Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом, яким просить припинити стягнення аліментів і звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь відповідача щодо утримання доньки [PERSON], яке по сьогодення здійснюється на підставі виконавчого листа від 15.03.2007 року по справі №2-1538/07; зупинити дію виконавчого листа від 15.03.2007 року по справі №2-1538/07 та визнати його таким, що не підлягає виконанню. Вимоги мотивує тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2007 року з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.02.2007 року і до 15.03.2023 року. На підставі даного рішення судом було видано виконавчий лист, який відповідач пред»явила до виконання у Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції . З 16.02.2007 року по 15.05.20011 року із його заробітку стягувались аліменти в розмірі 1 / 4 частини заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 14.05.2011 року , він за власним бажанням звільнився з місця роботи та незважаючи на це, продовжував утримувати доньку та відповідачку. З 2008 по 30.06.2013 року відповідач разом із донькою , за усною домовленістю матері дитини від сплати аліментів, були зареєстровані і проживали разом з ним у будинку [ADDRESS], та знаходились на його повному утриманні. З 30.06.3013 року , відповідач забравши свої особисті речі і залишивши йому дитину, виїхала до місця проживання свого нового чоловіка та змінила прізвище на [PERSON]. На даний час бувша дружина має роботу, постійний заробіток - 3000 грн. Крім того, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від сплати аліментів, встановлених за рішенням суду, з підстав, зазначених в позовній заяві, відповідно до положень СК України не передбачено. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у їх задоволенні просила відмовити повністю, за безпідставністю та необгрунтованістю. Третя особа - Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції , його представник до суду не з»явився, повідомлявся належно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог, з наступного. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено та з матеріалів цієї справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року , який 14.05.2007 року розірвано ( а.с. 9). Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2007 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1 / 4 частини заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.02.2007 року і до 15.03.2023 року ( а.с. 8). Відповідач [PERSON] 05.07.2013 року одружилась та після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка - [PERSON] ( а.с. 16). З 30.06.2013 року сторони перебувають в неприязних стосунках. Згідно рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 11.06.2014 року , рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.03.2014 року скасовано. В позові [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з матір»ю [PERSON]. З"ясовано, що [PERSON] вказане рішення суду не виконує, дитина залишилась проживати з ним, та останній перешкоджає матері у зустрічах із донькою. Наявні між сторонами спірні правовідносини щодо сплати аліментів підлягають врегулюванню нормами СК України. Відповідно до приписів ст.181 СК України аліменти стягуються з того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Звільнення від сплати аліментів, встановлених за рішенням суду, з підстав, зазначених в позовній заяві, відповідно до положень СК України не передбачено. Передбачено звільнення батьків від утримання дитини за умови, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби згідно зі ст.188 СК України. Передбачено припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно згідно зі ст.190 СК України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено на цей час наявне судове рішення, яке є чинним, про визначення місця проживання дитини з матір'ю . З огляду на це , відсутні підстави вважати, що встановлений судом факт проживання дитини з батьком є обставиною, що впливає на припинення аліментів та є підставою для звільнення від їх сплати, оскільки відповідно до приписів ст.181 СК України позивач не позбавлений права на стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а також на вжиття заходів, передбачених ст.186 СК України. Крім того, судом з»ясовано, що відповідач з 01.06.2011 року по 01.07.2013 року та і по даний період не отримує аліментів від позивача ( а.с. 35). Розмір заборгованості в матеріалах справи відсутній . Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно з положеннями частин 3,4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Як вбачається із позовної заяви позивача останній сам визначив розмір заборгованості за аліментами та зазначив, що [PERSON] вимагає від нього 25 000 грн. Однак , в матеріалах справи відсутні докази про заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за вказаний період та її розмір, що відповідно до вимог ч.4 ст.195 СК України та частин 3,4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає визначенню державним виконавцем за місцем виконання рішення суду. Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він має заборгованість зі сплати аліментів, а визначений ним у позові розмір заборгованості за аліментами є лише його припущенням. З наведених підстав вимоги позивача і про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами задоволенню не підлягають. Згідно зі ст.ст. 3, 10, 60, 119, 212-213 ЦПК України позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими обґрунтовуються вимоги, а суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Право визначення підстав та предмету позову належить виключно позивачу і суд сам за власною ініціативою їх змінити не може. Разом з цим, відсутні підстави і для зупинення дії виконавчого листа від 15.03.2007 року по справі №2-1538/07 та визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вимоги заявлені [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: dismissed