Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач в червні 2016 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому зазначив, що з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та здійснював буксування із застосуванням гнучкого зчеплення автомобіля «Рено» д.н. [NUMBER], 15.12.2015 року близько 15 год. 39 хв. по вул. Щорса в м. Житомирі, сталася ДТП. Внаслідок даної ДТП автомобіль „Опель" д.н. [NUMBER], що належить позивачу та був ним керований, отримав механічні пошкодження. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль в сумі 82 936 грн. 02 коп, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала із підстав зазначених в позові та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився в судові засідання без поважних причин, хоча був неодноразово повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать оголошення про повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» № 56 від 24.03.2017 року та в газеті «Житомирщина» № 21 від 21.03.2017 року, від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1188, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що 15.12.2015 року близько 15 год. 39 хв. по вул. Щорса в м. Житомирі, з вини відповідача, який керував автомобілем[NUMBER], сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль „Опель" д.н. [NUMBER], що належить позивачу та був ним керований, отримав механічні пошкодження, що підтверджуються протоколом огляду транспортного засобу./а.с.11/. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди " із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Суд прийшов до висновку, що дана ДТП сталася із вини відповідача в результаті невиконання ним вимог п. п. 2.3(б), 8.7.3(е), 16.1Правил дорожнього руху України. Наведене стверджується постановою Богунського райсуду м. Житомира від 02.03.2016 року, згідно якої відповідач визнаний винним по обставинам даної ДТП та провадження по справі закрито в зв'язку зі сплином строку для накладення адміністративного стягнення./ а.с. 6/. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою./ ст. 61.ч.4 ЦПК України/. Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина в скоєнні даної ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача. Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховується висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 4073 від 25.01.2016 року, згідно якого з врахуванням обсягу механічних пошкоджень автомобіля позивача, матеріальна шкода пошкодженого автомобіля „Опель" д.н. [NUMBER] становить 82 936 грн. 02 коп, оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України. ./а.с.8-15/. Суд приймає до уваги дане експертне дослідження, позаяк воно не викликає сумніву, встановлює наявність, обсяг та перелік механічних пошкоджень автомобіля позивача, переконливих доказів на спростування розміру матеріальної шкоди, визначеному в даному висновку, суду не надано. Суд вважає, що шкода заподіяна відповідачем, який повинен її відшкодувати, а відтак суд стягує на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 82 936 грн. 02 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати за проведення експертного дослідження в сумі 800 грн. та витрати за сплачений судовий збір в сумі 829 грн. 36 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved