Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання рішення та державного акту недійсними, скасування його державної реєстрації, визнання недійсними договорів дарування та купівлі-продажу земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності, в якому просив визнати недійсним рішення 17 сесії 5 скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 18 квітня 2008 року, за яким надано дозвіл [PERSON] на складання технічної документації щодо передачі земельної ділянки у власність площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а, та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,17 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 1221486200:05:010:0110) серії ЯЖ №134948 виданий на імя [PERSON], [PERSON] районним відділом земельних ресурсів від 16 вересня 2008 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №010812005168; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер 1221486200:05:010:0110, площею 0,17 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 03 вересня 2010 року, за реєстровим номером №1766; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1221486200:05:010:0110, набуту на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 134948, виданого [PERSON] районним відділом земельних ресурсів від 16 вересня 2008 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010812005168; скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1221486200:05:010:0110, набуту на підставі договору дарування земельної ділянки посвідченого 03 вересня 2010 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим номером №1766, додатком до якого є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 134948, виданий [PERSON] районним відділом земельних ресурсів від 16 вересня 2008 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010812005168, право власності за якими зареєстровано згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, виданої 03 червня 2016 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], номер запису про право власності № 14800644, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 938514512214; визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 1221486200:05:010:0110, площею 0,17 га, з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2208 (бланк № НВТ896586); скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] Івановича на земельну ділянку кадастровий номер 1221486200:05:010:0058 - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1203748542016 сформований 23.08.2016 року; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 1221486200:05:010:0057 - витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1203748532016 сформований 23.08.2016 року. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області у судове засідання не зявився. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Повно і всебічно дослідивши матеріали по справі, суд прийшов до наступного. Встановлено, що 17 червня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] в особі її представника за довіреністю [PERSON], був укладений Договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 1221486200:05:010:0110, площею 0,17 га з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а (а.с.21-24). Договір купівлі-продажу земельної ділянки (бланк № НВТ896586) посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2208. 23 серпня 2016 року на підставі вищевказаного Договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] отримав кадастрові номери на земельну ділянку, яка була розділена на дві окремі земельні ділянки: перша- площею 0,225 га, кадастровий номер 1221486200:05:010:0057, та друга- площею 0,1474 га, кадастровий номер 1221486200:05:010:0058 та почав готувати документи для будівництва житлового будинку. На момент укладення Договору купівлі-продажу спірна земельна ділянка належала [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки (а.с.9), посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 03 вересня 2010 року, за реєстровим номером №1766, додатком до якого є Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №134948 виданий на імя [PERSON] [PERSON] районним відділом земельних ресурсів від 16 вересня 2008 року (а.с.10), зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010812005168, право власності за якими зареєстровано згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої 03 червня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 938514512214. Згідно п. 4 Договору дарування, дарувальник стверджував, що вказана земельна ділянка до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не заставлена, у спорі та під забороною (арештом), податковій заставі не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає, обмежень та обтяжень щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням (застава, оренда, сервітут) немає, не застережених недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням зазначеної у цьому договорі земельної ділянки, немає, про що було закріплено в п. 4 Договору дарування земельної ділянки від 03 вересня 2010 року. [PERSON] (дарувальник) в свою чергу отримав спірну земельну ділянку на підставі рішення 17 сесії 5 скликання Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області «Про передачу земельної ділянки у власність» від 18 квітня 2008 року, яким надано дозвіл [PERSON] на складання технічної документації щодо передачі земельної ділянки у власність площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а та передано у власність [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,17 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а. Технічна документація щодо вказаної земельної ділянки була виготовлена 01 серпня 2008 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Земельні реформи» (код ЄДРПОУ 33826287) на замовлення [PERSON]. 16 вересня 2008 року на підставі вищевказаного Рішення сільради, [PERSON] отримав Державний акт серії ЯЖ №134948 на право власності на земельну ділянку площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель на території Новоолександрівської сільської ради в с. Новоолександрівка по вул. Кленовій, 17-а, якій було присвоєно кадастровий номер 1221486200:05:010:0110 (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] місцевою прокуратурою №3 здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12016040440002337, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №12016040440002337, 11 березня 2008 року [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 1221486200:05:010:0107, загальною площею 0,150 га, з цільовим призначенням: будівництво та обслуговування житлового будинку, тобто присадибна земельна ділянка, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський (до перейменування [PERSON]) район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, буд. 15. Придбання земельної ділянки здійснювалось на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] Після державної реєстрації [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№506483 від 26 листопада 2009 року. Згідно даних Публічної кадастрової карти України ("http: //map. land, go v. ua/kadastrova-karta) встановлено, що на карті відсутня земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, 15 (державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №506483 від 26.11.2009 року (кадастровий 1221486200:05:010:0107). При запиті за кадастровим номером 1221486200:05:010:0107, Публічна кадастрова карта України відображає земельну ділянку за іншою адресою, а саме: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Янтарна, 16 (власник [PERSON] (кадастровий номер 1221486200:05:010:0420). На місці ж земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, 15 (державний акт на право власності на мельну ділянку серія ЯГ№506483 від 26.11.2009 року (кадастровий номер 1221486200:05:010:0107), публічна кадастрова карта України відображає земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, 17а (раніше державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ №134948 від 16.09.2008 року). Відповідно до інформації управління Держгеокадастру у Дніпровському районі Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року земельна ділянка (кадастровий номер 1221486200:05:010:0058), яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, 17-А належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], а саме договору купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, 17-а, кадастровий номер - №1221486200:05:010:0110, за реєстраційним номером №2208 від 17 червня 2016 року. В кримінальному провадженні, судом було накладено арешт на належні позивачу земельні ділянки розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський (до перейменування [PERSON]) район, с. Новоолександрівка, вул. Кленова, буд. 17-А, кадастрові номери 1221486200:05:010:0057, 1221486200:05:010:0058\~ шляхом внесення відповідних відомостей державним реєстратором у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Суд прийшов до висновку, що діями відповідачів порушено матеріальне право позивача, а тому для захисту своїх законних прав та інтересів [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до\~статті 126 ЗК України\~(в редакції на час отримання земельної ділянки) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України,\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). За положеннями\~глави 16 ЦК України правочин може бути визнано недійсним з підстав визначених законом. У випадку визнання недійсним правочину може бути визнано недійсними і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2\~постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України,\~статті 12 Господарського процесуального кодексу України\~судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками; про визнання недійсними угод купівлі-продажу, дарування, застави, обміну, ренти земельних ділянок, договорів довічного утримання, за якими набувачеві передаються у власність земельні ділянки, укладених із порушенням встановленого законом порядку. Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку (на час виникнення спірних відносин) визнавався документом, що посвідчує право власності й видавався на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Такі правові позиції було висловлено Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 26 вересня 2012 року (справа № 6-103цс12) та у постанові від 04 червня 2012 року 2014 року (справа № 6-46цс 14). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Окрім того, згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 204 ЦК України, визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленій частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, вищевказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи, вищевикладене на підставі ст. 11, 15, 16, 203, 204, 215, 216, 655 ЦК України, статті 125, 126, 152 ЗК України, п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, ст. 10, 11, 32, 60, 79, 84, 88, 114, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved