Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач АТ «ОТП Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-А00/306/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу 50495 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості 15.10.2015 року. 17.10.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки за умовами якого іпотекодавцем було передано в іпотеку банку житловий будинок який знаходиться в місті Луцьку по вул.3-ий провулок Степовий,6 та земельну ділянку, загальною площею 0,0513 га, що знаходиться в місті Луцьку по вул.Проектна,124. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами, просить звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею: 312,0 кв.м., житловою площею 100,4 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0513 га, що належить [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0487 від 14.10.1996 року та стягнути судові витрати по справі. До початку розгляду справи представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. У звязку з відсутністю в судовому засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних пристроїв не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-А00/306/2007, відповідно до умов якого банк надав відповідачу 50495 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості 15.10.2015 року (а.с.10-19). 17.10.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки за умовами якого іпотекодавцем було передано в іпотеку банку житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами загальною площею: 312,0 кв.м., житловою площею 100,4 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0513 га, що належить [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВЛ № 0487 від 14.10.1996 року (а.с.19-21). Згідно п.1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Однак позичальник, зобов'язання за кредитним договором не виконує, тому станом на 31.03.2015 року сума заборгованості перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором становить 317189,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом 13685,93 доларів США, що (згідно курсу НБУ станом на 31.03.2015 року 1 долар США становить 21,44 грн.) еквівалентно 293426,34 грн., сума відсотків за користування кредитом 1084,87 доларів США, що еквівалентно 23259,12 грн. та пеня в розмірі 503,78 грн., що підтверджується письмовим розрахунком заборгованості (а.с.32). Відповідно до вимог ст. 39 Закону України „Про іпотеку" (далі - Закон) у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до ст.35 Закону у разі порушення основного зобовязання та / або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя не буде виконана, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом встановлено, що банком було направлено позичальнику, який одночасно є іпотекодавцем вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором № ML-А00/306/2007 від 16.10.2007 року. Однак, вона ним була залишена без задоволення (а.с.22). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» підлягають задоволенню частково і в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ML-A00/306/2007 від 16.10.2007 року в сумі 317189,24 грн. слід звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.10.2007 року, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за № 6, що знаходиться в місті Луцьку, провулок 3-ий Степовий, та земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Луцьк, вул.Проектна,124 та належить Іпотекодавцю на підставі Договору дарування від 20.09.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON], за реєстровим № 4088 і зареєстрованого ВОБТІ 11.02.1999 року. Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.ч.2,3 ст.40 цього Закону встановлено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок, житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, передбачено ч.3 ст.109 ЖК України. Отже, за змістом зазначених норм закону виселенню мешканців із житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, передує вимога іпотекодержателя про добровільне звільнення житлового будинку. Як вбачається з матеріалів справи, банк такої вимоги суду не надав. Отже, банком не надано доказів про місце реєстрації відповідачів та не дотримана встановлена законом процедура виселення, а тому в задоволенні вимоги про виселення відповідачів слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь АТ «ОТП Банк» 3183 грн. судового збору. На підставі ст.ст. ст.ст. 525, 1054 ЦК України, ст.ст. 6, 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.109 ЖК України,

Outcome: partial