Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач), третьої особи: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії. 2. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками по 1/8 частці кожному житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11червня 2018року по цивільній справі № 496/2765/17, яке набуло чинності після його перегляду судом апеляційної інстанції 01 листопада 2018 року. Право власності за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 листопада 2018 року та 03 червня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 грудня 2018 року № 147746806 та від 06 червня 2019 року № 169461384 відповідно. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164620756 від 23.04.2019 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] - розмір частки 5/8. Зазначена реєстрація відповідно наданої довідки була здійснена 17 липня 2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2- 242, виданого 16 лютого 2011 року, Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області. Після здійснення зазначеної державної реєстрації права власності на спірні будинок 17 липня 2017 року, 11 червня 2018року Біляївським райсудом Одеської області по цивільній справі № 496/2765/17, провадження 2/496/226/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності, було ухвалено рішення, яким в тому числі визнано частково недійсним свідоцтво про право спадщину за заповітом від 16 лютого 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області та зареєстрованому в реєстрі за №2-242 на житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] та складається з одного житлового будинку, зазначеного на плані « А», загальною площі 50, 00 кв.м., житловою площею 25,20 кв.м., та 1-4 огорожі розташованих на земельній ділянці земель Мирненської сільської ради, Біляївського району, Одеської області розміром 0,05 гектарів, а саме в зазначені розміру спадщини на яку видане свідоцтво (частка [PERSON] ). Рішення суду першої інстанції набрало законної сили після його перегляду Апеляційним судом Одеської області 01 листопада 2018 року. Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 28 січня 2011року житловий будинок зазначеного на плані « А», складається з 1- коридор, 2 -кухня, 3 -житлова, 4- житлова, І- веранда (копія титульної сторінки та копія аркушу «журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень літера «А»» додається). За зазначеною адресою фактично проживає позивач зі своєю сім`єю: дружина [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] . З кінця 2011 року початку 2012 року склався порядок користування житловим будинком, а саме позивач зі своєю сім`єю та брат [PERSON] проживають у частині будинку номером [ADDRESS] - житлова кімната, а також у їхньому користуванні частина веранди - І. В інших приміщеннях будинку проживає сім`я відповідача, підтверджується актом обстеження житлових умов в будинку від 18 червня 2019 року. 19 липня 2017 року відповідач переоформив особовий рахунок № [NUMBER] для оплати за постачання електричної енергії до будинку по [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що з серпня місяця 2017 року між позивачем та відповідачем був наявний спір щодо спадщини, а саме позивач оспорював заповіт, який був складений їхнім батьком на ім`я відповідача ( справа № 496/2765/17 розглядалась Біляївським райсудом Одеської області), відповідач 05 вересня 2017 року від`єднав від приладу обліку електроенергії електропровід, який постачав електроенергію в частину будинку в якому позивач проживає зі своєю родиною. Без електроенергії, яка надавалась за адресою [ADDRESS] , позивач зі своєю родиною в належній їм частині будинку, прожили до 07 лютого 2019 року. В цей час в частині будинку в якій проживав відповідач було постачання електроенергії. 07 лютого 2019 року сторонами був встановлений контрольний прилад обліку електроенергії та по його показанням позивачем здійснювалась оплата за постачання електричною енергією. 19 квітня 2019 року в черговий раз відповідач від`єднав від приладу обліку електроенергії електропровід, який постачав електроенергію в частину будинку в якому живе позивач та з метою, перешкодити йому черговий раз підключитись до приладу обліку, огородив прилад обліку електроенергії решіткою із замком. У зв`язку з чим 19 квітня 2019 року позивач вимушений був черговий раз звернутися до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області із заявою, яка в журналі єдиного обліку заяв була зареєстрована за № 2712, що підтверджується талоном-повідомленням № 025788. До 19 квітня 2019 року з метою відновлення своїх прав щодо користування електричною енергією позивач також звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів. 31 серпня 2017 року до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про те, що відповідач погрожує відключити позивачу світло, воду у будинку [ADDRESS] , так як є власником будинку. Заява була зареєстрована в реєстрі під № 4319 від 31.08.17року, що підтверджується копією заяви від 31.08.17року та талоном повідомленням № 001207. 21 вересня 2017 року позивач звернувся до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності відповідача з причин того, що відповідач "без дозволу позивача,

Outcome: partial