Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Заявник [PERSON], звернувся до суду із вказаними вимогами, в обґрунтування яких він зазначив, що [INFO] року померла мати заявника [PERSON], 04.08.2014 року позивач звернувся до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері. За час життя мати склала заповіт від 19.01.2014 року, згідно якого надала заповітне розпорядження відповідно до якого заповіла заявнику належну матері на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Оскільки на день смерті заявник був зареєстрований окремо від матері, та не подав заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст..1270 ЦК України, нотаріус відмовив йому постановою від 06.08.2014 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадок. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав разом із мамою за місцем її реєстрації. У зв'язку з чим заявник просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO] разом із с спадкодавцем [PERSON] за адресою [ADDRESS], на час відкриття спадщини [INFO] року. У судовому засіданні заявник [PERSON], повністю підтримала подану заяву та просила її задовольнити з підстав зазначених у ній. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Шостої Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши заявника, представника заявника, дослідивши інші докази, які знаходяться в матеріалах справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.08.2014 року за № 2075/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON], яка проживала за адресою [ADDRESS]. Згідно ксерокопії договору купівлі-продажу від 04.07.2003 року [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 67,68 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.1992 року [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON]. Згідно ксерокопії заповіту від 19.01.2004 року [PERSON], [INFO] заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS]. Згідно ксерокопії акту від 12.08.2014 року [PERSON], та [PERSON] з 09.01.2004 року по [INFO] року дійсно проживали у [ADDRESS]. Данні обставини підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved