Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь [PERSON] 3500 грн. вартості скутера Хонда Дио та 684 грн. понесених збитків на загальну суму 4184 грн., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 19.05.2014 року він та відповідач домовилися зустрітися у м. Бобринець для купівлі скутера Хонда Дио, об'єм двигуна 49,9 куб. см. При зустрічі він разом з сином оглянули скутер та поцікавились чи розмитнений він. Відповідач запевнив, що всі документи в порядку і вони домовилися про ціну в сумі 3 500 грн. Позивач відразу ж ці гроші передав відповідачеві, а він передав ключі від скутера та виписав на ім'я його сина [PERSON] талон. Записавши дані відповідача сторони роз'їхалися. Оскільки скутер не зареєстрований в органах ДАІ та не розмитнений того ж дня відносно позивача, працівниками ДАІ складений протокол у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170,00 грн., який позивач сплатив. Скутер був вилучений працівниками ДАІ та з допомогою евакуатора, послуги якого також сплатив позивач в сумі 370,00 грн., доставлений на штраф майданчик і позивач також сплатив 144,00 грн. за послуги штраф майданчика. При зверненні [PERSON] до відповідача [PERSON] стосовно того, що останній обманув його та почав вимагати, щоб останній повернув йому гроші. Але відповідач відмовився, мотивуючи це тим, що грошей у нього вже не має. На думку позивача, на момент продажу скутера відповідачу було відомо, що цей скутер не може експлуатуватися до його розмитнення, проте він умисно ввів його в оману, цим самим спричинивши йому збитки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Також він пояснив, що договір купівлі-продажу чи будь-яких інших документів вони не оформляли. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що йому не було відомо, що скутер не розмитнений. Талон, виписаний на ім'я сина позивача, відповідач купив у минулому році на ринку у м. Одеса за 20 грн., продавець талону переконав відповідача, що саме таким талоном оформлюється угода по купівлі-продажу скутера і відповідач не знав, що скутер не розмитнений тому не вважає себе винним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому встановлено, що [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж скутера Хонда Дио, шасі (рама) [NUMBER]. При цьому [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 3500 грн. [PERSON] передав [PERSON] ключі від скутера та виписав талон на ім'я [PERSON], договір купівлі-продажу сторонами не оформлявся (а.с. 5). Пізніше відносно позивача працівниками ДАІ складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 6). Також, відносно [PERSON] головним державним інспектором відділу оперативно-аналітичної роботи, боротьби з незаконними переміщеннями наркотиків, зброї та кінологічного забезпечення боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Кіровоградської митниці Міндоходів складено протокол про порушення митних правил № 66/90100/14 (а.с. 8-11). Допитаний в судовому засіданні як свідок син позивача [PERSON], пояснив, що він з батьком купили у відповідача скутер за об'явою в газеті «Из рук в руки» в м. Бобринець, на даний час скутер вилучений. Свідок з батьком зверталися з цього приводу до працівників районного відділу міліції із відповідною заявою які рекомендували їм звернутися до суду оскільки відносини, що виникли між сторонами є цивільно-правовими. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі (п.3 ч.1 ст.208 ЦК України). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що купив мопед у квітні 2014 року, вважав себе власником скутера, при цьому в органах ДАІ зазначений скутер не був зареєстрований у встановленому законом порядку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року «Про порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Згідно абзацу 16 п. 8 зазначеної постанови перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (Офіційний вісник України, 2009 р., N 101, ст. 3521), може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару, якщо продавець товару, не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадках, якщо власник не має права вимагати його повернення.(ч.1 ст. 658 ЦК України) У постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-88цс13 зазначено, що ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави Згідно із ч.1 ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Зазначений правовий висновок відповідно до ст. 360-7 ЦПК України для суду є обов'язковим. Відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів його права власності на мопед, а тому суд прийшов до висновку, що відповідач не мав правових підстав продавати мопед позивачу [PERSON] В свою чергу позивач право власності на мопед в порядку передбаченому законом не набув. Крім того, договір купівлі - продажу мопеду відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] не є укладеним, оскільки при його відчуженні не було дотримано вимог передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року «Про порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Отже, суд прийшов до висновку, що у позивача наявне право звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів. Одночасно, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки позивач не набув у встановленому законом порядку право власності на скутер Хонда Дио, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача коштів, витрачених позивачем на сплату штрафів, транспортування та зберігання мопеду на штраф майданчику ДАІ. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed