Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» про визнання порушених прав, як споживача фінансових послуг та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 09 грудня 2015 року та 16 травня 2016 року між нею та ПУАТ «ФІДОБАНК» в особі уповноважених працівників Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК", укладено, шляхом підписання сторонами заяв на розміщення банківського депозиту, договори банківського вкладу (надалі Договори), за умовами яких вона розмістила у Банку депозити на умовах вказаних Договорів. На підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року \~№8 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року \~№ 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265, «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». На момент запровадження тимчасової адміністрації у Банку на її рахунках (вкладних, поточних), відкритих у Банку, знаходилися кошти у валюті гривні та долар США, в загальній сумі, за її підрахунками, складає в гривневому еквіваленті 245402,31 грн. Проте, у відповідь на її звернення щодо можливостей і порядку отримання гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами у Банку, листом від 19 липня 2016 року її повідомлено про відмову у виплаті гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами у Банку у звязку із включенням її в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» станом на 01.05.2015 року, а саме як родича керівника відокремленого підрозділу банку [PERSON]. Однак зазначені дії відповідача вважає неправомірними, оскільки на момент виникнення правовідносин за Договорами банківського вкладу, [PERSON] не був працівником банку, а відповідно він та асоційовані із ним особи, втому числі і вона, не були повязаними із Банком та не могли бути включеними до відповідного переліку повязаних із Банком осіб. Крім того враховуючи ту обставину, що її включено в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» саме станом на 01 травня 2015 року, а період «протягом року» до дня прийняття Національним банком України рішення\~№ 8 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» включає період з 21 травня 2015 року до 20 травня 2016 року, факт включення її в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» саме станом на 01 травня 2015 року, тобто поза межами зазначеного періоду, не дає підстав Фонду не відшкодовувати їй кошти, розміщені на вклад у Банку, з підстав, передбачених п.4 ч.4\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Враховуючи наведене просить визнати порушеними її права як споживача фінансової послуги за договорами банківського вкладу, укладеними шляхом підписання між мною, [PERSON], та ПУАТ «ФІДОБАНК», в особі уповноважених працівників Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК" заяв на розміщення банківського депозиту від 09 грудня 2015 року та 16 травня 2016 року, а також зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї [PERSON], як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «ФІДОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, однак продав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених в позовній заяві, та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав: 09 грудня 2015 року між [PERSON] (клієнт) та ПАТ «ФІДОБАНК» в особі Тернопільського відділення №1 ПАТ «ФІДОБАНК" (банк), укладено, шляхом підписання сторонами заяв на розміщення банківського депозиту договори банківського вкладу (надалі Договори), за умовами яких вона розмістила у Банку депозити на умовах вказаних Договорів. Зокрема згідно заяв від 09.12.2015 року про розміщення банківського депозиту №337548-980/2015, №337552-980/2015, №337554-980/2015, №337562-980/2015, №377479-980/2015 сума депозитів внесених позивачем на відкриті банком рахунки становили по 2000 грн., за кожною завою, з визначеною процентною ставкою - 23 % річних, строком розміщення до 09.06.2016 року з можливістю автоматичного поновлення строку залучення, а відповідно до заяв від 09.12.2015 року про розміщення банківського депозиту №337580-980/2015, №337586-980/2015, №337576-980/2015, №337569-980/2015, №377567-980/2015 сума внесених позивачем депозитів становили по 5010 грн., за кожною завою, зі строком розміщення до 09.06.2016 року з можливістю автоматичного поновлення строку залучення та встановленою процентною ставкою - 23 % річних. 16 травня 2016 року між [PERSON] (клієнт) та ПАТ «ФІДОБАНК» в особі Тернопільського відділення №1 ПАТ «ФІДОБАНК" (банк), укладено, шляхом підписання сторонами заяви про розміщення банківського депозиту №420793-840/2016, договір банківського вкладу за умовами якого позивач розмістила у Банку депозит в розмірі 2000 доларів США на строк до 16.08.2016 року з процентною ставкою 10% річних. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Обовязок Банку видати вклад або його частину за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, на першу вимогу вкладника встановлено ч.2 ст. 1060 ЦК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому, у відповідності до ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобовязання доводить особа, яка його порушила. Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, котра діяла на момент виникнення спірних правовідносин, споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Продукція будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно ЗУ «Про фінансові послуги і державне регулювання ринку фінансових послуг» залучення фінансових активів з обовязком наступного їх повернення (тобто депозит) являється фінансовою послугою. Учасники ринку фінансових послуг особи, що надають фінансові послуги (в т.ч. банки), а також споживачі фінансових послуг. Постановою пленуму ВСУ від 12.04.1996р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» визначено, що Законом регулюються в тому числі і відносини, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг (про надання кредитів, відкритті і обслуговуванні рахунків, проведенні розрахункових операцій, прийнятті і зберіганні цінних паперів, наданні консультаційних послуг). Згідно листа ВСУ від 01.02.2013 р. «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009-2012 рр.)», правовідносини, які виникають з договорів банківського вкладу, підпадають під дію Закону. За умовами ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою, на належну якість продукції (зокрема, послуг) та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону, на звернення до суду за захистом порушених прав. У відповідності до ч.1 ст. 8, ч.3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк, відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги), відшкодування витрат на усунення недоліків та ін. На підставі рішення Національного банку України від 20 травня 2016 року \~№ 8 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року \~№ 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 липня 2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19 липня 2016 року №1265, «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «ФІДОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Як встановлено в судовому засіданні на момент запровадження тимчасової адміністрації у Банку на рахунках [PERSON] (вкладних, поточних), відкритих у Банку, знаходилися кошти у валюті гривні та доларах США, внесених згідно заяв від 09.12.2015 року та 16.05.2016 року. Особливості виконання банком власних зобовязань перед контрагентами в разі віднесення банків до категорії неплатоспроможних та запровадження в банках тимчасової адміністрації або початку процедури ліквідації таких банків, встановлюється, окрім Цивільного кодексу України, спеціальним законодавством, насамперед Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон). Так, згідно п.п. 3, 4 ч.1 ст. 2 Закону, вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, а вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. На звернення позивача [PERSON] щодо можливостей і порядку отримання нею гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами у Банку, листом від 19 липня 2016 року за вих. № 2-3-5-1/2462-ВА-ОГ за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПУАТ «ФІДОБАНК» [PERSON], позивача повідомлено про відмову у виплаті їй гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами у Банку у звязку із включенням її в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» станом на 01.05.2015 року (надалі Перелік). Як вбачається з копій Витягу з протоколу засідання правління ПУАТ «ФІДОБАНК» № 46 від 26 травня 2015 року та витягу з Додатку № 1 до рішення Правління 46.2 до Протоколу № 46 від 26 травня 2015 року, до вказаного Переліку [PERSON] включено (за кодом типу повязаної особи 527), а також за кодом типу повязаної особи 525, а саме родича [PERSON]. За класифікацією, визначеною у\~Постанові Правління Національного банку України\~№ 315 від 12 травня 2015 року\~«Про затвердження Положення про визначення повязаних із банком осіб» (надалі Положення), код типу 523 розшифровується як «керівник банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівник та члени комітету банку», код типу 527 розшифровується як «асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у\~пунктах 1 - 6\~частини першої статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Відповідно до положень п.4 ч.4\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення). Таким чином, вказаною правовою нормою встановлено два окремі та виключні випадки, за наявності яких Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка:1) є повязаною з банком на момент прийняття Фондом рішення про відшкодування коштів за вкладом; 2) була повязаною з банком протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення). При цьому, термін «протягом» слід розуміти як певний період, який охоплює його початок і кінець, кінцевою датою котрого є визначений законом момент прийняття відповідного рішення Національним Банком України (про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних, про ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону, тощо), а датою початку такого періоду є дата, котра передує кінцевій даті такого періоду та обраховується у зворотному відліку від кінцевої дати періоду. Таким чином, враховуючи дату прийняття Національним банком України рішення\~№ 8 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних», а саме 20 травня 2016 року, вказана дата є датою закінчення періоду «протягом року», встановленого відповідно до п.