Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати виконавчий напис № 239 від 26.01.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., на користь стягувача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДОБАНК» про звернення стягнення на рухоме майно, таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вчинення виконавчого напису з порушенням процедури, яка полягала в ненаправленні нотаріусу всіх необхідних документів , а саме, нотаріально посвідченого договору , а також доказів, що свідчать про безспірність заборгованості , що суперечить вимогам чинного законодавства. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 квітня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . Також, ухвалою суду від 09 квітня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна 05 травня 2021 року надав пояснення на позов, в яких в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з дотриманням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідач 12 травня 2021 року надав відзив на позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав їх необгрунтованості , зазначивши, що позивач не надав суду доказів наявності спору щодо заборгованості, а виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з дотриманням вимог чинного законодавства. В судове засідання представник позивача адвокат Дьякова Т.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність , наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача та третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, в задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав викладених у відзиві та поясненнях. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, пояснення на позов не надала , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини . З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2016 р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (надалі - Банк, Кредитодавець, АТ «Кредобанк») та [PERSON] (надалі - Позичальник, Боржник) укладено Кредитний договір № 3765/2016 (надалі - Кредитний договір). Згідно із п.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Банк видає Позичальнику Кредит у розмірі 163 393,64 грн. (Сто шістдесят три тисячі триста дев`яносто три гривні 64 копійки) на строк до 18.09.2023 р. на наступні цілі: - на здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу марки ЗАЗ, модель FORZA, № кузова [NUMBER] , - та для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 4 743,64 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 3765/2016 від 19.09.2016 р. між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] - 12.10.2016 р. було укладено Договір застави, зареєстрованого в реєстрі за № 9084. Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 3765/2016 від 19.09.2016 р., укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої сумикредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі(далі - основне зобов`язання). Відповідно до п. 1.2.Договору застави, Предметом застави є рухоме майно - автотранспорт: марки ЗАЗ, модель FORZA, № кузова [NUMBER] , дата випуску 2015, колір - синій, 1497 куб.см., реєстраційний номер - [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3. Договору застави, заставна вартість Предмету застави визначається Сторонами у сумі 148 120,00 грн. На строк дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні Заставодавця за адресою: [ADDRESS] (п. 1.6. Договору застави). Договором застави АТ «Кредобанк» надано право звертати стягнення шляхом вчинення виконавчого напису, порядок передбачено п. 5 Договору застави та чинним законодавством України. Відповідно п. 5.3. до Договору застави, Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється: у судовому порядку; у позасудовому порядку; на підставі виконавчого напису нотаріуса. При цьому, витрати Заставодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням та/або звернення стягнення на Предмет застави, підлягають відшкодуванню Заставодавцем у повному обсязі і забезпечуються цією заставою. Відповідно до п.5.2. Договору застави майнових прав Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, забезпеченого цією заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на Предмет застави, зокрема, у разі якщо у момент настання терміну виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: у разі порушення Заставодавцем обов"язків встановлених цим Договором. 26 січня 2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 239, яким звернено стягнення на транспортний засіб марки ЗАЗ, модель FORZA, № кузова [NUMBER] , дата випуску 2015, колір - синій, 1497 куб.см., реєстраційний номер - [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , на підставі Договору застави, посвідченого 12 жовтня 2016 року Дячуком О.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 9084, переданого в заставу Публічному акціонерному товариству «Кредобанк» , правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є акціонерне товариство «Кредобанк». За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» за період з 01 червня 2020 року по 09 січня 2021 року включно, у тому числі: 103 961,06 грн. - неповернута сума кредиту станом на 09.01.2021 року; 16391,31 грн. - прострочені відсотки станом на 09.01.2021 року; 2000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 122352,37 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. від 25 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за реєстровим № 239 від 26.01.2021 року. Також встановлено, що 09 грудня 2020 року АТ «Кредобанк» направлено [PERSON] вимогу щодо виконання кредитних зобов`язань за вихідним №27-6214443/20. Відповідно до даної вимоги банк вимагає від позичальника достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у загальному розмірі 118 894,33 грн. Повернення кредиту необхідно було здійснити протягом 30 днів з моменту отримання позичальником письмової вимоги банку про дострокове повернення кредиту. Також в зазначеній вимозі банком було попереджено позичальника, що у разі невиконання вимог щодо дострокового повернення кредиту останній змушений буде здійснити звернення стягнення на предмет застави одним із способів, визначених договором застави. Вимога про усунення порушень була направлена шляхом поштового відправлення 10 грудня 2020 року, що підтверджується відміткою пошти на опису, на адресу позичальника, яка була зазначена в кредитному договорі та договорі застави: [ADDRESS] . Дана адреса зазначена самою [PERSON] в своєму позові. Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) АТ «Кредобанк» 21 вересня 2016 року здійснено реєстрацію звернення стягнення за договором застави . За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі в випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п. 1 Переліку №1172, для одержання виконавчого напису щодо стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави (ст. 19 Закону України «Про заставу»). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави (ст. 20 Закону України «Про заставу»). Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про заставу» заставодавець має право в будь-який час до моменту реалізації предмета застави припинити звернення стягнення на заставлене майно виконанням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Одним із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Зважаючи на зазначене, як вбачається із матеріалів справи, кредитором разом з заявою про вчинення виконавчого напису були надані передбачені Переліком № 1172 документи, необхідні для вчинення відповідної нотаріальної дії, а саме: оригінал договору застави, копія кредитного договору, копії доказів видачі кредиту, копія вимоги позичальнику з підтвердженням про надіслання, розрахунок заборгованості. В процесі перевірки нотаріусом дотримання вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» нотаріусом було перевірено факт реєстрації звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в Реєстрі та долучено до матеріалів нотаріальної справи витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Отже, приватним нотаріусом було отримано перелік передбачених законодавством документів та додатково отримано та перевірено інформацію, необхідну для вчинення відповідної нотаріальної дії. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності (саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц та від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц). Суд не приймає доводи позивача про те, що сума заборгованості боржника, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, відрізняється від суми заборгованості, зазначеної в досудовій вимозі банку, а відтак така заборгованість не є безспірною. Різниця між заборгованістю у досудовій вимозі та у самому виконавчому написі пояснюється тим, що вони розраховували станом відповідно на 09.12.2020 року, та на 09.01.2021 року, крім того, лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не свідчить про наявність спору щодо заборгованості. Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку. Тобто, сама лише наявність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку не може бути належним підтвердженням спірності такої заборгованості. Боржник має належними та достовірними доказами спростувати перед судом таку заборгованість або її розмір на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса. Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц. Звертаючись до суду із позовом позивач, зазначаючи наявність спору щодо розміру заборгованості за кредитом, власний розрахунок заборгованості за кредитом або, висновок експерта, складений на її замовлення тощо до суду першої та апеляційної інстанції не надала. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. В матеріалах справи міститься копія заяви АТ «Кредобанк» щодо вчинення виконавчого напису разом з додатками, які було надано приватному нотаріусу. В зазначених додатках, зокрема, містяться розрахунки заборгованості за кредитним договором та виписки з рахунку, які підтверджують визначену суму заборгованості, в рахунок якої здійснено стягнення на предмет застави. Як вбачається з позовної заяви, заявник не ставить питання щодо оскарження самої суми заборгованості, тобто матеріалами справи підтверджено безспірність визначеної банком заборгованості. Відповідно до підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих заставодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі застави, кредитному договорі адресу. Наведена норма визначає, що тридцятиденний строк відліковується з моменту надіслання кредитором повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Вимога про усунення порушень була направлена шляхом поштового відправлення 10 грудня 2020 року, що підтверджується відміткою пошти на опису, на адресу позичальника яка була зазначена в кредитному договорі та договорі застави. Виконавчий напис було вчинено 26 січня 2021 року, після спливу тридцятиденного строку з моменту надіслання позивачці повідомлення. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 26 січня 2021 року було відкрито 25 лютого 2021 року, що свідчить про те, що [PERSON] мала достатньо часу для усунення порушення зобов`язання або оспорювання розміру визначеної у виконавчому написі заборгованості з метою запобігання зверненню стягнення на транспортний засіб. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Також, відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України слід скасувати заходи забезпечення позову.

Outcome: dismissed