Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 04.12.2014 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача - директора ТОВ «НДІЦ «Арматом» [PERSON] середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 4342 грн. Посилається в позові на те, що 07.10.2013 р. був прийнятий на посаду оператора формувальної машини в ТОВ «НДІЦ «Арматом», 18.06.2014 р. звільнився з роботи за власним бажанням. Зазначає, що на момент звільнення відповідач не виплатив заробітну плату. Заборгованість по заробітній платі виплачена 30.07.2014 р. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП України, відсутності проведення з ним розрахунку при звільненні в день звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 4342 грн. Ухвалою суду від 13.01.2015 р. проведено заміну відповідача директора ТОВ «НДІЦ «Арматом» [PERSON] на Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний інформаційний центр «Арматом». Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що позивач працював оператором формувальної машини. 18.06.2014 р. позивач був звільнений з роботи. Повний розрахунок при звільненні з [PERSON] був проведений 30.07.2014 р. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 07.10.2013 року по 18.06.2014 року працював на посаді оператора формувальної машини ТОВ «НДІЦ «Арматом». Наказом № 88-к від 06.06.2014 року позивач був звільнений з займаної посади за ст.38 КЗпП України (а.с.4). Ст.116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню виходячи з наступного. Належні позивачу при звільненні суми не були виплачені у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України. Встановлено, що позивачу належні суми при звільнені були виплачені відповідачем лише 30.07.2014 р. Дані обставини визнані відповідачем в суді. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Враховуючи, що у червні 2014 року позивач відпрацював не повний робочий місяць, цей місяць виключають з розрахункового періоду. Повними відпрацьованими місяцями є квітень 2014 року та травень 2014 р. Заробітна плата позивача за квітень 2014 року складає 2850,3 грн. та у квітні 21 робочий день. Заробітна плата за травень 2014 р. складає 4131,0 грн. за 19 робочих днів. Середньоденна заробітна плата, обчислена відповідно до п. 5 розділу 4 цього Порядку складає 174,53 грн. (2850,3 грн. + 4131,0 грн.) : 40 днів). Кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 19.06.2014 р. по 30.07.2014 р. складає 29 днів. Таким чином розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає 5061,37 грн. (174,53 грн. * 29 днів). Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, враховуючи, що позивач просить стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за 29 робочих днів в сумі 4342 грн., вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні в сумі 4342 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн.

Outcome: approved