п.4 п.4\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а датою початку такого періоду «протягом року» є дата 21 травня 2015 року. Відповідно, враховуючи ту обставину, що [PERSON] включено в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» саме станом на 01 травня 2015 року, а період «протягом року» до дня прийняття Національним банком України рішення\~№ 8 «Про віднесення [PERSON] акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до категорії неплатоспроможних» включає період з 21 травня 2015 року до 20 травня 2016 року, факт включення позивача в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» саме станом на 01 травня 2015 року, тобто поза межами зазначеного періоду, не дає підстав Фонду не відшкодовувати позивачу кошти, розміщені на вклад у Банку, з підстав, передбачених п.4 ч.4\~ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Як вбачається із наказу № 1046к від 11.08.2015 р. ПУАТ «ФІДОБАНК» та даних трудової книжки АХ № 011017 [PERSON], останній працював у ПУАТ «ФІДОБАНК» на посаді начальника Тернопільського відділення №1 ПУАТ «ФІДОБАНК" з 31.12.2014 р. та з 20.08.2015 р. припинив будь-які трудові відносини із Банком. Відповідно до п.2 Глави 1 Положення банк забезпечує внесення змін до переліку повязаних із банком осіб на підставі змін інформації щодо особи, визначеної повязаної з банком, визначення нових осіб повязаних з банком особами тощо. Відповідно до п.3 Глави 1 Положення банк зобовязаний щомісячно надавати Національному банку актуалізований перелік повязаних із банком осіб за формою та у строки, визначені нормативно-правовим актом Національного банку з питань організації статистичної звітності, що подається Національному банку. Таким чином, з моменту припинення трудових правовідносин [PERSON] із Банком перестали існувати будь-які підстави, встановлені ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Положенням, для включення останнього до переліку повязаних із Банком осіб, та, відповідно, для включення до вказаного переліку позивача [PERSON], як асоційованої із [PERSON] особи. Банк, в свою чергу, був зобовязаний подати не пізніше вересня 2015 року Національному банку України актуалізований перелік повязаних із Банком осіб, котрий, в звязку із припиненням трудових правовідносин [PERSON] із Банком, не мав містити інформації про включення [PERSON] та асоційованих із ним осіб до вказаного переліку. Крім того на момент виникнення між сторонами правовідносин за Договорами банківського вкладу від 09 грудня 2015 року та 16 травня 2016 року, позивач [PERSON] розміщуючи власні кошти на вклад у Банку не являлася повязаною з Банком особою в розумінні п.п.1-6 ч.1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та в розумінні п.7 ч.1 ст. 52 цього Закону. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що діями Відповідача, а саме відмовою у виплаті позивачу гарантованої Фондом суми відшкодування коштів за вкладами у Банку у звязку із включенням [PERSON] в перелік повязаних осіб із ПУАТ «ФІДОБАНК» станом на 01.05.2015 року, порушено права позивача, втому числі гарантоване Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та закріплене у ч.1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» право вкладника банку на відшкодування коштів за його вкладом. Порядок складення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, врегульований виключно положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09 серпня 2012 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), та не передбачає повноважень Уповноваженої особи Фонду щодо внесення змін до такого переліку після його затвердження, а відповідно до ч. 2\~статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8 до даного положення), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Згідно з п. 6 розділу ІІІ вказаного Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього положення. Тож беручи до уваги встановлений порядок надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткових відомостей про осіб, яким має бути відшкодовано кошти за вкладами за рахунок Фонду, суд вважає, що порушене право позивача на отримання гарантованої Фондом суми вкладу підлягає захисту та відновленню шляхом зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУАТ «ФІДОБАНК» надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо [PERSON], як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «ФІДОБАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В силу ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи за зверненнями фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~\~\~ Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved