Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Червоноярської \~сільської радита просив суд встановити факт належності та визнати право власності за набувальною давністю. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові вказує, що [PERSON] , [INFO] у зв`язку зі станом здоров`я у 2005 році передав [PERSON] , [INFO] на володіння та користування земельну ділянку площею 3,71 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоноярської сільської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385600:01:001:0054. Вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №362054, виданого 9 червня 2005 року року Кілійською районною державною адміністрацією Кілійського району, Одеської області. [PERSON] , [INFO] володіє та користується земельною ділянкою площею 3,71 га. як своєю власною біля п`ятнадцяти років, яка належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на підставі державного акту серії ЯА №362054, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.06.2005 року, а саме з 15.07.2005 року та по сьогоднішній день 16.07.2020 року. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті зареєстрований за місцем проживання [ADDRESS] . [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] один, родичів не мав. За відомостями Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області був власником вказаної земельної ділянки.Доглядав [PERSON] , який помер [INFO] проводив похорон та відповідні затрати позивач, [PERSON] , 1951 року народження. Таким чином можливо, стверджувати факт, того що [PERSON] , [INFO] , тривалий час добросовісно відкрито та безперервно володів нерухомим майном, земельною ділянкою площею 3,71 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Червоноярської сільської ради та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122385600:01:001:0054, як своїм майном, а саме 15 років як до дня смерті та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тобто з 2005 р. по 2020 р.. Позивач надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, із позовними вимогами згоден у повному обсязі. Представник відповідача Червоноярської сільської\~ради Кілійського\~району Одеської\~області надавзаяву, за якою просив розглянути справу без його участі, позов визнає. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.12.2006 р., виконкомом Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис №\~15, [PERSON] , помер [INFO] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 362054 від 09.06.2005 р., виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 12 квітня 2005 р. № 245 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,71 гектарів, розташовану на території Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 5122385600:01:001:0054. Відповідно до акту депутата Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області [PERSON] від 17.07.2020 року та довідки Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області за вих. № 132 від 21 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] володіє та користується земельною ділянкою площею 3,71 га. як своєю власною біля п`ятнадцяти років, яка належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на підставі державного акту серії ЯА №362054, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 09.06.2005 року, а саме з 15.07.2005 року та по сьогоднішній день 16.07.2020 року. Відповідно до довідки Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області №23 від 23.01.2020 року [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] один, родичів не мав. За відомостями Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області був власником вказаної земельної ділянки. Відповідно до акту депутата Червоноярської сільської ради Кілійського району Одеської області Акчебаш В.М. № 22 від 23.01.2020 року доглядав [PERSON] , який помер [INFO] проводив похорон та відповідні затрати [PERSON] , 1951 року народження. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 61373574 від 20.08.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 61373561 від 20.08.2020 р. сформованої приватним нотаріусом Богачовою Н.М., інформація відносно [PERSON] , відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України" від 11 лютого 2010 року № 1878-УІ зі змінами станом на 04.07.2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі правовстановлюючого документу. Та із заявою щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно може звернутися лише власник, або уповноважена ним особа. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно\~ п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Згідно\~ п.п. 11-12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» -\~Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості свідоцтво на право власності на майно, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved