Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що\~ 17.06.2011 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис 283. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матірю. Між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з тих причин, що вони мають різни погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння і як наслідок виникли такі відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Спору про розподіл сумісно нажитого майна немає. Вважаючи, що сімя розпалась остаточно, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі та просив їх задовольнити, примирення між ними не досягнуто. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кибенко». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити зі слідуючих підстав: Судом встановлено, що з 17.06.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з матірю. Фактично родина розпалася, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. При таких обставинах збереження сім"ї стало неможливим і суперечить як інтересам позивача, так і відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. За заявою відповідачки сторонам надавався строк для примирення, протягом якого таке між подружжям не наступило, про що свідчить наполегливе бажання позивача розірвати шлюб. Відповідачка в наданій суду заяві позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved