Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 02 травня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON],[INFO] Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні відносини були припинені 15 жовтня 2017 року, у зв'язку із чим вважає збереження сім"ї неможливим та просить розірвати шлюб, після розірвання якого залишити прізвище «[PERSON]». Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Разом із тим, позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд цивільної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]» (а.с. 29). Відповідач через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, просить їх задовольнити (а.с. 28). Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що між сторонами 02 травня 2009 року було укладено шлюб, про що Виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області було зроблено відповідний актовий запис № 6 від 02.05.2009р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.06.2017р. повторно Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 4). В судовому засіданні також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 27.06. 2017р., актовий запис № 9 від 22.03.2010 р. (а.с. 9). Позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини в межах даної позовної заяви не заявлено. Майновий спір в межах даної позовної заяви також відсутній. Як вбачається з матеріалів справи відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав відповідну заяву . Згідно ч. 1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 11.12.2017р. подружжю [PERSON] було надано строк на примирення терміном на два місяці, але примирення не відбулося, що вбачається із заяв сторін, які були подані до канцелярії суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 640,00 грн., сплата якого підтверджується квитанцією (а.с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved