Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним право власнсоті на житловий будиноку та господарські споруди за адресою м.Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Первомайська, 194 в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 04.05.1996року. До початку розгляду справи по суті позивач надав письмову заяву про про зміну підстав позову, в якій, посилаючись на ст. 392 ЦК України, просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою вул. Первомайська, 1094 смт. Олексієво-Дружківка, м.Дружківка, Донецької області, обгрунтовуючи вимоги таким. 04.05.1996року помер її батько [PERSON] За життя батька, вони уклали з ним договір довічного утримання від 16 липня 1992року, посвідченого державним нотаріусом Дружківської нотаріальної контори. Нею був втрачений оригінал договору довічного утримання, зберігалася тільки його копія. У липні 2017року вона звернулася до Дружківської нотаріальної контори про видачу дублікату договору довічного утримання від 16.07.1992року, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.07.2017року, оскільки всі документи до 1994року були передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Донецької області, який знаходиться у м.Донецьк, вул. Нижнєудинська,3 . Станом на 01.01.2013року право власності на житловий будинок № 194 , розташований за адресою вул.Первомайська, смт. Олексієво-Дружківка, зареєстрований за нею, [PERSON] на підставі договору довічного утримання , посвідченого держнотаріусом 16.07.1992р. Враховуючи неможливість отримати нею оригінал правовстановлюючого документу у нотаріуса, у неї не має іншого способу реалізувати своє право на майно, окрім як звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання сторони не з"явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права . Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права (ст.16 ЦК України). Статтею 47 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 17 Загальної декларації прав людини (1948р) проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950), встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом; проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування цієї статті є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Тобто позивачем у позовах про визнання права власності може бути лише особа, яка вже є власником. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 194, розташованого за адресою: смт. Олексієво-Дружківка, вул. Первомайська, на підставі договору довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори 16.07.1992року р№1-1505, зареєстровано в книзі № 1 номер запису 43. (а.с. 11, 31 ) Судом встановлено, що позивачем втрачено договір довічного утримання від 16.07.1992року, який засвідчує його право власності на вищезазначений будинок. У видачі дублікату договору довічного утримання державним нотаріусом відмовлено. Відмова мотивована тим, що всі документи до 1994року включно були передані на зберіганя до Державного нотаріального архіву Донецької області, який знаходиться у м.Донецьку по вул. Нижнєудинська, 3. Отримати наряд з договором довічного утримання 1992року згідно Порядку ведення нотаріального діловодства , є неможливим. (а.с.14). Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочато антитерористичну операцію. Наказом Першого заступника Голови Служби безпеки України керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено, що антитерористична операція проводиться, зокрема, на території Донецької області з 07 квітня 2014 року. Згідно статті 1 Закону України від 20.03.2003 року № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції Закону № 1313-VII від 05.06.2014 року) антитерористична операція - це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Відповідно до статті 1 Закону України від 2.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 7.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (в редакції розпорядження від 2.12.2015 року № 1276-р)місто Донецьк належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд вважає, що перебування Державного нотаріального архіву Донецької області на тимчасово окупованій території позбавляє можливості отримати з архіву оригінали документів . Суд вважає, що відсутність оригіналу документа, що засвідчує право власності на майно, заважає власнику - позивачу по справі , володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд Позивач позбавлена можливості захистити своє право в інший передбачений законом спосіб, в тому числі, отримати оригінал вказаного договору в самого нотаріуса., тому є підстави для задоволення позову позивача.

Outcome: approved