overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2000 року він уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 778. Від [INFO] шлюбу народилася дочка - [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейні відносини. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з вересня 2015 року, примирення з відповідачкою неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім'я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, в телефонному режимі повідомив, що позов підтримує, просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати, справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву, якою просила справу розглядати без її участі, позов визнала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». У зв"язку з неявкою сторін фіксація процесу технічними засобами не здійснювалася відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 29.07.2000 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 778. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейні відносини. Спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з вересня 2015 року, примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 грудня 2014 року він уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2134. Від шлюбу дітей немає. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя, різні характери, у звязку з чим часто виникали сварки, внаслідок чого не могли порозумітися та втратили повагу один до одного. Примирення з відповідачем неможливе, просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судове засідання відповідачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася через засоби масової інформації, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку відповідно до ст.224 ЦПК україни. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 30 грудня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 2134. Від шлюбу дітей немає. Причиною розпаду сімї стали різні погляди на життя, різні характери, у звязку з чим часто виникали сварки, внаслідок чого не могли порозумітися та втратили повагу один до одного. Подружні стосунки припинені у березні 2016 року. Майновий спір між сторонами відсутній. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 травня 2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 577. Від шлюбу мають сина - Данііла, [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають, примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Оскільки сім»я розпалася остаточно, просить суд шлюб розірвати. Позивач позов підтримав, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судовому засіданні відповідачка проти позову не заперечувала, просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 30 травня 2002 року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 577. Від шлюбу мають сина - Данііла,[INFO], який проживає з матір"ю. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 2010 року, примирення неможливе, спір про поділ спільного майна відсутній. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.07.2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного життя вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживали разом, на теперішній час мешкають окремо. Основною причиною розпаду сім'ї була втрата почуття любові та відсутність взаєморозуміння і довіри. Подальше перебування у шлюбі йому не потрібне. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Кам"янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 02 липня 2011 року (а.с.17). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.16). Сімейні відносини між сторонами припинені, на теперішній час вони проживають окремо та не погоджуються на збереження шлюбу. Спір про розділ майна, нажитого у шлюбі, відсутній. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.11.2014 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано в виконкомом Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося. Спільне життя з відповідачем не склалося. До листопада 2015 року вони проживали разом, на теперішній час проживають окремо. У них різні погляди на життя, між ними зникло почуття любові та поваги. Відповідач ухиляється від подружніх обов'язків. Спорів щодо поділу майна немає. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем йому не потрібно, у зв'язку з чим позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їх прізвище „[PERSON]". Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Лизинської сільської ради Білокуракинського району Луганської області 07.11.2014 року, актовий запис № 05 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2015 року, вони проживають окремо один від одного та не погоджуються на збереження шлюбу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.05.2014 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного життя дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з середини жовтня 2014 року подружні стосунки між ними припинені за ініціативи відповідача. Подальше перебування у шлюбі неможливе. Спір про поділ спільно нажитого майна відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовое засідання не з"явився, попередньо надіславши заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з»явилася, надіславши попередньо заяву про те, що претензій не має, просила суд розглянути справу без її участі. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Артемівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 23.05.2014 року, актовий запис № 240. Сімейні відносини між сторонами припинені з середини жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне господарство позивачем та відповідачем не ведеться, спільне майно відсутнє. Відповідно до ст.. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу не можливе та шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивує тим, 23 листопада 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, між нею (на той час [PERSON]) та відповідачем (на той час [PERSON]) був зареєстрований шлюб, актовий запис №200. Після реєстрації шлюбу вони згодом змінили своє прізвище на [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який в даний час проживає з нею. З січня 2016 року між нею та відповідачем припинено шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов"язки, відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного, на підставі чого постійно відбувались сварки. Просить розірвати укладений між ними шлюб, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач до початку відкритого судового засідання надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. 23 листопада 2013 року між позивачем (на той час [PERSON]) та відповідачем (на той час [PERSON]) Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, був зареєстрований шлюб, актовий запис №200, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №263756 від 23 листопада 2013 року (а.с.4). Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії І-КИ №012328 від 21 січня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.23). Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії І-КИ №012327 від 21 січня 2014 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с.33). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження 1-КИ №484526 від 14 травня 2014 року. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 551,20 грн., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивує тим, що 28 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON]. Шлюб зареєстрований Тернівською сільською радою Вільнянського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 01. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і на теперішній час вони проживають окремо. Кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Разом з відповідачем вони не проживають протягом 3-х місяців. Спільне господарство не ведуть. Відповідач почав відноситися до сімейних проблем як стороння людина, проявляти егоїзм, поміж ними зникло взаємопорозуміння, взаємоповага, вони стали чужими людьми. Таке відношення відповідача її глибоко ображає. Примирення між нею і відповідачем неможливе. Проявилися різні погляди на теперішнє і майбутнє їх сім"ї, вони віддалилися і стали зовсім чужими. Поміж ними виникли неприязні відношення, які вона не може перебороти. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу стало неможливим, так як це суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю на даний момент немає. Просить розірвати шлюб. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, з урахуванням думки позивачки, яка надала згоду на заочний розгляд справи, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. 28.06.2008 року Тернівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.06.2008 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.2008 року, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та не оспорюється сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказує, що з відповідачкою по справі 03 вересня 2005 року зареєстрували шлюб , від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року шлюб було розірвано, та саме з цього часу дитина знаходиться на його утриманні. Тому, він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки відповідачка ніякої допомоги на утримання сина не надає. На даний момент тимчасово не працює. Просить стягнути з відповідачки на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини її доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив доводи, що містяться у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, належним чином повідомлена про день слухання справи. Суд, допитавши позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У відповідністю з вимогами ст. ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від цих обов'язків кошти стягуються з них у судовому порядку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьком (а.с. 6,8). Відповідачка по справі тимчасово не працює. Таким чином, відповідачка є матір"ю неповнолітньої дитини й зобов'язана сплачувати аліменти на його утримання. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності з вимогами ст.182 Сімейного Кодексу України, враховує скрутне матеріальне становище неповнолітньої дитини, яка мешкає разом з батьком за його адресою, знаходиться на його утриманні, а також враховує стан здоров'я відповідачки, яка є працездатною та може сплачувати аліменти. Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову до суду. Таким чином, суд враховуючи встановлені обставини, вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані, відповідачка має можливість надати позивачеві матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством України, починаючи з 10 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, або до зміни сімейного, матеріального стану чи стану здоров'я сторін. З відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Представник позивача подав заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60, 61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи встановлено, що 06.12.2013 року позивач позичив відповідачу кошти в сумі 67 898 грн., що підтверджується розпискою та договором позики долученими до матеріалів справи та зобов"язувався повернути кошти в термін до 06.04.2014 року. Однак кошти в сумі 67 898 грн. відповідачем на сьогоднішній день є неповернутими. Відповідно до ч. 1 ст. 1064, ч.1 ст. 1049 ЦК України , за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з наведеного суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відовідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved