Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивував тим, що 24 травня 1989 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. З 2014 року сім»я розпалася, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. 16.09.2014 року набуло законної сили судове рішення про розірвання шлюбу між ними шлюбу. Під час спільного сімейного проживання сторони на спільній кошти придбали квартиру [ADDRESS] , вартістю 940 000 грн., легковий автомобіль марки «Шкода Фабіа», державний номений знак [NUMBER] , вартістю 115 000 грн. Власником вищевказаного майна є відповідач. Поскільки сторони не домовились про порядок поділу майна, набутого за час шлюбу, позивач просить постановити рішення, яким виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], легковий автомобіль марки «Шкода Фабіа», державний номерний знак [NUMBER] , а на його користь стягнути з [PERSON] грошову компенсацію в сумі 527 500 грн. та судові витрати. Позивач 28.04.2016 року збільшив свої позовні вимоги та просив постановити рішення, яким визнати спільним майном подружжя квартиру [ADDRESS] , не введений в експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] Кіровоградської області, земельну ділянку , площею 0,25, розташовану за адресою [ADDRESS], легковий автомобіль марки «Шкода Фабіа», державний номерний знак [NUMBER] та провести його поділ, визнавши за ним та відповідачем право власності по ? частині кожному. Представник позивача [PERSON] адвокат Мельніченко А.М. в судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON], її представник по довіреності [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили, своїм правом участі в судовому засіданні не скористалися. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд , заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши письмові матеріали справи , в результаті повного , об"єктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (повторне свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. В період спільного проживання за спільні кошти сторони придбали квартиру [ADDRESS] (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.06.2015 року , власник [PERSON]Ю.), не введений в експлуатацію житловий будинок [ADDRESS] Кіровоградської області, земельну ділянку , площею 0,25, розташовану за адресою [ADDRESS] (Державний акт на право приватної власності від 07 лютого 2002 року, виданий Капітанівською селищною радою, Новомиргородського району, Кіровоградської області.) Згідно п.п.23, 24 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України вирішуючи між подружжям спір про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, доходу . Згідно ст. 70 СК України в разі поділу майна , що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч. 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Що ж стосується обсягу та вартості майна, яке підлягає поділу, то суд виходить з наступного. Поділу підлягає квартира №16, розташована в будинку №1 по вул. Сєдова в м. Черкаси (вартість квартири встановлена рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 листопада 2015 року, а тому на підставі ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню) та земельна ділянка , площею 0,25, розташована за адресою [ADDRESS]. Що ж стосується не введеного в експлуатацію житлового будинку №8, розташованого по [ADDRESS], то дане майно слід визнати спільним майном подружжя, однак його поділ заборонено законом, так як вказане нерухоме майно не введено в експлуатацію. До задоволення не підлягають вимоги позивача про поділ автомобіля марки «Шкода Фабіа», державний номерний знак [NUMBER], так як позивачем не надано будь-яких доказів про існування вказаного автомобіля, його вартість та де автомобіль знаходиться. Доводи представника позивача про те, що відповідач наявність автомобіля визнає у зустрічному позові, а тому він підлягає поділу, не можуть стати підставою для задоволення позову в цій частині, так як зустрічний позов судом не розглядався, а відповідач в судовому засіданні пояснення не давала та даний факт не підтверджувала письмовими доказами. Тому позов слід задовольнити в частині поділу квартири, визнати за відповідачем право власності на квартиру [ADDRESS], на користь позивача стягнути з відповідача грошову компенсацію в сумі 527 500 грн. та визнати за сторонами право власності по 1\\2 частині земельної ділянки, площею 0,25, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою [ADDRESS] . В частині поділу автомобіля марки Шкода Фабіа, д.н.[NUMBER], невведеного в експлуатацію житловий будинку №8, розташованого по [ADDRESS] - відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 3654 грн. , сплачені позивачем по квитанції №31 від 28.08.2015 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial