Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Комісія лікарів-психіатрів КЗОЗ Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 звернулася до суду заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в порядку ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» [PERSON] з посиланням на те, що у неї нявний тяжкий психічний розлад, що обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. У судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3 в особі лікаря-психіатра Павленка В.В. підтримав заяву та вказав, що [PERSON].07.02.2016 року була госпіталізований в Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню №3 за направлення лікаря-психіатра та за заявою опікуна- племінника [PERSON] 06.07.2016 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Згідно висновку психіатричного огляду у хворої встановлений діагноз тяжке психічне захворювання у формі шизофренії, параноїчної форми з безперервним типом перебігу. Примусова госпіталізація необхідна у звязку з небезпекою для себе та оточуючих. Прокурор підтримав заяву. Законний представник [PERSON] підтримав подану заяву та посилається на те, що є племінником хворої, про її поведінку та стан здоров'я знає зі слів лікаря-психіатра. Пояснив, що спілкується з [PERSON] в умовах психіатричної лікарні, купує їй необхідні ліки. Під час спілкування [PERSON] веде себе спокійно, ніякої агресії чи маячнихідей не виказує, розпитує його про онуків ( дітей його брата) та таке інше. [PERSON] останній час проживала разом із своїм батьком, який і був її опікуном, після його смерті опікуном [PERSON] став він, так як інших родичів у неї немає. Однак, не дивлячись на те, що вони зареєстровані в одній квартирі, разом з [PERSON] з моменту призначення опікуном, він ніколи не проживав, весь час вона знаходилася у лікарні, а він лише купував ліки та приходив провідувати. В судовому засіданні суд вислухав [PERSON], яка назвала своє прізвище, ім.*я , по-батькові, адресу проживання, була чітко орієнтована в обставинах, які розглядаються судом, розповіла про обставини спроби суїциду, який стався в 90-роках в результаті конфлікту її із своєю матір'ю. Мати померла в 2000 році. [PERSON] пояснила, що вірить в Бога, так як Бог- це любов, вона хоче ходити до церкви, однак позбавлена цього в умовах психіатричної лікарні. Розуміє, що є хворою людиною, приймає ліки і не відмовляється від їх прийому. Правильно орієнтується в часі, бажає побачити своїх онуків з боку племінника. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно ст.14 Закону „Про психіатричну допомогу", Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що підставою для поміщення [PERSON] в ХОКПЛ №3 явився виклик родичами (жодних даних про те, хто викликав ШМД в супровідному листкі ШМД (а.с.9), та запису лікаря приймального покою (а.с.8) немає - бригади швидкої допомоги, якою вона була доставлена в Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню №3. Після доставки [PERSON] до лікарні, її законний представник- опікун [PERSON] надав заяву з проханням провести курс лікування [PERSON] у зв*язку з її неадекватною поведінкою, галюцинаціями, чує голос Ісуса, подавленим настоєм(а.с.6). Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] , то він швидку допомогу не викликав, про поведінку [PERSON] та її стан здоров'я особисто не знає, вказані обставини йому відомі із слів лікаря, який до цього часу також лікував [PERSON] Комісія лікарів- психіатрів у зв*язку з рішенням Конституційного суду України 06.07.2016 року оглянула [PERSON] та зробила висновок про те, що вона страждає тяжким психічним розладом в формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип, на фоні вираженого апато-абулічного дефекту, внаслідок чого виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, так як раніше мали місце суіцидальні тенденції, виказує маячні ідеї, вербальні галюцинації, що можуть виразити агресію до оточуючих. Разом з тим, в судовому засіданні лікар-психіатр підтвердив, що спроба суїциду була у [PERSON] єдина, дуже давно, близько 20 років потому і її причиною були не галюцинації чи манія переслідування, а конфлікт хворої з матір'ю. Будь-яких підтверджень, що [PERSON] вчиняла, вчиняє або має реальні наміри вчинити дії, що створюють небезпеку для оточуючих або безпосереднього для неї, суду не надано. ЇЇ теперішній стан в судовому засіданні лікар пояснює тим, що вона тривалий час ( з 07.02.2016 року) вже проходить лікування, а його доводи про те, що вона вдома не буде приймати ліки є його припущеннями. В разі загострення хвороби, яка наразі, є хронічною і такого стану, що буде потребувати лікування хворої в умовах психіатричного стаціонару, в порядку, передбаченому законом, комісія лікарів- писихітрів не позбавлена можливості подати заяву та довести підстави для примусової госпіталізації [PERSON] Але, наразі суд вважає недоведенним, що [PERSON] внаслідок тяжкого психічного розладу вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для оточуючих, тому заява про її госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed