Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Луганська в особі Луганської міської ради про визнання права власності на квартиру у зв'язку із втратою правовстановлюючого документу, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вищевказаний об'єкт нерухомості належить їй на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 21.12.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635. Вищевказана квартира була придбана нею у період перебування у шлюбі з [PERSON] Відповідно до договору про розподіл майна подружжя від 26.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковим М.В., та зареєстрованого в реєстрі за №1201, вищезазначена квартира була придбана на її ім'я та є її особистою приватною власністю, подальше володіння, розпорядження і користування квартирою здійснюється нею самостійно, на власний розсуд і не потребує будь-якого погодження або згоди з боку [PERSON]. У зв'язку із воєнним конфліктом на Сході України, у 2014 році, вона була вимушена виїхати за територію м. Луганська, під час перетину лінії зіткнення, нею було втрачено правовстановлюючий документ на квартиру, а саме Договір купівлі-продажу від 21.12.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635. Позивач письмово зверталася до Луганського обласного державного нотаріального архіву з питанням видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири, від 21.12.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635, на що отримала відповідь за № 649/01-20 від 04.06.2018 року, що сам архівний фонд та всі справи, в тому числі і договір купівлі-продажу від 21.12.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованим в реєстрі за № 10635, знаходиться в м. Луганську, на території, яка на даний час не підконтрольна Україні, тому на сьогоднішній день надати дублікат договору неможливо. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру загальною площею 68,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечують. (а.с. 74, 75)., Представник відповідача Територіальної громади м. Луганська в особі Луганської міської ради в судове засідання повторно не з'явився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Сватівського районного суду Луганської області, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. (а.с.73,78)., У зв'язку з цим суд, зі згоди позивача та відповідно до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Конституцією України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті13,41 Конституції України). Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності в Україні з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Відповідно до частин першої та другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 21.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635, [PERSON] придбала у власність квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 13)., Згідно договору про розподіл майна подружжя від 26.04.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковим М.В., та зареєстрованого в реєстрі за №1201, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] придбана на ім'я [PERSON], є її особистою приватною власністю. Подальше володіння, розпорядження і користування нею здійснюється [PERSON] самостійно, на власний розсуд і не потребує будь-якого погодження або згоди з боку [PERSON]. (а.с.14)., У 2014 році, під час перетину лінії зіткнення на території Луганської області, правовстановлюючий документ на вищезазначену квартиру позивачем було втрачено. 04.06.2018 року позивач звернулась до Луганського обласного державного нотаріального архіву, щодо отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635. (а.с. 17)., В листі Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 649/01-20 від 15.06.2018 року зазначено, що Луганський обласний державний нотаріальний архів працює у м. Старобільську Луганської області з 10 березня 2015 року, але сам архівний фонд, всі справи, в тому числі і договір купівлі-продажу від 21.12.2001 року, посвідчений приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованим в реєстрі за № 10635, знаходиться в м. Луганську, на тимчасово окупованій території, тому на сьогоднішній день надати інформацію по вказаному договору неможливо. (а.с. 20)., Відповідно до пункту 1.1 Глави 22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Відповідно до вимог ст. 53 Закону України «Про нотаріат» після передачі в архів примірників документів, посвідчених або виданих нотаріусом, видача дубліката втраченого або зіпсованого документа здійснюється державним нотаріальним архівом. В обласних центрах, містах Києві, Сімферополі та Севастополі, відповідно до статті 23 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, засновуються державні нотаріальні архіви (далі Архів), які є складовою частиною Національного архівного фонду і здійснюють тимчасове (до 75 років) зберігання нотаріальних документів. Згідно пункту 3 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5 Архів створюється і ліквідується Міністерством юстиції України. Відповідно до абзацу двадцять два пункту 10 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 р. № 870/5, Архів відповідно до покладених на нього завдань видає дублікати документів, що зберігаються в архіві, за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія. Відповідно до пункту 5 Положення про державний нотаріальний архів затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.05.2009 № 870/5, керівництво архівом, матеріально - технічне, кадрове забезпечення, а також забезпечення архіву необхідним приміщенням, охороною та обладнанням здійснює управління юстиції. Разом з тим, як відомо, що місто Луганськ є населеними пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Вказане підтверджується Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що розташовані на лінії зіткнення» Таким чином, отримати дублікат договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Володимирським В.Ю., та зареєстрованого в реєстрі за № 10635 у головного територіального управління юстиції у Луганській області або у Луганському обласному державному нотаріальному архіві на сьогодні не має можливості. Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У правовій позиції від 18 лютого 2015 року, висловленій Верховним Судом України у справі № 6-244 цс14 також зазначено, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, беручи до уваги, що позивач втратила правовстановлюючі документи та позбавлена можливості отримати дублікати в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved