Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 16 березня 2015 року звернулися [PERSON] та [PERSON] (далі - позивачі) з позовом, в якому просять стягнути на їх користь з [PERSON] (далі - відповідач) грошову суму у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 08 жовтня 2014 року вони передала відповідачу 10 000 грн., оскільки в майбутньому сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості (будинку), що розташований по [ADDRESS], який належить відповідачу за ціною 130 000 гривень. Факт передачі грошей було оформлено розпискою, крім того відповідач зареєструвала їх у вищезазначеному домоволодінні. В подальшому відповідач підвищила вартість будинку самостійно та пригрозила виселенню з помешкання, а тому договір купівлі-продажу укладено не було, у зв'язку із чим позивачі звернулися із вимогою до відповідача [PERSON] про повернення їм коштів у розмірі 10 000 грн., на що отримали відмову, а тому були вимушені звернутись до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] заявлені вимоги підтримали, надавши судові відповідні пояснення. Так суду пояснили, що в за час очікування угоди купівлі продажу вони зробили капітальний ремонт в домоволодінні, здійснили багато витрат. Щодо вартості будинку, то вони домовлялись за 130 000 гривень, однак відповідач самостійно підвищила ціну та вимагала сплатити їй значно більшу суму, мотивуваши це зростанням курсу долара США. З такою ціною вони не погодились, висилелись з будинку та знялись з реєстрації. Позицію позивача [PERSON] підтримав її представник за довіреністю - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що має у власності житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. У вересні - жовтні 2014 року до неї звернулися позивачі із пропозицією придбати будинок та 08 жовтня 2014 року була досягнута усна домовленість про укладання в майбутньому, після оформлення документів, договору купівлі-продажу за ціною 10 000 долларів США. На підтвердження домовленості про продаж будинку позивачі були зареєстровані в зазначеному будинку. В якості забезпечення домовленості відповідач отримала грошові кошти в сумі 10 000 гривень в якості завдатку за будинок, що було зафіксовано розпискою від 08.10.2014 року. Через стрімке підвищення курсу долару США станом на лютий 2015 року позивачі відмовились від укладання договору купівлі - продажу будинку за ціною 10 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 260 000 гривень. Відповідач вважає, що зобов'язання сторін порушене з вини позивачів, а тому на підставі ст.ст.570,571 ЦК України завдаток в сумі 10 000 гривень повинен бути залишений у відповідача. Враховуючи викладене, просить у позові відмовити повністю. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок за [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. 08 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] в рахунок продажу у майбутньому об'єкту нерухомості (будинку), отримала від [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 гривень, про що сторони склали письмовму розписку (а.с.6). Позивачі [PERSON] та [PERSON] 08 жовтня 2014 року зареєструвались в житловому будинку [ADDRESS], що підтверджено випискою з домової книги та відмітками з паспортах позивачів (а.с.4-5, 7-10). Станом на 16 березня 2015 року (день пред'явлення позову до суду) попередній договір або договір купівлі-продажу між сторонами у встановленому законом порядку укладено не було. На вимогу позивачів повернути грошові кошти, отримані за розпискою, відповідач відповіла відмовою. Відповідно до положень стст.546,547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З викладених вище положень законодавства слідує, що завдатком є грошова сума, що внесена боржником на підтвердження взятих ним на себе зобов'язань за укладеним договором і для забезпечення виконання таких зобов'язань в подальшому. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов"язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили (попередній договір, договір купівлі-продажу), сплачені в рахунок виконання доовору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. За вимогами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку(квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Оскільки судом встановлено, що поереднього договору, договору купівлі-продажу будинку, які би за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами укладено не було, що останні не заперечували, то за вказаних обставин сплачені позивачами гроші в рахунок виконання домовленості щодо майбутнього укладання договору купівлі - продажу за правовою природою є авансом, отже повинні бути повернуті в тому розмірі, в якому вони передавалися. Виходячи з наведеного, обставин, якими обґрунтовуються вимоги, права і обов'язки сторін у спірних правовідносинах мають визначатись відповідно до глави 83 розділу ІІІ книги п'ятої ЦК України. Оскільки договір купівлі-продажу, в якості платежів по якому передавався аванс, укладеним не був, то передані [PERSON] грошові кошти нею збережені без достатньої правової підстави, а тому підлягають поверненню позивачам [PERSON] та [PERSON] (стаття 1212 ЦК України). Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] Заперечення [PERSON] проти позову не ґрунтуються на законі, а тому не заслуговують на увагу. Оскільки позов [PERSON] та [PERSON] задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачів.

Outcome: approved