Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер - [PERSON], який постійно проживав в с.Мала Бурімка, Чорнобаївського району Черкаської області. Ще за життя, а саме 17 березня 1998 року [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено Малобурімською сільською радою Чорнобаївського району за № 13, яким заповів їй все своє майно. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,33 га., вартістю 115047,50 грн., що знаходиться в адмінмежах Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Право власності на зазначену земельну ділянку за [PERSON] виникло шляхом прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON], померлої [INFO]. Вона прийняла спадщину [PERSON], оскільки у встановлений законом строк подала відповідну заяву в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець за життя не встиг здійснити державну реєстрацію на зазначену земельну ділянку та виготовити державний акт. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач - Малобурімська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,33 га., вартістю 115047,50 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Малобурімської сільської ради, та належала померлій згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Спадщину [PERSON] прийняв її чоловік - [PERSON], шляхом вступу у фактичне володіння та управління її спадковим майном, який помер [INFO]. 17.03.1998 р. [PERSON] склав заповіт яким заповів все своє майно [PERSON], яка прийняла його спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління його спадковим майном, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майновий та земельний пай. Позивач не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку, по тій причині, що спадкодавець за життя не встиг здійснити державну реєстрацію на зазначену земельну ділянку та виготовити державний акт. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта позивача, копією заповіту, довідками сільської ради про постійне місце проживання померлого, про склад його сім"ї та про вступ у фактичне володіння і управління спадковим майном, довідкою з відділу Держземагенства у Чорнобаївському районі про земелну ділянку [PERSON], копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved