Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до Яворівського районного суду Львівської області в якій просить постановити рішення, яким встановити факт що його покійна прабабця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 23 березня 1951 року в селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, за національністю була «полька», а також просить зобов»язати Яворівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про її смерть, складеного 27 березня 1951 року, виконавчим комітетом Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №11 і у графі національність замість «українка» вказати національність «полька». Свої вимоги заявник [PERSON] мотивує тим, що в листопаді 2016 року, він звернувся до Яворівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з письмовою заявою про надання Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, стосовно отримання будь-яких відомостей щодо своєї прабабці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла у 1951 році. 24 листопада 2016 року, з Яворівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, він отримав Витяг про відомості прабабці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 27 березня 1951 року. Але у графі про її національність, чомусь вказано що вона українка, хоч насправді прабабця по національності була полька. У його покійної прабабці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], було троє братів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які постійно проживали в [PERSON] і вже померли. Його покійна прабабця одружилася з [PERSON] і від спільного подружнього життя у них народилося семеро дітей, в тому числі і його дід [PERSON], який помер 02 жовтня 2013 року. У його діда [PERSON] та бабці [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], від подружнього життя, народилося п»ятеро дітей, в тому числі і його мати [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка у свою чергу, народила його [PERSON] та брата [PERSON]. Його прабабця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася та проживала в польській родині і в сім»ї прабабці з дитинства дотримувалися польських традицій, сім"я сповідувала римо-католицьку віру, поважали польську культуру, св»яткували польські св»ята, передаючи ці традиції своїм дітям і онукам. Встановлення зазначеного юридичного факту йому необхідно для відновлення та підтвердження дійсної національності покійної прабабці, а тому він змушений звертатися до суду. Згідно статті 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток, прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст.3 згаданого Закону, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно ст.11 цього Закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Заявник [PERSON] подав до суду письмове клопотання в якому підтримує вимоги своєї заяви, просить заяву задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності. Представник зацікавленої особи направила до суду письмове повідомлення про можливість слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення на підставі наявних доказів у справі та відповідно до вимог чинного законодавства України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії повторного свідоцтва про народження, громадян [PERSON] народився 02 жовтня 1913 року в селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, про що 10 жовтня 1913 року в книзі записів актів громадянського стану про народження у селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, зроблено відповідний запис за №61. Батько: [PERSON], мати [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що громадянин [PERSON], який народився 10 жовтня 1913 року в селі Довгомостиська С.Вишнянського району Дрогобицької області і громадянка [PERSON], яка народилася 22 березня 1928 року в селі Опака Підбужівського району Дрогобицької області, одружилися 29 березня 1951 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження у Судово-Вишнянському рай бюро ЗАГСу було зроблено відповідний запис за №2. Згідно копії повторного свідоцтва про народження, громадянка [PERSON] народилася 03 січня 1943 року в селі Нарштит, Стендаль, Німеччина, про що 11 січня 1952 року в книзі записів актів громадянського стану про народження у Судововишнянській міській раді Мостиського району Львівської області, зроблено відповідний запис за №27. Батько: [PERSON], мати [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, громадянин [PERSON], який народився 1944 року і громадянка [PERSON], яка народилася 1943 року, одружилися 22 вересня 1968 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження у селі Прилбичі Яворівського району Львівської області, було зроблено відповідний запис за №18. Копія паспорта громадянина України підтверджує, що [PERSON] народився 11 листопада 1968 року в селі Мужиловичі Яворівського району Львівської області. З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 24 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON], померла 23 березня 1951 року в селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, про що 27 березня 1951 року у виконавчому комітеті Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області складено актовий запис №11. Відповідно до Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильного запису в актах громадянського стану» від 07 липня 1995 року за №12, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвище, імена та по-батькові тощо). Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити та встановити факт, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка померла 23 березня 1951 року в селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, за національністю була «полька» та зобов»язати Яворівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про смерть [PERSON], яка померла 23 березня 1951 року в селі Довгомостиська Мостиського району Львівської області, складеного 27 березня 1951 року, виконавчим комітетом Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, актовий запис №11 і у графі національність замість «українка» вказати національність «полька».

Outcome: approved