Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» ( далі Банк ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 26420 гривень 75 копійок. Вимоги мотивовані тим, що 29.03.2011 р. між Банком і [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 2841 гривню 09 копійок строком на 19 місяців, до 28.10.2012 р., із сплатою 0,12 % річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав, а відповідачка кредит не погасила, у зв'язку з чим за нею станом на 02.08.2013 р. утворилася заборгованість по кредиту, процентам та пені на суму 26420 гривень 75 копійок. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути суму заборгованості по кредиту, процентам і пені з відповідача. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в суд не з'явився, повідомлений належним чином. Суд розглянув справу на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються нормами глави 47 - 49, 51 Розділу І „Загальні положення про зобов'язання" і глави 71 § 2 Кредит ЦК України. Судом встановлено, що 29.03.2011 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідачка одержала від позивача кредит в сумі 2841 гривню 09 копійок строком на 19 місяців, до 28.10.2012 р., із сплатою 0,12 % річних за користування кредитом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановив суд, позивач свої зобов'язання виконав повністю, надавши кредит. Проте, відповідач - [PERSON], як позичальник належним чином зобов'язання не виконує. З квітня 2011 р. [PERSON] кредит і проценти погашала нерегулярно і за нею утворилася заборгованість за станом на 02.08.2013 р. на суму 2843 гривні 97 копійок, зокрема заборгованість за кредитом в сумі 2841 гривень 10 копійок, по процентам в сумі 2 гривні 87 копійок. Оскільки умовою договору передбачено сплата щомісячної комісії за користування кредитом, то суд вважає що і ці вимоги в сумі 1846 гривень 23 копійки, являються обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розрахунок заборгованості по кредиту, процентам, щомісячної комісії за станом на 02.08.2013 р., складений вірно. Викладене підтверджується копіями кредитного договору від 29.03.2011 р., розрахунком заборгованості по кредиту і процентів, щомісячної комісії. Щодо вимог про стягнення пені за прострочку погашення суми кредиту, процентів, в сумі 19996 гривень 23 копійки, суд вважає що ці вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки умовою договору передбачений такий вид відповідальності. 2 Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пункт 6.1 Кредитного договору передбачає, що за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки, але не менш 1 гривні. Як встановив суд, з 27.04.2011 р. [PERSON] допустила порушення умов договору, зовсім перестав сплачувати кредит та проценти по договору. Викладене підтверджується копіями кредитного договору, розрахунком заборгованості за станом на 02.08.2013 р. При таких обставинах, позивач обґрунтовано пред'явив позовні вимоги до відповідачки про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Проте, суд не може погодитися з розміром пені, яку просить стягнути позивач і вважає її занадто великою в порівнянні з сумою кредиту, яку брав відповідач і частку якого просить стягнути позивач. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір неустойки більш ніж у 6 разів перевищує розмір заборгованості по кредиту. Частина 3 статті 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення. Заборгованість по кредиту станом на 02.08.2013 р. складає 2841 гривня 10 копійок. Виходячи з положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка значно перевищує залишок заборгованості по кредиту, до 2841 гривні 10 копійок. Також, суд не може погодитися з тим, що необхідно одночасно стягнути пеню за прострочення погашення договору та штраф за прострочення погашення договору. В даному випадку це може привести до застосування до боржника подвійної цивільно - правової відповідальності за одне й те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Таким чином, в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. При таких обставинах, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача частково і з відповідачки підлягає стягненню 7531 гривня 30 копійок (заборгованість за кредитом - 2841,10 грн. + 2,87 грн. - проценти + 1846,23 грн. - комісія + 2841,10 грн. - пеня). В зв'язку з тим, що позов хоча і задоволено частково, судові витрати, присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 229 гривень 40 копійок, і підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 526, 530, 536, 543, 549, 550, 551 ч. 3, 611 ч. 1, 612 ч. 1, 1046, 1048 1054 ЦК України,

Outcome: approved