Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить: - розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області 10 жовтня 1998 року, актовий запис № 1522. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Кононенко»; - стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання утримання неповнолітньої дитини - сина[PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинені. Спільне життя не склалося внаслідок зловживання відповідачем алкогольними напоями та виникаючими з цього приводу конфліктами. Спільне господарство не ведеться з початку 2016 року. Між нею на чоловіком втрачені почуття взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. Збереження сім"ї та подальше сімейне життя вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. Крім того, оскільки коштів на утримання сина відповідач не надає, участі у виховані дитини не приймає, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина . Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.24 ). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив (а.с.23 ). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів та з письмової згоди позивача провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з"явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 1998 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що було зроблено запис за № 1522 (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до викладених в позовній заяві обставин, сторони з початку 2016 року спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки у сторін фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх дитині, що має істотне значення. Виходячи з положень ст. 180 СК України, позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки КП "Деснянське" Чернігівської міської ради від 19.01.2017 р. проживає разом з нею. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням зазначених обставин та відсутністю заперечень відповідача, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку - з 29 грудня 2016 року. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved