overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб 14 червня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. У 2001 році відповідачка залишила його і з того часу вони не підтримують ніяких відносиин. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини його неявки суду не відомі. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14червня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб 16 жовтня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом всатновлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Тривалий час сторони шлюбні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб 18 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про день і час розгляду справи була повідомлений належним чином, подала через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Артеменко» Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом всатновлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №208784. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що [PERSON], після припинення подружніх сосунків (12.11.2013) з відповідачем почала проживати однією сім?єю з ним (позивачем). Рішенням суду від 27 червня 2014 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано та [INFO] року [PERSON] народила від нього дитину, але батьком було записано відповідача, оскільки дитина народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Позивач також просить внести зміни до актового запису № 17 від 13.01.2015 у якому його записати батьком дитини та змінити по батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]». У судовому засіданні позивач, підтримуючи заявлені вимоги, письмово уточнив про зміну прізвища дитини на «[PERSON]». Третя особа [PERSON], як мати дитини підтвердила, що саме [PERSON] є біологічними батьком [PERSON], про що подала письму заяву. Належним чином повідомлений відповідач у судове зсідання не з"явився та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати його батьком [PERSON], що народилася [INFO] в смт.Андріївка, Балаклійського району Харківської області, виключивши з актового запису №76 від 05.11.2013 Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області всівідомості про відповідача - [PERSON]. Внести зміни до актового запису змінивши: прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; по батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; в графі відомості про батька вказати «[PERSON], [INFO], громадянина України. Свій позов мотивує тим, що з листопада 2012 року він зустрічався з [PERSON], яка на той час перебувала в шлюбі з [PERSON] Їхні зустрічі періодично продовжувалися до січня 2013 року, після чого не спілкувалися. В жовтні 2015 року [PERSON] повідомила позивачу, що [INFO] народила дівчинку - [PERSON], яка є біологічною дочкою останнього, хоча в свідоцтві про народження батьком дитини вказаний відповідач, так як з ним вона фактично перебувала в шлюбі, який було розірвано лише 26.07.2013 заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. [PERSON] на момент зачаття дівчинки та на день її народження перебував в місцях позбавлення волі, ніяких стосунків з [PERSON] не підтримував та не знав про народження у неї дитини. Однак згідно ч.2 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя . Тому при реєстрації [PERSON] відповідач [PERSON] і був записаний в актовому записі про її народженя батьком, хоча біологічним батьком цієї дитини фактично доводиться позивач. У судове засідання позивач не з»явився, протее надіслав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просив слухати справу без його участі так як проходить військову службу в зоні АТО. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася в зв»язку з сімейними обставинами, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. З заявленими [PERSON] позовними вимогами повністю згодна і просить їх задовольнити в повному обсязі.. Як мати дитини підтвердила, що саме він є біологічними батьком [PERSON]. Належним чином повідомлений відповідач у судове зсідання не з"явився та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності та не повідомив про причини своєї неявки, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач є його батьком, після розірвання шлюбу з його матір"ю [PERSON] позивач залишився проживати з матір"ю, а батько сплачував на його утримання аліменти за рішенням суду. На даний час йому виповнилось 18 років, проте він продовжує навчання в Черкаському художньо-технічному коледжі та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки сам доходів не має, а мати отримує невелику заробітну плату. В зв"язку з викладеним позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів, просив задоволити, розглянувши справу без його присутності в зв"язку з зайнятістю у навчальному процесі. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив слідуючі обставини справи. Відповідач є батьком позивача. Після розірвання шлюбу його батьків позивач залишився проживати з матір"ю, а батько сплачував на його утримання аліменти за рішенням суду. 29 серпня 2016 року позивачу виповнилось 18 років, стягнення аліментів за виконавчим листом має бути закінчено, проте позивач продовжує навчання на ІІ курсі в групі № МС-27 в Черкаському художньо-технічному коледжі до 30.06.2018 року та потребує матеріальної допомоги батька, оскільки сам доходів не має, а мати отримує невелику заробітну плату. Відповідач є працездатним та, враховуючи стан його здоровя та матеріальне становище, одержувані доходи, суд вважає його спроможним забезпечувати потреби дитини. Викладені обставини підтверджуються паспортними даними позивача, свідоцтвом про народження, довідкою з навчального закладу від 04.09.2016 року за №1283, рішенням Чорнобаївського районного суду від 08 лютого 2012 року. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд встановлює в 1/4 частці від заробітку (доходу) батька. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки, в звязку з чим у серпні 2015 року вони припинили спільне проживання, примирення та подальше проживання з відповідачем однією сімєю неможливе. Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву , в якій позов визнала в повному обсязі, на розірвання шлюбу з позивачем згодна , примирення вважає неможливим , а також просила справу розглянути без її участі в судовому засіданні. Після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити «Недєва». Позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами було зареєстровано 04 квітня 2006 року Василівською сільською радою Болградського району Одеської області , про що було зроблено актовий запис за № 10. Дітей від шлюбу сторони не мають. Між сторонами склалися неприязні стосунки , в звязку з чим вони у серпні 2015 року припинили спільне проживання, проживають окремо. За минулий час будь-яких заходів для примирення та збереження сімї сторони не здійснили, миритися сторони не бажають , обидва наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки взаємовідносини подружжя свідчать про те, що збереження шлюбу неможливо, суд доходить висновку, що примирення між сторонами та їх подальше спільне життя неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище «Недєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказував, що 13 червня 2017 року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Він позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріуса, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність та позов просив задовольнити. Відповідач Троїцька сільська рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [PERSON] помер 13 червня 2017 року, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.7/. Позивач являється спадкоємцем першої черги, як син. Їхні родинні відносини підтверджуються рішенням Суворовського районного місцевого суду м.Одеси від 14 вересня 2017 р. /а.с.14/. Судом встановлено, що після [PERSON] залишився житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований по вул.Незалежності, 85 в с.Троїцьке Любашівського району. Вартість житлового будинку із господарськими прибудовами складає 192457 грн. Зазначені обставини підтверджуються випискою із по господарської книги № 3 о/р 0232, технічним паспортом, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ, довідками Троїцької сільської ради від 11 серпня 2017 року. Як вбачається із листа нотаріуса, адресованого позивачу, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена, проте видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно неможливо, в зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. У зв»язку із зазначеними обставинами нотаріус рекомендував звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно /а.с.6/. Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказуваВ, що 28 липня 2014 року помер ЙОГО батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Він позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріуса, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність та позов просив задовольнити. Відповідач Троїцька сільська рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [PERSON] помер 28 липня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.12/. Позивач являється спадкоємцем першої черги, як син. Їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.14/. Із свідоцтва про право на спадщину вбачається, що позивач прийняв в спадщину після смерті батька [PERSON] земельну ділянку площею 5,06 гектари. /а.с.7/. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був власником житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований по вул.Воїнів-Інтернаціоналістів, 26 в с.Троїцьке Любашівського району. Вартість житлового будинку із господарськими прибудовами складає 54 844 грн. Зазначені обставини підтверджуються випискою із по господарської книги № 19 о/р 0786, технічним паспортом, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ, довідками Троїцької сільської ради від 05 квітня 2016 року. Як вбачається із листа нотаріуса, видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно неможливо, в зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказував, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Він позбавлений можливості отримати свідоцтво на спадкове майно у нотаріуса, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому позивач просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність та позов просив задовольнити. Відповідач: Любашівська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. [INFO] року померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Любашівської селищної ради /а.с.6, 18/. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] /а.с.7/. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] була власником житлового будинку із господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Вартість житлового будинку із господарськими прибудовами складає 136 606 грн. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ, довідкою Любашівського РБТІ, копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, рішенням про введення будинку в експлуатацію. /а.с.8-18/. В судовому засіданні встановлено, що оригінал свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння втрачено. Із листа нотаріуса вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок майно нотаріус не може, в зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок. Як роз»яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved