overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 25 листопада 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 123. Від шлюбу сторони спільних дітей немають. Спільне сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов»язки. Шлюбні відносини у сторін припинені, сторони близько року не проживають разом, позивач має іншу сім»ю та дитину, має намір зареєструвати шлюб з новою дружиною. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача у відповідності до Сімейного кодексу України, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі. З позовними вимогами погодилась, проти розірвання шлюбу не заперечувала. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І-ОЛ № 085591, між [PERSON] та [PERSON] 21 січня 1981 року було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №123. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Ожога» (а.с.7). Встановлено, що від шлюбу сторони спільних дітей немають. Згідно із ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, заяви сторін, а також те, що наданий судом сторонам строк на примирення не призвів до відновлення стосунків, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими та суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 28 серпня 2010 року Іванівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені. Сімейне життя між ними не склалось через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам у відповідності до Сімейного кодексу України. Позивач в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи повідомлялась належним чином. Подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала та повідомила, що шлюбно-сімейні стосунки з позивачем припинені з вересня 2013 року, дитина проживає разом з нею. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, які повідомлені належним чином про розгляд справи, надали суду відповідні заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] 28 серпня 2010 року було зареєстровано шлюб Іванівською сільською радою Новоукарїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 2 (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER], у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 4). Згідно ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім'ї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Крім того, встановлено, що сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з вересня 2013 року. Отже, позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 13.09.2003року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться з грудня 2008року, проживають окремо з лютого 2009року. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу просить задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2003року, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї зроблено актовий запис № 1251 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є не можливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що 26.12.2007року зареєстрували шлюб, від шлюбу дітей немає. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги про розірвання шлюбу просив задовольнити на підставах, зазначених в позовній заяві. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2007року, про що Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї зроблено актовий запис № 3069 /а.с.4/. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Позивач посилається на те, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, про що з боку відповідача письмових заперечень до суду не надійшло, тому суд вважає, що збереження сім'ї є не можливим, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 2005 року з відповідачкою перебував в цивільному шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і знаходиться на його утриманні. Відповідачка на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Одночасно, зазначив, що відповідачка, будь якої допомоги дитині не надає, саме тому він вимушений звернутись до суду. Відповідачка в судове засідання з"явилася, позов визнала, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів в сумі 500 грн. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебували в цивільному шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Син знаходиться на повному утриманні батька, відповідачка матеріальну допомогу не надає, що достовірно встановлено в ході судового засідання. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року, прожитковий мінімум на одну особу: на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей обов'язок покладено Законом на обох батьків у рівних частинах. При недосягненні батьками домовленості щодо виконання цього обов'язку, кошти на утримання дитини стягуються у судовому порядку з того із батьків хто проживає окремо від дитини. Підстав для звільнення відповідачки від виконання обов'язку по утриманню дитини суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, син перебуває на повному утриманні позивача, а тому відповідачка повинна надавати допомогу на утримання дитини. В зв"язку з цим, з неї підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач звільнений на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачкою перебував у громадянському шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], матір»ю якої записана відповідачка в установленому законом порядку. Донька проживає разом із позивачем і знаходяться на його утриманні. На даний час сторони однією сім'єю не проживають, донька знаходиться на повному його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги не надає, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судове засідання, позивач з"явився та просив позов задовольнити в повному обсязі з викладених в позові підстав. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала, одночасно зазначила, що чим може дитині допомагає, але рідко, оскільки має скрутне матеріальне становище Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.3). Донька проживає разом з батьком та знаходиться на повному його утриманні, що підтверджується актом обстеження депутата Новоукраїнської міської ради (а.с. 4). Підстав для звільнення відповідачки від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає. В даний час сторони однією сім"єю не проживають, тому відповідачка повинна надавати допомогу на утримання дитини. Відповідачка на даний час не має постійної роботи, не зареєстрована як фізична особа-підприємець, не отримує пенсію та будь-яких соціальних допомог, проживає за рахунок випадкових заробітків. В зв"язку з цим, з неї підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі та справедливим розміром аліментів буде - 400 гривень щомісячно. Крім того, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року "Про судовий збір".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № СL 97650 на підставі якого, було надано відповідачу кредит в сумі 11500,00 грн. строком до 15.10.2012 року з процентною ставкою 38,60% річних за користування кредитом. Індивідуальними умовами надання та погашення Кредиту передбачено підвищену процентну ставку в разі прострочення платежу 115,80 % річних, але відповідач умов договору не дотримується, борг не погашає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник позивача позов підтримав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка проти позову заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 23.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № СL 97650 на підставі якого, було надано відповідачу кредит в сумі 11500,00 грн. строком до 15.10.2012 року з процентною ставкою 38,60% річних за користування кредитом. Індивідуальними умовами надання та погашення Кредиту передбачено підвищену процентну ставку в разі прострочення платежу 115,80 % річних. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Станом на 30.12.2013 року та по теперішній час відповідач умов договору не виконує не здійснює погашення отриманого кредиту згідно з графіком та не сплачуються відсотки за користування кредитом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На письмове звернення позивача повернути кредит та відсотки, боржник не реагує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд погоджується із сумою розрахунку заборгованості зробленої позивачем яка станом на 30.12.2013 року складає 47082,27 грн., з яких 10995,00 грн. - прострочений борг; 15637,91 грн. відсотки; 20449,36 грн.- підвищені відсотки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно дост.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при пред"явленні позову 470,82 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за спожиту електроенергію. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в порушення умов договору про постачання електричної енергії, укладеного між позивачем та відповідачкою за період з січня 2012 року по червень 2013 року оплата за використану електричну енергію споживачем вносилась не повністю, в зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 3071,83 грн. Сплатити заборгованість в добровільному порядку відповідачка відмовляється. Тому просить стягнути з останньої вищезазначену суму боргу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, що підтверджується повідомленням про отримання нею повістки (а.с. 27), причини неявки суду не повідомила, та не надала заяви про розгляд справи за її відсутності. Отже, відповідачка не з'явилась до суду без поважних причин, що дає суду, відповідно до вимог ст. 224 ч.1 ЦПК України право ухвалити заочне рішення на підставі наявних і достатніх у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між ПАТ „Чернігівобленерго" та [PERSON], був укладений договір № 60/60 про користування електричною енергією. Відповідно до ч.1ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник ) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові ) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором , а споживач ( абонент ) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно п.48 цих Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну платежів за електричну енергію . Згідно обігової відомості по абоненту [PERSON], заборгованість за використану електроенергію за період з січня 2012 року по червень 2013 року становить 3071 грн.83 коп., яка і підлягає стягненню з останньої. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с. 17), та підтверджений документально, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що 28.11.2002 року за договором купівлі-продажу він придбав ізольовану квартиру [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 47,0 кв.м., в тому числі житловою площею 45,3 кв.м. 04.12.2002 року договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомого майна. З моменту укладання договору купівлі-продажу попередній власник квартири [PERSON] за вищезазначеною адресою не проживає але у зв'язку з тим, що вона знаходяться на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою він вимушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Крім того, він не може на свій розсуд розпоряджатися своїм правом власності на вищезазначену квартиру. В зв'язку з викладеним він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача до суду надійшла заява про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивача, розглянути позов за відсутністю відповідачки та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу № 930 від 28.11.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Право власності позивача зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН" 04.12.2002 р. під номером № 3295 стор. 61 кн.457 пр. Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 23.06.2014 р. в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрованою попередній власник - [PERSON]. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 17.06.2014 р. попередній власник - [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2002 р. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS].

Outcome: approved