Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], просив суд стягнути з відповідача суму франшизи в розмірі 500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.01.2012 об 11.00 год. в м. Києві по вул. Гарматній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобілю «Тоуоtа», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіль «Daewoо», державний номер [NUMBER], який знаходився у власності [PERSON], під його керуванням. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження. На момент ДТП між [PERSON] та позивачем був укладений договір добровільного страхування від 22.09.2011 №357І869/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Daewoо», державний номер [NUMBER]. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивач нарахував та виплатив потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 4914,73 грн. Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Представником Позивача було отримано інформацію, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів була застрахована в ПАТ «СК «Провідна» за Полісом №АА/2837469, який покриває суму збитків АТ СК „АХА Страхування" в розмірі 4414,73 грн. Тобто, Полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «Провідна» не покривається сума франшизи в розмірі 500,00 грн. 19 листопада 2012 року відповідачу було направлено лист-вимогу з проханням сплатити заборгованість в розмірі 500,00 грн. Відповідач жодним чином на вимогу не відреагував, вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, справу слухати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2012 об 11.00 год. в м. Києві по вул. Гарматній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобілю «Тоуоtа», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіль «Daewoо», державний номер [NUMBER], який знаходився у власності [PERSON], під його керуванням, чим вчинено правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.15). Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 14.02.2012 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляду штрафу (а.с.16). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Daewoо», державний номер [NUMBER], була застраховано в ПАТ «СГ «АХА Страхування» відповідно до договору страхування наземного транспорту №3571869 від 22.09.2011, який укладено із власником транспортного засобу [PERSON] (а.с.6-14). Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом ч.3 п.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно страхового акту №2012/U/MOD00355/UIA877 від 03.02.2012 пошкодження транспортного засобу «Daewoо», державний номер [NUMBER] визнано страховим випадком та призначено до виплати у якості страхового відшкодування 4914 грн 73 коп. (а.с.19). Позивач у справі здійснив виплату страхового відшкодування у сумі 4914 грн 73 коп. власнику транспортного засобу «Daewoо», державний номер [NUMBER], [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням №5088 від 09.02.2012 року (а.с.22). Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Провідна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2837469, яка покриває суму збитків ПАТ «СК «АХА Страхування» в сумі 4414 грн 73 коп., однак не покривається сума франшизи у розмірі 500 грн. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. З огляду на те, що вина відповідача за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки доведена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.02.2012, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 500 грн. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 229 грн 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved