Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - авто», Моторного(транспортного) страхового бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням зміни предмету позову(а.с.121-124 т.1) позивач просить суд: 1)Стягнути солідарно із ПАТ Українська страхова компанія «ГАРАНТ- АВТО», 01042, м. Київ, провулок Ново-Печерський, 19/3, код ЄДРПОУ 16467237, ІПН № 164672326096 та Моторно (транспортного) страхового бюро України, ідентифікаційний код № 21647131, яке має: юридичну адресу 03680, м. Київ, вул. Горького, 51; фактичну адресу: 02157, м. Київ, бул. Русанівський, 8; поштову адресу: 02002, м. Київ, а/с 272, на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючої [ADDRESS] заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, у вигляді страхових виплат у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень. 2)Стягнути із [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючої [ADDRESS] заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, у розмірі 58 070 (п'ятдесят вісім тисяч сімдесят) грн. 94 коп., що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу позивача. 3)Стягнути із [PERSON], [INFO], Ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючої [ADDRESS] компенсацію за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн. 4)Стягнути із ПАТ Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», 01042, м. Київ, провулок Ново-Печерський, 19/3, код ЄДРПОУ 16467237, ІПН № 164672326096 та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючого [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживаючої [ADDRESS] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1080 грн. 71 коп., судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У мотивування заявлених позовних вимог вказує, що відповідач [PERSON], 27.11.2013 року, о 15-00 год. в м. Києві, по вулиці Заболотного, керуючи автомобілем «FREIGHTLINER», державний номерний знак [NUMBER], з напівпричепом «FRUEHAUF», державний номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження трьох транспортних засобів. Автомобіль «FREIGHTLINER», державний номерний знак [NUMBER], з напівпричепом «FRUEHAUF», належить Відповідачу - [PERSON] Вказані обставини щодо належності транспортного засобу [PERSON] були встановлені під час оформлення місця ДТП. Власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] являється Позивач [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Правом користування даним транспортним засобом наділений [PERSON], про що зроблена відмітка у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Д/р ДПІ №388850 від 06.07.12 року. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 425 грн. У відповідності до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Дана правова форма, встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірної (деліктної) відповідальності. З положення частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України випливає, що діяльність пов'язана з використанням транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] повідомив [PERSON], що ним укладено договір страхування з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». З метою визначення розміру шкоди заподіяної транспортному засобу державний номер [NUMBER] , 28.11.2013 року [PERSON] звернувся із заявою до Голови Правління ПАТ УСК «Гарант-Авто». ПАТ УСК «Гарант-Авто» відповідно укладеного договору довірило ТОВ «Євро-Асистанс» проведення оцінки відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Відповідно до Розрахунку вартості збитку № 16839 складеного 28.11.2013року оцінювачем ТОВ «Євро-Асисстанс» вартість відновлювального ремонту становить 108070 грн. 94 коп. На підставі проведеного розрахунку власник транспортного засобу державний номер [NUMBER] [PERSON] 16.01.2014 року звернулась до Голови Правління ПАТ УСК «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування. Оскільки у встановлений законом термін відповідь на заяву не було надано, [PERSON] звернувся із такою ж заявою до Голови Правління ПАТ УСК «Гарант-Авто» 26.05.2014 року. Не отримавши відповіді на повторну заяву [PERSON], 29.07.2014 року, звернувся зі скаргою про порушення законодавства про фінансові послуги до Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на що отримав відповідь від 11.08.2014 року № 8566/13-12, якою було повідомлено, що Нацкомфінпослуг порушено провадження по справі, за результатами якого вирішуватиметься питання щодо застосування заходів впливу до страховика в установленому порядку.Відповіді на заяви про виплати по страховому відшкодуванню не надано та не здійснено. У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як передбачено статтею 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При таких обставинах, збитки (вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу) завдані позивачу, як власнику транспортного засобу VW Т4 державний номер [NUMBER], підлягають відшкодуванню саме у відповідності до Розрахунку вартості збитку № 16839 від 28.11.2013 року, складають 108 070 грн. 94 коп. Крім того позивач вказує, що внаслідок винних та неправомірних дій [PERSON] їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача. Зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, вона зазнала багато переживань та страждань з приводу того, що [PERSON], який пошкодив майно позивача та повинен відповідати за свої дії, протягом тривалого часу не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримають її, [PERSON], у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, позивач та члени її сім'ї, змушені витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, в зв'язку з чим змушені змінити свій звичний робочий день, витратили немало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування,оцінювачів, органів судової та державної влади, і державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили для неї ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання. При таких обставинах у відповідності до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи те, що суб'єктом відповідальності згідно до частини 1 статті 1167 ЦК України є відповідач, позивач вважає що останній зобов'язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду, яку остання оцінює в розмірі 5000 грн. Змінивши предмет та підстави позову позивач вказує, щовідповідно до полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач [PERSON] уклав договір страхування із ПАТ Українська страхова компанія «Гарант -Авто», відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за заподіяну майну шкоду становить п'ятдесят тисяч гривень. Оскільки страхова сума у розмірі 50000 грн. не покриває вартості відновлювального ремонту 108 070, 94 грн., та ПАТ Українська страхова компанія «Гарант -Авто», яка є членом об'єднання страховиків (Моторно (транспортне) страхове бюро України), уникає виплати страхових відшкодувань відповідно статті 988 ЦК України, а у відповідності до статті 40 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди, то вона просить стягнути 50000 грн. в солідарному порядку з ПАТ Українська страхова компанія «Гарант -Авто», та Моторного (транспортного) страхового бюро України, а решту суми 50070 грн. та суму у відшкодування моральної шкоди стягнути з [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - авто» в судове засідання двічі не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідача Моторного(транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився. Направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.206) та письмові заперечення на позов(а.с.145-147 т.1). Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] позов не визнав у повному обсязі, пояснивши в судовому засіданні що вартість дійсних збитків спричинених позивачу вважає завищеною, та такою що знаходиться в межах розміру який покриває страховий поліс ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант - авто». Вважає що Розрахунок вартості збитку № 16839 від 28.11.2013року не може бути підставою для стягнення з відповідача [PERSON] грошової суми оскільки складений неналежною особою. Також вважає що взагалі відсутні підстави для стягнення з його довірителя [PERSON] моральної шкоди, а обставини що вказує для стягнення такої шкоди вважає недоведеними стороною позивача. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, 27.11.2013 року, о 15-00 год. на вул. Заболотного м. Києва, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «FREIGHTLINER», державний номерний знак [NUMBER], з напівпричепом «FRUEHAUF», державний номерний знак [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілем «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Автомобіль «FREIGHTLINER», державний номерний знак [NUMBER], з напівпричепом «FRUEHAUF», належить відповідачу [PERSON] Власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак [NUMBER] являється Позивач [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.19 т.1). Правом користування даним транспортним засобом наділений [PERSON](чоловік позивача), про що зроблена відмітка у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні цього ДТП як правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до полісу [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ПАТ Українська страхова компанія «Гарант -Авто». З метою визначення розміру шкоди заподіяної транспортному засобу державний номер [NUMBER] та отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ УСК «Гарант-Авто». ПАТ УСК «Гарант-Авто» відповідно укладеного договору довірило ТОВ «Євро-Асистанс» проведення оцінки відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] Відповідно до Розрахунку вартості збитку № 16839 складеного 28.11.2013року оцінювачем ТОВ «Євро-Асисстанс» вартість відновлювального ремонту становить 108070 грн. 94 коп. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.9.1, п. 9.2, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статею 22.1, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у п.36.2 ст.36 Закону про обов'язкове страхування, за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Згідно п. 33.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Відповідно до пп. 5, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення відшкодування, подані з порушенням строку, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно ст. 36 вищевказаного Закону України, на Страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до вимог ст. 22 вищевказаного Закону України України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ УСК «Гарант-Авто» відповідно укладеного договору довірило ТОВ «Євро-Асистанс» проведення оцінки відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу державний номер [NUMBER], власником якого є [PERSON](агентський договір а.с.39-40 т.1). Відповідно до Розрахунку вартості збитку № 16839 складеного 28.11.2013року оцінювачем ТОВ «Євро-Асисстанс» вартість відновлювального ремонту становить 108070 грн. 94 коп.(а.с.47-51 т.1). Між тим в судовому засіданні що Розрахунок вартості збитку № 16839 (надалі Розрахунок) виконували, оцінювач [PERSON] та фахівець [PERSON] Акт ( протокол) огляду транспортного засобу від 28.11 2013 р. складала особа на прізвище [PERSON], але згідно наданих представником відповідача доказів, згідно відповіді Фонду Державного майна за № 10-36-3318, в Державному реєстрі [PERSON] відсутній, а згідно відповіді Фонду Державного майна України від 26.02.2016р. за № 10-36-3318 в Державному реєстрі [PERSON] на себе, як фізичну особу підприємця сертифікат суб'єкта оціночної діяльності в Фонді Державного майна України не отримував та як оцінювач не перебуває у складі жодного суб'єкта оціночної діяльності. Згідно Висновку від 20.12.2016 р. даний Розрахунок.(а.с.47-51 т.1) не відповідає нормативно-правовим актам з оцінки майна та загальним вимогам щодо складання звіту про оцінку, та не відповідає методиці товарознавчої експертизи.(а.с.3-7). Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України: Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки ПАТ УСК «Гарант-Авто» відповідно укладеного договору довірило саме ТОВ «Євро-Асистанс» проведення оцінки відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, то до правовідносин щодо відшкодування шкоди ПАТ УСК «Гарант-Авто» у межах ліміту страхового відшкодування який складає за полісом 50000 грн. цей розрахунок може бути застосований, а відповідно і має бути стягнена сума страхового відшкодування 50000 грн. саме з ПАТ УСК «Гарант-Авто». Відповідно до ч. 1 статті 1194 Цивільного кодексу України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При дачі оцінки наданим сторонами доказам по справі, суд враховує, що у правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, і тому саме відповідач має довести відсутність своєї вини та інші заперечення проти позову, а суд у силу ч. 4 ст. 10 ЦПК України зобов'язаний забезпечити належний судовий змагальний процес (ухвала Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі № 6-21303св14). Сторона відповідача [PERSON], в особі його представника, в судовому засіданні довела, що Розрахунок вартості збитку не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, не може бути використаний як належний та допустимий доказ в цивільній справі щодо правовідносин які виникають при застосуванніч. 1 статті 1194 ЦК України у частині вимог до [PERSON] Провести новий Розрахунок вартості збитку неможливо оскільки автомобіль позивача відремонтований, а квитанції та чеки щодо вартості використаних запчастин та вартості виконаних робіт суду сторона позивача не надала. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Стороною позивача в судовому засіданні не доведено обставин, які підтверджують правомірність позовних вимог до Моторного(транспортного) страхового бюро України(надалі МТСБУ). Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майновихінтересів страхувальників. Відповідно до чинного законодавства, саме ПАТ «УСК «Гарант-Авто» взяло на себе відповідальність, в межах ліміту за полісом, по відшкодуванню шкоди, завданої позивачу. Дане відшкодування шкоди, має бути здійснене ПАТ «УСК «Гарант-Авто», шляхом виплати страхового відшкодування. Що стосується виплат МТСБУ, то такі виплати здійснюються лише в при настанні певних обставин. Так, відповідно до абз. 2 п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Вичерпний перелік підстав, для проведення регламентних виплат МТСБУ зазначається в ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно вказаної статті, відсутні підстави для регламентної виплати позивачу за рахунок МТСБУ в даному випадку. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Для того щоб МТСБУ мало підстави для здійснення регламентної виплати позивачу за даним позовом, страхова компанія в якій застрахована відповідальність винуватця ДТП ( ПАТ «УСК «Гарант-Авто») має бути визнана банкрутом, чи ліквідована. Стороною позивача не надані докази того, що ПАТ «УСК «Гарант-Авто» визнана банкрутом чи ліквідована. У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За приписом ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За законом моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром його відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». З урахуванням всіх обставин справи, характеру спричиненої моральної шкоди яка полягає у переживаннях та моральних стражданнях позивача, внаслідок пошкодження її майна внаслідок скоєного адміністративного правопорушення, втрати можливості вільно користуватись своїм транспортним засобом, наведених доказів,вимог розумності та справедливості, суд вважає що розмір моральної шкоди що підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] має бути відшкодована у розмірі 2000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial