Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх - [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй належить на праві власності будинок [ADDRESS] . Відповідач та її діти [PERSON] та [PERSON] значиться зареєстрованими у вказаному житловому будинку. Позивач вказав, що відповідачі не є членами її сім`ї. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судове засідання не з`явився, надав судові заяву, в котрій прохає розглянути справи за відсутності представника та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що позивачу на праві власності на підставі договору дарування, виданого 27.08.2013 приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В.Г. належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 248384451 від 16.03.2021. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 10.02.2021, виданої відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі по справі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх - [PERSON] , [PERSON] . З"ясовано, що відповідачі не є членами сім`ї власника житлового будинку, особисті речі та будь-яке інше майно відповідачів в квартирі відсутні. Вищевказані факти також були підтверджені показаннями свідків, які були опитані судом в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ст. 47 Конституції України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною 1. ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свсг: особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого нмайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Судом встановлено, що при вселенні у зазначену квартиру позивачем, вона була вільною, ніяких речей відповідача там не було, ніколи відповідач туди не з`являвся та не заявляв свої права на житло. Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, належним [PERSON] на праві приватної власності. Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved