Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

позивач [PERSON] 01 серпня 2019 р. звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23 січня 1988 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, що ображає честь та гідність позивача. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 05 серпня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 16 вересня 2019 року (а.с.9-10). Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області 16 вересня 2019 ро-ку підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 03 жовтня 2019 року (а.с.13-14). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в справі є розписки. Надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, на сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З огляду на це, відповідно до ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, без фіксації судового процесу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення призаочному розгляді, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 1988 року, про що зроблено актовий запис № 26 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с 5). У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З 1989 року сторони разом не мешкають. Таким чином, позов підлягає задоволенню. При подачі позовної заяви позивач [PERSON] надала клопотання про звільнення її від сплати судового збору. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надала довідку №1234 від 27.05.2019 року про свої доході, які вона отримує в Костянтинівсько-Дружківському об"єднаному управлінні ПФУ Донецької області (а.с.6). Оскільки середній дохід [PERSON] за шість місяців складає 2024,23 грн., то суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від сплати судового збору, що відповідає вимогам ст.136 ЦПК України. Зважаючи на те, що позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.141 ЦПК України, він підлягає відшкодуванню на користь держави за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: approved