Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь Ѕ частину понесених додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, проживанням у гуртожитку повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 29120, 00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 серпня 2020 року по справі № 456/4290/19, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення нею навчального закладу, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів виникли обставини які потребують додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, проживанням у гуртожитку [PERSON] . На даний час, [PERSON] , є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівській Національній Академії Мистецтва, на денній формі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, окрім того, проживає в гуртожитку. Оплата за навчання становить щорічно суму - 26000, 00 грн., згідно з договором про надання освітніх послуг № 72 від 13 серпня 2019 року. За два роки навчання, [PERSON] особисто оплатила кошти за навчання в сумі 52000, 00 грн. та за проживання в гуртожитку в сумі 6240, 00 грн., що в свою чергу становить загальну суму у розмірі 58240, 00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату. [PERSON] працює вишкомонтажником Шебелинського відділення бурових робіт Полтавської області та одержує заробітну плату, яка суттєво більша від мінімальної зарплати, у зв`язку з чим має змогу сплачувати додаткові витрати на утримання дитини. Позиція відповідача: 30.09.2021 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Поліщук І.М. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву адвокат покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.09.2020 задоволено позов [PERSON] , [INFO] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Крім того, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2019 року задоволено позов [PERSON] , [INFO] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Виконавчі листи від 04.03.2020 та 18.09.2020 знаходяться на виконанні в Стрийському відділі державної виконавчої служби Стрийського району Львівської області ЗМУ МЮ (м. Львів). Відповідач працює в Стрийському відділенні бурових робіт підсобним працівником, а відтак аліменти на утримання двох дітей стягуються за місцем праці. Розмір його заробітної плати станом на 01.09.2021 становить 21540,12 грн. Проте, за мінусом податків та аліментних відрахувань на утримання двох повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на руки відповідач отримує 12316, 32 грн. З відповідачем проживає 81- річна матір, яка на даний час також потребує матеріальної допомоги, незважаючи на те, що вона отримує пенсію. Крім того, відповідач є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства, а відтак йому періодично необхідні кошти на лікування. Крім того, він зобов`язаний нести і несе витрати на утримання свого житла, в тому числі комунальних послуг, які на даний час є дороговартісними. Крім того, що відповідач не має фінансової можливості нести додаткові витрати на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення таких витрат не передбачено чинним законодавством України. Відповідно просить в задоволенні позову відмовити повністю та стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4500, 00 грн. 13.10.2021 від [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення, в яких вона зазначила, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . У 2019 році вона вступила в Львівську національну академію мистецтв на Факультет дизайну, спеціальність 022 дизайн одягу (взуття), денна форма навчання на основі контракту. На даний час, вона є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Львівській Національній Академії Мистецтв. Враховуючи навчання на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, окрім того, вона проживає в гуртожитку. Протягом усього періоду навчання і до цих пір, її забезпечує мати, [PERSON] , натомість з батьком, [PERSON] вона не спілкується, будь-яких родинних зв`язків не підтримує. Оплата за навчання становить щорічно суму 26000, 00 грн. Протягом двох років навчання, мати оплатила кошти за навчання в сумі 52000, 00 грн. та за проживання в гуртожитку в сумі 6240, 00 грн., що в свою чергу становить 58240, 00 грн. Просить позов [PERSON] задоволити. 13.10.2021 від позивача [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Поліщук І.М. поданий відзив на адресу суду підтримала та просить відмовити в позові повністю та стягнути витрати на правову допомогу. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.08.2021 прийнято справу до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Голобутівською сільською радою 28 січня 2000 року, [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис № 2 /а.с. 9/. Як вбачається з копії договору про надання освітніх послуг № 72 від 13 серпня 2019, такий укладено між [PERSON] та Львівською національною академією мистецтв, в особі ректора [PERSON] . Згідно даного договору виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: підготовка здобувача вищої освіти, денна форма навчання, ступінь вищої освіти бакалавр, назва спеціальності 022 дизайн, назва освітньої програми дизайн одягу, строк навчання 3 роки 10 місяців, термін чинності договору з дня його підписання до 30 червня 2023 року /а.с.10/. Згідно довідки з гуртожитку Львівської національної академії мистецтв від 20.05.2021, [PERSON] , студентка ІІ-ДК курсу, проживає та зареєстрована в гуртожитку ЛНАМ по [ADDRESS] /а.с.11/. Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2020 по справі № 456/4290/19, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення нею навчального закладу,але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку /а.с.12-13/. Як вбачається з копій квитанцій АТ КБ «Приват банк» [PERSON] 15.08.2019, 26.08.2020, 22.01.2020 здійснила оплату за освітні послуги на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 13000, 00 грн. /а.с.14/. Згідно копій квитанцій АТ КБ «Приват банк» [PERSON] 27.01.2020, 28.01.2020 здійснила оплату за послуги проживання в гуртожитку на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 1040, 00 грн. /а.с. 15/. Як вбачається з копії квитанції АТ КБ «Приват банк» [PERSON] 27.01.2021 здійснила оплату за освітні послуги на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 13000, 00 грн. /а.с.16/. Відповідно до копії виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданого 18 вересня 2020 по справі № 456/4290/19, суд вирішив стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення нею навчального закладу, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку /а.с. 33/. Відповідно до копії виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданого 04 березня 2020 по справі № 456/4289/19, суд вирішив стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , і.п.н. [NUMBER] , проживаючої за адресою [ADDRESS] аліменти на весь період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 04.11.2019 року до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання /а.с.34/. Згідно довідки Стрийського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз» від 09.09.2021 за вих. № 08-01-0389, [PERSON] працює в Стрийському відділенні бурових робіт підсобним робітником з 19.01.2021, відповідно до наказу № 41-к від 19.01.2021 /а.с.35/. Як вбачається з довідки філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» № 53 від 10.09.2021, [PERSON] працює в Стрийському відділенні бурових робіт, загальна сума доходів, за виключенням аліментів, за період з 01.01.2021 по 01.08.2021 становить 87866, 47 грн. /а.с.36/. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] , таке видано 11.07.1995, [PERSON] , 1968 р.н., у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи /а.с.37/. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , таке видано 14.08.1995 [PERSON] , 1940 р.н., у зв`язку з призначенням пенсії за віком /а.с.38/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до положень статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (стаття 199 СК України). Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання.;потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. У постанові Верховного суду від 20 червня 2018 року по справі № 701/1299/16-ц, зазначено, що вимоги щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання повнолітнього сина не відносяться до диспозиції статті 199 СК України, оскільки такі умови визначені диспозицією статті 185 СК України за умови особливих обставин, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. При цьому наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Даний правовий висновок також зроблений у постанові Верховного суду від 25 лютого 2020 року по справі № 521/4397/17. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.08.2020 по справі № 456/4290/19, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задоволено та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого по [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення нею навчального закладу,але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданого 18 вересня 2020 по справі № 456/4290/19, з [PERSON] , стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини із всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020р., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до закінчення нею навчального закладу, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку. Також, на підставі виконавчого листа Стрийського міськрайонного суду Львівської області, виданого 04 березня 2020 по справі № 456/4289/19, з [PERSON] , стягуються в користь [PERSON] , [INFO] аліменти на весь період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 04.11.2019 року до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Отже, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на час навчання доньок сторін по справі. Позивач, звертаючись до суду з позовом в обґрунтування позовних вимог надала копію договору про надання освітніх послуг № 72 від 13 серпня 2019, укладеного між [PERSON] та Львівською національною академією мистецтв, в особі ректора [PERSON] . Згідно даного договору виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: підготовка здобувача вищої освіти, денна форма навчання, ступінь вищої освіти бакалавр, назва спеціальності 022 дизайн, назва освітньої програми дизайн одягу, строк навчання 3 роки 10 місяців, термін чинності договору з дня його підписання до 30 червня 2023 року. Також позивач надала довідку з гуртожитку Львівської національної академії мистецтв від 20.05.2021, відповідно до якої [PERSON] , студентка ІІ-ДК курсу, проживає та зареєстрована в гуртожитку ЛНАМ по [ADDRESS] . Слід також зазначити, що позивач надала копії квитанцій АТ КБ «Приват банк», відповідно до яких [PERSON] 15.08.2019, 26.08.2020, 22.01.2020 здійснила оплату за освітні послуги на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 13000, 00 грн.; копії квитанцій АТ КБ «Приват банк», відповідно до яких [PERSON] 27.01.2020, 28.01.2020 здійснила оплату за послуги проживання в гуртожитку на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 1040, 00 грн.; копію квитанції АТ КБ «Приват банк», відповідно до яких [PERSON] 27.01.2021 здійснила оплату за освітні послуги на рахунок Львівської національної академії мистецтв у сумі 13000, 00 грн. Суд звертає увагу, що відповідач працює в Стрийському відділенні бурових робіт підсобним робітником з 19.01.2021, відповідно до наказу № 41-к від 19.01.2021, загальна сума доходів, за виключенням аліментів, за період з 01.01.2021 по 01.08.2021 становить 87866, 47 грн. Слід зазначити, що відповідач [PERSON] , є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується наданим ним пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 11.07.1995. Окрім цього, відповідач вказав, що допомагає матері, яка є особою пенсійного віку, оскільки її пенсії не вистачає, щоб належно себе забезпечити. Суд звертає увагу на приписи ст. 199 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на період навчання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на підставі ст.199 СК України, допомагає матері, сплачує комунальні послуги та є інвалідом ІІІ групи. Суд звертає увагу, що зазначені позивачем витрати, є поточними витратами на утримання дитини, які входять до складу аліментів, призначених до щомісячного стягнення, і не належать до додаткових витрат, крім цього, такі вже стягуються судом на підставі ст.199 СК України, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, проживанням у гуртожитку повнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій. Відповідно до п. 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера. Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро /адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро /адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро /адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/ адвокатським об`єднанням. Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд звертає увагу, що копії документів підтверджують надання адвокатом Поліщук І.М. правової допомоги відповідачу [PERSON] при розгляді справи. Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу здійснений адвокатом на загальну суму 4500,00 грн. суд вважає не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, ціною позову та значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500, 00 грн.

Outcome: approved