Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 21.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік, на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Позивач виконав умови договору. Однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 25.02.2014 року 23 520 грн. 77 коп.. Оскільки боржник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 23 520 грн. 77 коп., та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, через канцелярію суду, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив суд провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що 21.06.2008 року між ЗАТ «А-Банк», правонаступником якого з усіма правами та обов»язками являється ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік, на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. За умовами договору позивач виконав умови договору, що підтверджується копією заяви та надав позичальнику вказаний кредит. Відповідно до заяви позичальника, банк надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн. 00 коп., з базовою процентною ставкою 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія - 3,5%. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, а також комісії на умовах передбачених договором. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Позичальник зобов'язувався повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за договором з боржника. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач має заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, суд вважає, що кредитне зобов'язання він виконує не належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором станом на 25.02.2014 року становить 23 520 грн. 77 коп.( заборгованість за кредитом - 3 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 11 679 грн. 54 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7245 грн. 00 коп.; штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1096 грн. 23 коп.). На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved