Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернулась до суду з повною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],\~ у розмірі 4000 гривень щомісячно,\~ але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалась на те, що з 15 жовтня 2010 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, проте шлюбні відносини між ними припинені та вони проживають окремо. Від даного шлюбу вони\~ мають двох неповнолітніх доньок\~ - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти постійно проживають з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач, який проживає окремо від дітей, ухиляється від свого обовязку щодо їх утримання, оскільки тривалий час матеріально своїм дітям не допомагає, участі в їх вихованні не приймає та не виконує жодних із тих обовязків, які покладені на нього законом як на батька. У звязку з чим вона не має можливості належним чином самостійно без участі батька утримувати їх доньок, [PERSON] та [PERSON]. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітніх доньок,\~\~ самого відповідача вона не бачила вже тривалий час. У звязку з відсутністю з боку відповідача допомоги на утримання дітей, вона вимушена одночасно працювати на некваліфікованій роботі, за наявності\~ сукупного місячного доходу близько 5000 гривень, чого не достатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання доньок та її особистого проживання. Зокрема, зазначала, що відповідач офіційно ніде не працює, але їй відомо, що він заробляє іноді за кордоном, тому вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.\~ Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи,\~ у судове засідання також не зявився, в інтересах якого діє представник адвокат [PERSON]\~\~ Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей, проте просив визначити розмір аліментів не в твердій грошовій сумі, а в частині, яка передбачена законодавством на утримання двох дітей.\~\~ Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи суддя вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2010 року між позивачем [PERSON]\~\~ та відповідачем [PERSON] було\~ укладено шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис за № 248, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб\~ серія І-НО № 220411 від 158 жовтня 2010 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження дітей. На момент розгляду справи судом встановлено, що спільні діти позивача\~ та відповідача [PERSON] та [PERSON], проживають разом\~ з матір"ю, [PERSON],\~ за адресою: [ADDRESS], що не спростовувалось представником відповідача у судовому засіданні. Згідно зі статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України,\~ способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначила способом стягнення аліментів їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Проте, у судовому засіданні представник відповідача [PERSON], частково визнаючи позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей не у твердій грошовій сумі, а у передбаченій законодавством частці від заробітку відповідача. Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд не може самостійно визначити спосіб стягнення аліментів, а повинен розглядати справу лише в межах заявлених позовних вимог. Згідно положень\~ ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень\~ ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно довідки, виданої директором ТОВ «Будівельне обєднання ГЕРЦ» [PERSON] за № 10 від 30 листопада 2018 року, [PERSON] працює у ТОВ «Будівельне\~ обєднання ГЕРЦ» з 03 жовтня 2018 року на посаді слюсар-сантехнік, його дохід за період з 03 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року склав 6 422, 42 гривень.\~\~\~ Проте, на думку суду,\~ зазначена\~ довідка не може бути доказом єдиного постійного заробітку відповідача, оскільки надана лише за один місяць роботи на підприємстві\~ ТОВ «Будівельне\~ обєднання ГЕРЦ» \~ за жовтень 2018 року, що свідчить про мінливий дохід відповідача.\~ Інших відомостей про місце роботи та розмір заробітку\~ відповідача [PERSON] станом на день ухвалення рішення, суду надано не було, як не було надано відомостей і про наявність інших аліментних або інших грошових зобовязань,\~ або інших обставин, що мають істотне значення для вирішення даної справи. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Отже, приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], враховуючи часткове визнання позову стороною відповідача, а також те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини\~ відповідного віку,\~ виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дітей, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дітей, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобовязань стосовно інших осіб, суд приходить до висновку, що необхідно визначити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (трьох тисяч) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку\~ на кожну дитину, починаючи з 20 липня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх\~ дітей підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладено та

Outcome: partial