Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 01 лютого 2008 року між ним та ВАТ «Родовід банк» (у теперішній час - ПАТ "Родовід банк") було укладено кредитний договір №86/СК-002.08.2, до якого 01 березня 2010 року, 01 лютого 2011 року та 27 січня 2012 року були укладені додаткові договори. З урахуванням усіх змін та доповнень до кредитного договору, його предметом було відкриття позичальнику невідновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 110 000 доларів США, а позичальник зобов'язувався повернути надані кредитні кошти не пізніше 01 серпня 2013 року включно та сплатити нараховані проценти за користуванням кредитними коштами та інші платежі в порядку та умовах, передбачених цим договором, а також виконати його інші умови. Пунктом 4.2 кредитного договору було передбачено погашення кредиту рівними частками в сумі 6 111,11 доларів США щомісячно та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом до «10» числа кожного календарного місяця включно, починаючи з березня 2012 року, а також 01 серпня 2013 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом внесення грошових коштів у касу банку або безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Для забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та відповідачем 01.02.2008 року було укладено договір іпотеки № 88/СК-002.08.2, за яким для забезпечення виконання зобов'язань позичальника останнім в іпотеку було передано нежитлову будівлю (магазин) площею 718, 2 кв.м по [ADDRESS] в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області. У зв'язку з прийняттям додаткових договорів до кредитного договору, у договір іпотеки також 01.02.2011 року та 27 січня 2012 року вносились зміни, відповідно до яких змінювались розмір кредитних коштів, строк та порядок їх повернення. Оскільки умови кредитного договору позивачем були виконані повністю, а саме, станом на 24 липня 2013 року сплачені кредитні кошти, проценти за їх користування та штрафні санкції, які виникли в період з 27.01.2012 року, він звернувся до банку із заявою про зняття обтяження з предмету іпотеки, однак відповідач обтяжень з предмету іпотеки не зняв, посилаючись на те, що позичальник не сплатив штрафних санкцій за неналежне виконання умов кредитного договору, які виникли за період з 05.02.2008 року. Вважав, що умови первісного договору в частині додаткових зобов'язань припинилось за домовленістю сторін при укладенні додаткових договорів, положення яких містили новацію, а тому просив визнати кредитний договір від 01.02.2008 р. та договір іпотеки від того ж числа припиненими та усунути перешкоди у здійсненні ним права розпорядження нерухомим майном шляхом виключення відомостей про нього з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. У судовому засіданні представники позивача - адвокати [PERSON] та [PERSON], які діють на підставі договорів, підтримали позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, представник відповідача за довіреністю Присяжнюк А.Ю. позов не визнав, вважаючи позицію позивача помилковою, та надав розрахунок заборгованості по пені від суми прострочених процентів за кредитом. Третя особа у судове засідання не прибула, причину не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи не подала. Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з урахуванням такого. З п.п.1.1, 1.3, 4.1, 4.2 кредитного договору №86/СК-002.08.2 від 01 лютого 2008 року судом встановлено, що відповідач відкрив позивачу невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 272000 доларів США строком (терміном) до 01.01.2011 року під 15% річних, а позичальник зобов'язався повернути надані кредитні кошти не пізніше 01.01.2011 року та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в строк (термін) до «10» числа кожного календарного місяця або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитним договором, шляхом внесення грошових коштів у касу банку або безготівкового перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок [NUMBER]. Згідно з додатковим договором від 01.03.2010 року, п.1.3 зазначеного кредитного договору був викладений у новій редакції, згідно з якою процентна ставка за користування була зменшена до 13% річних, однак у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту більш ніж на 20 днів збільшувалась до 17% річних, починаючи з наступного дня після спливу двадцятиденного строку. Відповідно до додаткового договору від 01.02.2011 року до кредитного договору від 01.02.2008 р., стороним домовились продовжити строк його дії до 01.02.2011 року, а також виклали п.п.1.1, 4.1, 4.2 у новій редакції, згідно з якою розмір не відновлювальної кредитної лінії було зменшено до 174000 доларів США, на позичальника покладено обов'язок забезпечити повне повернення одержаної суми шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного/депозитного рахунку на рахунок, вказаний у п.1.2 кредитного договору, та погашати кредит рівними частками у сумі 1000 доларів США щомісячно. З додаткового договору від 27.01.2012 року вбачається, що сторони домовились подовжити первинний строк дії кредитного договору від 01.02.2008 року до 01.02.2012 року, та виклали у новій редакції п.п.1.1, 4.1, 4.2 зазначеного кредитного договору, згідно з якою розмір не відновлювальної кредитної лінії було зменшено до 110000 доларів США, на позичальника покладено обов'язок забезпечити повне повернення одержаної суми шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного/депозитного рахунку на рахунок, вказаний у п.1.2 кредитного договору, та погашати кредит щомісячно рівними частками у сумі 6111,11 доларів США та проценти за користування кредитом. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.604 ЦК України, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація); новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлене договором. За змістом цих норм, новація як підстава для припинення усіх зобов'язань за первісним договором може бути лише у тому випадку, якщо інше не встановлено договором. Однак, згідно з п.п.2,3 додаткового договору від 01.03.2010 р., п.п.5.6 додаткового договору від 01.02.2011 р. та п.п.5,6 додаткового договору від 27.01.2012 р., ці додаткові договори стали невід"ємною частиною кредитного договору від 01.02.2008 р., і при їх укладенні всі інші умови зазначеного кредитного договору залишились без змін. Отже, домовленість сторін про сплату пені у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості за порушення строків (термінів) повернення кредиту та /або сплати процентів за користування ним, передбачена п.4.5 кредитного договору від 01.02.2008 року, залишилась незмінною. Згідно з наданим відповідачем розрахунком, який не оспорений позивачем, станом на 21.10.2014 р. сума пені від суми прострочених процентів за кредитом, передбачена п.4.5 кредитного договору від 01.02.2008 р., становить 146581,14 доларів США. Як вбачається з пункту 1.1 договору іпотеки від 01.08.2008 року, укладеного між сторонами у забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором від 01.02.2008 року, позивач передав в іпотеку належну йому нежитлову будівлю по [ADDRESS] м.Узин Білоцерківського району Київської області, для забезпечення вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом, процентів за користування ним, а також виконання у повному обсязі зобов'язань по сплаті неустойки (штрафу, пені). Згідно з п.5.4 договору іпотеки, він діє до повного розрахунку іпотекодавця з іпотекодержателем за основним зобов'язанням. До зазначеного договору іпотеки укладались договори про внесення змін до нього: від 01.02.2011 р. та 27.01.2012 р. з урахуванням положень додаткових договорів від 01.02.2011 р. та 27.01.2012 р. до кредитного договору від 01.02.2008 р., однак жодний з них не змінював умови п.п. 1.1, 5.4 договору іпотеки від 01.02.2008 р. Згідно зі ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як встановлено судом, строк дії іпотечного договору не закінчився, основне зобов'язання не припинилось. На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed