Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк " звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в обгрунтування своїх вимог вказував, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) від 14.03.2013 р. відповідач отримала кредит у розмірі 9171,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмір 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 31.03.2014 р. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця, шляхом надання відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості, кожного місяця. У порушення умов Генеральної угоди відповідач зобов'язання за вказаною угодою не виконала, станом на 11.07.2014 року має заборгованість - 22861,92 грн., яка складається з 9171,49 грн. - заборгованості за кредитом, 11566,37 грн. заборгованість по відсоткам, 12534 грн. штрафу. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 22861,92 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В поданій до суду заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, належним чином був повідомлений про розгляд справи, заперечень на позовну заяву ним до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, 14.03.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 9171,47 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Генеральна угода була укладена шляхом підписання відповідачем заяви № разом з Умовами та правилами надання продукту кредитних карт. Відповідно до Генеральної угоди на підставі заяви, позивач шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку видав відповідачу кредит. Відповідно до п.2.1. Генеральної угоди відповідач зобов'язаний здійснювати оплату послуг Банку згідно Тарифів Банку у строки передбачені умовами угоди. Кредитом відповідачка скористалась, що підтверджено рахунком заборгованості. Позичальником систематично порушуються умови кредитного договору щодо строків погашення кредиту та сплати відсотків, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, графіку погашення кредиту відповідач не дотримується, чим порушує умови кредитування. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди у випадку прострочення клієнтом строків повернення кредиту, клієнт сплачує Банку штраф в розмірі 12 534,06 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашенням кредитних коштів підтверджено та відповідачем не оспорювалось, що остання у повному обсязі ознайомлювалась з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняла на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаною сторонами Генеральною угодою від 14.03.2013 р. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Заборгованість відповідача по кредитному договору згідно розрахунку боргу станом на 11.07.2014 року становить 22861,92 грн., яка складається з 9171,49 грн. - заборгованості за кредитом, 11566,37 грн. заборгованість по відсоткам, 12534 грн. штрафу. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України штраф є різновидом неустойки. Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року № 543/96-ВР з наступними змінами (далі - Закон) зазначив, що виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Нарахований штраф перевищує розмір збитків по неповернутому кредиту і відсоткам, тому на підставі ч.3 ст.551 ЦК України суд вважає, що суму штрафу належить зменшити до 3000 грн. Позовні вимоги про стягнення боргу по поверненню кредиту, відсотків, підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору, згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає заборгованість 9171,49 грн. неповернутого кредиту, 1156,37 грн. відсотків за користування кредитом, 3000 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, всього 13327,86 грн. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст. 88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial