Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь кошти згідно укладеного між ними договору позики та судові витрати по справі. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що 27.05.2013 року позичив відповідачу 20000 доларів США. Про позику було складено розписку з зазначенням граничного терміну повернення грошей - 31.12.2013 року. Відповідач повернув 18000 доларів США. На даний час відповідач отримані в борг гроші і проценти за їх користування повністю не повернув, тому позивач просить стягнути їх з [PERSON] разом з трьома процентами річних за прострочення грошового зобов'язання та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач заявлений позов повністю підтримав та просить суд його задовільнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином. Причини неявки до суду не відомі. Своїх заперечень до суду не надіслав. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) у власність другій стороні (позичальнику) передає грошові кошти або інші речі, визнані родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів(суму позики) або таку саму ж кількість речей того ж роду та такої якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передавання грошей та його укладення у належній формі підтверджено наявністю розписки позичальника. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Факт укладення між сторонами договору позики грошових коштів підтверджується розпискою від 27.05.2013 року на суму 20000 доларів під 3% річних, яка як зазначив позивач в судовому засіданні була написана для нього відповідачем. Вказана розписка є борговим документом, що підтверджує укладення договору позики (ч.1 ст.207, ч.2 ст.1047 ЦК України). Відповідач на даний час повернув позивачу 18000 доларів США, що фактично не заперечується сторонами. Стаття 1049 ЦК України встановлює обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження повного виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню отриманих від позивача коштів. За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Оскільки сторони, укладаючи договір позики, визначили еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, то враховуючи недоведеність факту повного повернення боргу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у гривнях в еквіваленті виходячи з довідки про курс по долару США станом на 20.11.2016 року, яку надано позивачем. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком неповернутого боргу відповідача по розписці на суму 2000 доларів США, що еквівалентна 54400 грн. Також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача, який прострочив виконання грошового зобов'язання 3% річних, що становить 4744 грн. Отже загальна сума боргу яка підлягає стягненню з відповідача складає 59144 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір по справі в розмірі 591 грн. 44 коп.

Outcome: approved