Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2017р. суддею Шевчуком О.П. відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. 15.01.2018р. у зв'язку зі звільненням судді Шевчука О.П. та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла для розгляду судді Бабко В.В. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Рішенням Деснянського районного суду від 30.05.2009 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно. Відповідач аліменти сплачував не в повній мірі, у зв'язку з чим виникла заборгованість. На сьогоднішній час син являється повнолітнім та навчається на денному відділенні у Відокремленому структурному підрозділі Київського індустріального коледжу Київського національного університету будівництва та архітектури. Оскільки син повністю знаходиться на утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сини не надає, тому [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої сина, [PERSON], у розмірі 3000грн. до досягнення ним 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04.06.2008 року відділом РАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві. Рішенням Деснянського районного суду від 30.05.2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно та видано виконавчий лист № 2-2378. [PERSON] має заборгованість по аліментам, що підтверджується довідкою-розрахунком по аліментам Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції від 24.11.2015 року. Як встановлено судом, син проживає разом з матір'ю. Позивачка одна несе витрати по утриманню сина, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, та витрат на забезпечення життєдіяльності. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою Відокремленого структурного підрозділу Київського індустріального коледжу Київського національного університету будівництва та архітектури, [PERSON], [INFO] є студентом коледжу денного відділення, термін закінчення навчання 30.06.2018року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як батько - [PERSON] так і мати - [PERSON] повинні утримувати свого сина. Враховуючи вищевикладене, а також матеріальне становище позивача та ті обставини, що повнолітній син на даний час навчається та перебуває на утриманні матері, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, продуктів харчування, на проїзд до місця навчання та придбання канцтоварів, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] народження в розмірі 3000грн щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved