Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що 28.05.2008 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючої філії Добровеличківське відділення № 2979 та [PERSON] було укладено кредитний договір №239, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень на 36 місяців, термін остаточного погашення кредиту не пізніше 28 травня 2011 року, з відсотковою ставкою 28% річних, відповідно до п. 1.1,1.2 кредитного договору.Кредит надається готівкою з кредитного рахунку для споживчих потреб. Відповідно до п. 1.4 позичальник зобов'язується проводити погашення основного боргу за Кредитом та сплачувати відсотки в розмірі, зазначеному в п 1.1 цього Договору щомісячно, до 30 числа кожного звітного місяця, ануїтетними платежами в сумі 428,57 гривень шляхом внесення готівки до каси Банку (або шляхом безготівкових перерахувань) починаючи з червня 2008 року. Останнє погашення здійснити не пізніше 27 травня 2011 року. Ануїтетний платіж складається із суми нарахованих відсотків за Кредит та частини суми основного боргу, які змінюються по мірі погашення Кредиту, при цьому розмір ануїтетного платежу залишається однаковим протягом строку дії цього Договору.п. 1.6 за користування Кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку відповідну плату в порядку, розмірах та строки, визначених в цьому Договорі.п. 1.6.1.1 на період з дня видачі Кредиту та до моменту закінчення терміну, на який було надано Кредит, а саме: до 27 травня 2011 року включно (або до моменту повного погашення Кредиту), відсотки за користування Кредитом розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 28 % річних.Відповідно до п. 1.6.1.2 нараховані відсотки повинні бути сплачені Позичальником щомісячно, до 30 числа кожного звітного місяця.п. 3.2.1 Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору.п. 3.3.2 позичальник зобов'язаний використовувати Кредит на цілі та у строки, визначені цим Договором повернути Кредит в сумі 15 000,00 гривень. Згідно п. 3.3.5 позичальник зобов'язаний відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов'язаннях, що випливають з цього Договору.Відповідно до п. 4.1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі, а саме: п. 4.1.1 за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань по кредитному договору, філією Добровеличківське віддання № 2979 було подано позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору. В результаті чого 20.09.2010 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення яким позовні вимоги банку задоволено повністю, стягнуто заборгованість в сумі 16 211,60 грн. з них: основний борг - 4 500,00 грн; прострочений борг - 8 722,86 грн; відсотки - 2 582, 51грн; пеня - 406,23 грн. Позичальник не здійснював сплати кредиту після винесення рішення суду від 20.09.2010 року, а тому заборгованість по відсоткам та пені збільшилась та станом на 22.01.2014 року становить: відсотки - 2 519,61 грн; пеня - 1 557,60 грн., а всього - 4 077,21 грн. Боржник у добровільному порядку відмовляється сплатити прострочену заборгованість, нарахованої пені на прострочений борг та на прострочені відсотки чим порушує п. 8.1. кредитного договору де вказано, що договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.Боржнику [PERSON] було направлено листи-вимоги про виникнення заборгованості по наданому кредиту та її погашення. Але до цього часу заборгованість не сплачена, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтував їх обставинами викладеними в позовній заяві, просить задовільнити їх вимоги повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала письмові пояснення, згідно яких просить в позові відмовити повністю, до позовних вимог в частині заборгованості по пені просить застосувати строк давності і відмовити за пропуском строку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: 28.05.2008 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючої філії Добровеличківське відділення № 2979 та [PERSON] було укладено кредитний договір №239, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 15 000,00 (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) гривень на 36 місяців, термін остаточного погашення кредиту не пізніше 28 травня 2011 року, з відсотковою ставкою 28% річних. У зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань по кредитному договору 20.09.2010 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області було винесено заочне рішення яким позовні вимоги банку задоволено повністю, стягнуто заборгованість в сумі 16 211,60 грн. з них: основний борг - 4 500,00 грн; прострочений борг - 8 722,86 грн; відсотки - 2 582, 51грн; пеня - 406,23 грн. Позичальник не здійснював сплати кредиту після винесення рішення суду від 20.09.2010 року, а тому заборгованість по відсоткам та пені збільшилась та станом на 22.01.2014 року становить: відсотки - 2 519,61 грн; пеня - 1 557,60 грн., а всього - 4 077,21 грн. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦПК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Приписами ст. 267 ЦПК України встановлено, що позовна давність застосується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦПК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦПК України). Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зазначена норма матеріального права була чинною як на момент подання відповідачем заяви про одержання кредиту, так є чинною і на момент розгляду справи судом. Як вбачається з матеріалів справи позивач з таким позовом звернувся до суду 03 лютого 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), поскільки про стягнення заборгованості по данному кредиту було приняте рішення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 20.09.2010 року і стороні було відомо, що з часу погашення кредиту по рішенню суду яке відбулося 29.02.2012 року (згідно розрахунку позивача), тобто з цього часу слід рахувати позовну давність в один рік, яка закінчилася 29.02.2013 року. Відповідачка при розгляді справи в суді заявляла вимоги щодо застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення неустойки (штрафу, пені) і тому в цій частині позову слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам по кредитному договору в розмірі 2 519,61 грн. то суд вважає необхідним в цій частині позов задовільнити, поскільки позивачем позовні вимоги доведено належними та допустимими по справі доказами. На підставі наведеного,

Outcome: approved