Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1125 pv-08 від 12.08.2008 року станом на 19.09.2013 року в розмірі 466 642 грн. 03 коп. та судових витрат, мотивуючи тим, що 12.08.2008 року між Банком «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено вказаний кредитний договір, на підставі якого банк надав [PERSON] кредитні ресурси в сумі 80 000 дол. США в тимчасове користування на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності з оплатою за процентними ставками, встановленими договорами. Банк повністю виконав перед відповідачем зобов`язання, які передбачені договором, однак свої зобов`язання [PERSON], незважаючи на обов'язок повертати кредитні кошти і сплачувати проценти згідно умов договору належним чином не виконує. Представник позивача в судовому засіданні вимогу позову про стягнення боргу не підтримав, у зв'язку із позасудовим вирішенням спору в цій частині, про що подав відповідну заяву. Однак просив суд про стягнення судових витрат. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що всю заборгованість за вказаним договором ним погашено. Проти відшкодування судових витрат заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, доводи відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором з позичальника. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. 12 серпня 2008 року між ВАТ «Банк "Фінанси та Кредит", в подальшому найменування якого змінено на ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1125 pv-08 (а.с. 15-19), за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредитні ресурси в розмірі 80 000 дол. США та зобов'язався повернути кредит до 12.08.2023 року. Умовами п. 4.1. договору (а.с. 17) встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами, який становить 17 % річних. Пунктами 3 та 4 визначено порядок видачі і повернення та дострокового повернення кредитних ресурсів, нарахування та сплату процентів, комісійної винагороди за користування кредитом. Згідно п. 4.2. Договору (а.с. 17) відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки та розмір сплати процентів за користування кредитними коштами та повернення кредитних ресурсів, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1125 pv-08 від 12.08.2008 року (а.с. 4-13). Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до п. 6.1. договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Позивачем станом на 19.09.2013 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1125 pv-08 від 12.08.2008 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов'язаннями в розмірі 466 642 грн. 03 коп. Згідно довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 29.09.2014 року за вих. № 9-002240/321510, заборгованість по кредиту, відсотках та пені наданому [PERSON] згідно кредитного договору № 1125 pv-08 від 12.08.2008 року за програмою кредитування «Споживчі кредити під заставу нерухомості» на суму 86 000 доларів США станом на 29.09.2014 року погашена. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором задоволені відповідачем після відкриття провадження у справі, тобто спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 3441 грн. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 526, 527, 611, 612, 1054, 1050 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 89, 197 ЦПК України,

Outcome: approved