Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання Договору оренди автомобіля № 100614\\1\\О від 10.06.2014 р. дійсним з моменту його укладання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2014 р. між сторонами був укладений Договір оренди автомобіля «Тайота Камрі», 2007 р. випуску, д.н. [NUMBER] у простій письмовій формі та досягнуто домовленостей про подальше його нотаріальне посвідчення. Сторони виконали умови договору щодо передачі предмета оренди та сплати коштів за користування автомобіля, а також обов»язкових податків і зборів. Позивач в обґрунтування позову зазначає, що підставою звернення до суду є ухилення відповідача від нотаріального посвідчення Договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, подавши заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2014 р. між ТОВ»ВАЛЬТА» та [PERSON] був укладений Договір оренди автомобіля № 100614\\1\\О., відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв у тимчасове володіння автомобіль «Тайота Камрі», 2007 р. випуску, д.н. [NUMBER]. Термін оренди був погоджений сторонами протягом 365 днів з моменту передачі автомобіля. Крім того, відповідно до положень п.5 Договору оренди сторони дійшли згоди щодо розміру орендної плати в сумі 150 гривень щомісяця та порядку її внесення. Відповідно до положень ст..759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов"язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Статтею 799 ЦК України встановлені вимоги до форми договору найму транспортного засобу, відповідно до якої договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Крім того зазначена норма містить вимоги про те, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Договір оренди транспортного засобу «Тайота» №№ 100614\\1\\О від 10.06.2014 р. був укладений сторонами у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Як вбачається зі змісту договору оренди сторони дійшли згоди відносно всіх істотних умов договору, а саме: предмета, ціни і строків дії договору. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами, що автомобіль, який є предметом оренди був переданий орендарю на підставі акту прийому-передачі від 10.06.2014 р., як це передбачено умовами Договору, наймач належним чином сплачує орендну плату та податки за оренду автомобіля, що підтверджується видатковими касовими ордерами, платіжними дорученнями, що містять в матеріалах справи. Згідно з ст.220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору. Але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до роз»яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суди, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Ні при зверненні до суду, ні в ході судового розгляду представником позивача не наведено обставин і не надано будь-яких доказів, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору оренди автомобіля, не зазначає, чому при укладенні даного Договору не була дотримана нотаріальна форма, яка є обов»язковою для даного виду Договору, не надано доказів щодо відсутності можливості на момент звернення до суду посвідчити Договір оренди від 10.06.2014 р. нотаріально. Суд не приймає до уваги заяву відповідача про визнання позову і відхиляє таке визнання, оскільки воно суперечить вимогам закону і обставини ухилення від нотаріального посвідчення Договору оренди не підтверджені будь-якими доказами у справі. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ВАЛЬТА» не підлягають задоволенню, оскільки обставини ухилення відповідача від нотаріального посвідчення Договору оренди не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не доведені відповідними доказами. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed