Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.09. 1970 року. Заявниця зазначає, що [PERSON] , [INFO] мав інвалідність ІІІ групи та отримував пенсію за віком і його щомісячна пенсія складала до травня 2016 року 3365 гривень 52 копійки, а з травня 2016 року 3390 гривень 00 копійок, хоча розмір її пенсії був до травня 2016 року 1231 гривень 06 копійок, а з травня 2016 року 1287 гривень 06 копійок на місять, тобто фактично за життя [PERSON] вона знаходилась на його утриманні, оскільки саме його пенсія була основним джерелом для існування. Після смерті чоловіка [PERSON] заявниця звернулась до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перехід на пенсію по втрати годувальника, в чому їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю довідки, яка підтверджує факт перебування на утриманні померлого годувальника. У зв`язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні. Заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою підтримує заявлені вимоги з підстав, викладених у ній. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, згідно з якими при вирішенні питання про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні покладається на розсуд суду та просив розлянути справу без участі представника. Оцінивши показання допитаних в попередньому судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, подані заявником та заінтересованою особою докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п.2 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності із вимогами ч.3ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування на утриманні. Відповідно ч. 3ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1ст.76 ЦПК України,передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як випливає із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 вересня 1970 року, виданого Центральним міським будинком регістраціїї шлюбу у м. Горлівка Донецької області, заявник [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.1970 року (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 10 жовтня 2016 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 9). В судовому засіданні з пояснень допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що заявник [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу, тобто з 26.09.1970р. до [INFO] , дня смерті свого чоловіка [PERSON] спільно з ним проживала, вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Факт тривалого спільного проживання та ведення спільного господарства заявниці [PERSON] з чоловіком [PERSON] , до моменту смерті останнього, підтверджується стверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 11.03.2020р. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] було призначено пенсію, що стверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 18.08.2003р. Померлому [PERSON] також була призначена пенсія у розмірі 3 365,52, що значно перевищує розмір пенсії [PERSON] , що становить 1 231,06 грн., що стверджується довідками про доходи пенсіонерів [PERSON] та [PERSON] , виданими Головним управлінням Пенсійного фонду України №22675від 23.12.2019р. та №4874 від 18.07.2016р. Відповідно до п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та інший вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Заявницею доведено факт постійного проживання з [PERSON] , показами свідків також підтверджено, що заявниця перебувала на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку щодо факту сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , перебування заявника на утриманні останнього, а тому заяву слід задовольнити. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити вищевказаний факт .

Outcome: approved