Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулася позивач з позовом, в якому просила суд виселити відповідача із квартири [ADDRESS] та стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона 11.12.2018 року отримала від [PERSON] дарунок за договором дарування квартиру [ADDRESS] . Право власності належним чином зареєстроване, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 148966328 від 11.12.2018 року. Позивач зазначила, що після відвідування нею власної квартири виявилось, що замки на дверях змінені та ключі від квартири, які отримані при укладенні договору дарування, не дають змоги увійти в житлове приміщення. Крім того, зазначила, що в квартирі все ще проживає [PERSON] . Відповідач надавала розписку від 03.10.2018 року із зобов`язанням вивезти свої речі та виселитись 6-7 жовтня 2018 року. Зазначила, що вона як власник квартири не має можливості потрапити до квартири. 16.12.2019 року відповідач отримала вимогу про залишення житлового приміщення, на проживання в кому вона не має жодного права, але вимога була проігнорована. Позивач сплачує комунальні послуги за користування квартирою. Позивач суттєво обмежена у користуванні квартирою, не має змоги вільно користуватися, володіти та розпоряджатись своїм нерухомими майном. У зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.01.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17.09.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи з підстав, які визнані судом неповажними. З наданих пояснень, викладених в заяві про відкладення судового розгляду [PERSON] вбачається, що вона звільнила квартиру 17.09.2020 року і наразі проживає в с.Краснопавлівка Лозовського району Харківської області та заявляє про наявність у неї матеріальних претензій, так як в квартиру вона вклала частину своїх коштів. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні було встановлено, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі договору дарування серія та номер 11637, виданий 11.12.2018 року Шут О.Г. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, номер запису про право власності: 29374831, дата державної реєстрації: 11.12.2018 року. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 150 ЖК УРСР передбачено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Таким чином, обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено з пояснень представника позивачки та показань свідка [PERSON] , що квартиру позивачці [PERSON] подарував її брат [PERSON] , який отримав її у власність в порядку приватизації. Відповідачка [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] , яка без законних підстав проживає в квартирі [PERSON] . Як пояснила свідок [PERSON] , її дядько [PERSON] та [PERSON] періодично проживали разом, однак у [PERSON] також є у власності квартира в с.Краснопавлівка Лозівського району Харківської області, яку вона придбала, коли приїхала з Казахстану і не була у шлюбі з дядьком та періодично проживає там. Після того, як дядько захворів, вона не захотіла забирати його з лікарні, поміняла замки в належній йому квартирі [ADDRESS] і його вимушена була забрати проживати до себе сестра, тобто її мати- [PERSON] В 2018 році за те, що сестра його доглядає подарував їй свою квартиру . Таким чином, дядько з її мамою, які обидва є хворими людьми, проживають разом в належній матері однокімнатній квартирі, а квартира, яка до цього належала дядькові, а тепер належить її матері знаходиться в незаконному користуванні у відповідачки. Мати хотіла б розпоряджатися своєю власністю і бажає, щоб в спірній квартирі проживав її брат [PERSON] , однак її права порушені, так як на неодноразові вимоги звільнити квартиру [PERSON] відповідає неоднозначно, змінює замки, ключів їм не передає, погоджується, щоб її перевезли до с.Краснопавлівка, узгоджує дати, а після цього передумує та таке інше. Самостійно потрапити в квартиру її мати не може, так як в неї відсутні ключі від зміненого замка у вхідній двері. З відповіді Департаменту реєстрації Харківської міської ради вбачається, що [PERSON] з 07.10.2019 року була знята з реєстраційного обліку за вказаною адресою. 06.12.2019 року [PERSON] була направлена письмова вимога про звільнення, отримана нею особисто 21.12.2019 року ( а.с.26-30) З інформації з Державного рестру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного ркєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу,1125,23.05.2008 року Даниленко Н.В. приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області. При таких обставинах, відповідачка, яка без законних підстав проживає у квартирі, яка їй не належить, не звільняє квартиру від своїх речей, не передає ключі новому власнику для того, щоб та в законному порядку могла користуватися належною їй квартирою, порушує права позивачки та чинять перешкоди у здійсненні права власності належної позивачеві на праві власності квартири. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивачки суд вважає законними, обґрунтованими, та задовольняє їх. Посилання відповідачки на той факт, що 17.09.2020 року вона звільнила спірну квартиру судом до уваги не приймаються. Як такі, що не впливають на висновки суду з підстав недоведеності та не передачі ключів позивачці. За відсутністю ключів від квартири позивачу неможливо потрапити у квартиру та довести факт проживання відповідача. Доводи відповідачки про наявність у неї матеріальних претензій чи то до [PERSON] чи то до нового власника про компенсацію затрат по покращенню квартири не впливають на висновки суду та не позбавляють права відповідачки звернутися з відповідним позовом до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена нею при подачі позову до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved