Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинне будівництво посилаючись на те, що вона будучи власницею торгівельного павільйону «Шашличок» та користувачем земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], з метою покращення якості надання послуг мобільного харчування встановила на місці вказаного торгівельного павільйона кафе «Шашличок». Земельна ділянка перебуває у користуванні згідно договору сервітутного землекористування. Будівельні роботи закінчені, однак, подати декларації про готовність об?єкта до експлуатації позивач не може, так як нормативними актами чітко визначено перелік правовстановлюючих документів, що підтверджують користування земельною ділянкою, до якого не включено договори сервітутного землекористування. Зазначена обставина позбавляє позивача можливості належним чином оформити право власності на нерухоме майно, у зв?язку з чим позивачка просить визнати за нею право власності на збудований об?єкт в судовому порядку. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з"явились, надали до суду заяву в якій просять розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, вказаних в заяві. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення спору покладає на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачу згідно договору купівлі-продажу торгівельного павільйону від 25.10.2010 р. на праві власності належить торгівельний павільйон «Шашличок», площею 154,5 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору сервітутного землекористування від 10.10.2012 р. реєстраційний номер 100, позивачу передано у користування земельну ділянку площею 220 кв.м. за цільовим призначенням: для комерційного використання, за адресою: [ADDRESS]. З метою покращення якості надання послуг мобільного харчування, створення комфортних умов для населення при отриманні таких послуг, було прийнято рішення про встановлення на місці вказаного торгівельного павільйону кафе «Шашличок». У серпні 2014 р. було закінчено будівельні та оздоблювальні роботи. Відповідно до ч.1, 2 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрацію речових прав на нерухомість та їх обтяжень здійснює державний реєстратор. Згідно ч.13 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України. Відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт (щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності). Подати та отримати зареєстровані вказані декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації позивач не може в силу закону. Зокрема, відповідно до Додатку 2 до Порядку виконання підготовчих робіт , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, п.11-1 Додатку 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461, заявник має зазначити правові підстави користування земельною ділянкою. Такими підтверджуючими документами можуть бути: державний акт, свідоцтво про право власності на землю, договір оренди або суперфіцію. В свою чергу, між позивачем та відповідачем укладеного договір сервітутного землекористування, що не передбачений вказаним переліком. Зазначені обставини обмежують право позивача отримати у встановленому порядку дозвільні документи та здійснити належним чином право власності на вказаний об'єкт. Таким чином, на даний час збудоване приміщення кафе «Шашличок» у відповідності до положень ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України є самочинним будівництвом. Відповідно до ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Outcome: approved