Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є його матір?ю. На день подання позову він є повнолітнім та навчається у Державному навчальному закладі «Регіональний механіко-технологічний центр професійної допомоги Харківської області» на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги самостійно працювати. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Йому не вистачає коштів на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. З батьком він дійшов згоди про своєчасну щомісячну допомогу. Просив стягнути аліменти з [PERSON] на його користь у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, до досягнення 23 років чи до закінчення навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи просить провести за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про відкладення розгляду справи не надавала, своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалась. Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~223\~ ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 135. Батьками зазначені: [PERSON] , та [PERSON] (а. с. 7). Згідно з довідою Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної допомоги Харківської області» № 280 від 09.09.2019 року [PERSON] , 2001 року народження, з 01 вересня 2017 року вступив до Державного навчального закладу «Регіональний механіко-технологічний центр професійної допомоги Харківської області» за наказом № 106-У від 30.08.2017. На даний час [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного навчання. Строк закінчення навчання 27 червня 2020 року (а. с. 17). Відповідно до акту депутату округу № 18 Нововодолазької селищної ради Степаненко Н. Є. № 1049 від 08.11.2019 у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , її чоловік, [PERSON] , [INFO] . Дані громадяни є бабусею та дідусем [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Тобто, судом, на підставі доказів по справі, наданих позивачем, встановлено всі умови, що зобов`язують батьків утримувати\~повнолітніх дітей,\~а саме, досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] є матір"ю [PERSON] . Позивач, якому не виповнилося 23 років, продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач \~є працездатною\~та такою,\~що має\~можливість надавати\~ допомогу\~синові. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Підстав\~для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину судом не встановлено. Доказів на спростування доводів позивача відповідач не надала. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~12\~ ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приписами \~частин 1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ ЦПК\~України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на корить позивача. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 205 СК України, та враховує можливість надання утримання дитині другим з батьків. За таких\~підстав,\~суд \~доходить висновку,\~що позов\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчання, підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача. Проте, вимоги позивача, щодо визначення мінімального розміру аліментів не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку задоволенню не підлягають, виходячи з такого. Частиною 2 статті 182 СК України визначено мінімальний розмір аліментів на дитину. За приписами ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що позивач не є дитиною у розумінні Сімейного кодексу України, бо [INFO] йому виповнилося 18 років. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, мінімальний розмір аліментів стосовно повнолітніх дітей законом не встановлено, а відтак, позовні вимоги щодо визначення мінімального розміру аліментів не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку є безпідставними, тобто такими у задоволенні яких має бути відмовлено. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3\~ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6\~ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст.\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved