Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТДВ «Експрес Страхування», в якому прохала стягнути на її користь 80 670 грн. 23 коп. за невиконання зобов`язань за договором, 13 445 грн. 3 % річних за прострочення виконання зобов`язань за договором страхування, 50 000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову вказала, що 14 лютого 2018 року нею було придбано у ПрАТ «Полтава-Авто» транспортний засіб - автомобіль CHERY Tiggo-3 та одночасно застраховано у ТДВ "Експрес-Страхування», про що укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2389882 від 14.02.2018 року. 17.03.2018 року належний їй автомобіль CHERY Tiggo-3, д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження у результаті ДТП, які оцінювалися ФОП [PERSON] станом на 28.03.2018 року у сумі 242 420, 64 грн. Керував автомобілем на законних підставах її знайомий [PERSON] , який постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 13 квітня 2018 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, стався страховий випадок, передбачений п.3.3.2 Договору, про що одразу було повідомлено страхову компанію, яка мала б після оцінки завданої шкоди виплатити вартість отриманих автомобілем пошкоджень. Натомість страхова компанія не поспішала здійснювати виплати, хоча всі документи їй були надані. На її заяву від 12.06.2018 року страховик повідомив, що має відстрочити виплату страхового відшкодування у зв`язку із неповним з`ясуванням всіх обставин страхового випадку та ним зроблені відповідні запити до компетентних органів. Останнім документом, який вона направляла відповідачу, була її заява від 12.06.2018 року з вимогою виплатити страхове відшкодування. З цієї дати страховик мав право відстрочити виплату, але не більше 90 днів з дня отримання від страхувальника останнього документу. Страховик здійснив виплату страхового відшкодування наприкінці березня 2020 року, тому з 12.09.2018 року вона має право на несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування вимагати сплати їй пені в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Таким чином за 558 днів прострочення пеня складає 80 670 грн. 23 коп. Також за несвоєчасну сплату страхової виплати підлягає стягненню 3 % річних у сумі 13 445 грн. на підставі ст.625 ЦК України. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичних і душевних стражданнях, які виражаються у негативних змінах в емоційному стані, порушенні психофізіологічного стану та втрати нормальних життєвих стосунків і зв`язків. Автомобіль стояв не відремонтований, його вигляд викликав у неї болючі страждання, це перешкоджало звичному і комфортному соціальному функціонуванню її як особистості. Крім того, її душевні страждання відображаються на її сім`ї, оточуючих, пов`язані із неможливістю використовувати автомобіль. Вона продовжувала вносити щомісяця 5 000 грн. за кредит, що завдало їй додаткових моральних страждань, тому якби страховик виплатив їй вчасно страхове відшкодування, вона розрахувалася б за кредиті не платила б зайві 90 000 грн. Моральну шкоду оцінює у розмірі 50 000 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17 квітня 2020 року позовну заяву передано на розгляд до Печерського районного суду м.Києва. Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року вказану ухвалу скасовано та справу передано до Октябрського районного суду м.Полтави для продовження розгляду. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він вказав, що заяву про виплату страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» отримало від [PERSON] 05.03.2020 року, отже 27.03.2020 року мало прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування. 16.03.2020 року ними отримано лист від вигодо набувача за Договором страхування. 18.03.2020 року отримано уточнену заяву від [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування в якості погашення кредитної заборгованості в АТ «Кредобанк» згідно листа банку від 16.03.2020 року, решті страхового відшкодування перерахувати на банківські реквізити. 16.03.2020 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та виплачено 106 000 грн., 17.03.2020 року - 109 000 грн., 18.03.2020 року - 78 156 грн., а всього 293 156 грн. 88 коп. Отже, позивач подала заяву про виплату страхового відшкодування вперше 05.03.2020 року та у встановлений п.8.5.5 частини Б Договору № 202.18.2389882 строк Страховик прийняв рішення та виплатив страхове відшкодування. Позовні вимоги у частині стягнення пені не визнає. Також зазначив, що 3 % річних є формою забезпечення виконання зобов`язання і застосовується лише у разі порушення зобов`язання. В даному випадку умови Договору страхування не порушені, отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. Також вважає такими, що не підлягають задоволенню і вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем на надано жодного доказу на підтвердження заподіяної шкоди. Крім того, страховик відповідно до п.12.2.1 частини Б Договору № 202.18.2389882 не відшкодовує непрямі збитки, викликані страховим випадком. Також вказав, що якщо не застосовувати п.8.5.5 частини Б Договору та розглянути припущення позивача щодо несвоєчасної виплати страхового відшкодування, то до вимоги про стягнення пені необхідно застосувати строк позовної давності 1 рік відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України. Вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягають. Представник відповідача надіслав до суду заяву про компенсацію судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у сумі 942 грн. 28 коп. та 893 грн. 04 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2018 року між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування транспортних засобів, які є предметом застави № 202.18.2389882. Згідно п.3.1 частини Б Договору № 202.18.2389882, предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах даного Договору ТЗ- CHERY Tiggo-3, д.н.з. [NUMBER] (а.с.4-10). 17.03.2018 року автомобіль CHERY Tiggo-3, д.н.з. [NUMBER] , отримав пошкодження у результаті ДТП, яка сталася о 20.05 по вул..Сінна, 47 в м.Полтава. Водій транспортного засобу [PERSON] згідно постанови Октябрського районного суду м.Полтави від 13 квітня 2018 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.30). Згідно Звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку автомобіля автомобілем CHERY Tiggo-3, д.н.з. [NUMBER] , проведеного ФОП [PERSON] , станом на 28.03.2018 року вартість матеріального збитку без урахування втрати товарної вартості з ПДВ становить 242 420, 64 грн. (а.с.11-24). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно п.10.1.4.1 частини Б Договору № 202.18.2389882 при настанні події, що згідно з Договором має ознаки страхового випадку, Страхувальний зобов`язаний письмово повідомити Страховика про настання події, із зазначенням обставин події, характеру і розміру збитків: у випадку настання події на території України- протягом 3 робочих днів з дати настання. З повідомленням про подію по договору КАСКО № 202.18.2389882 від 14.02.2018 року, [PERSON] звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» 22.03.2018 року (а.с.128). 27.06.2018 року за вих. № 3168 ТДВ «Експрес Страхування» на заяву [PERSON] від 12.06.2018 року та документи щодо здійснення страхового відшкодування у зв`язку із пошкодженням 17.03.2018 року автомобіля CHERY Tiggo-3, д.н.з. [NUMBER] , повідомлено, що Договором страхування визначений перелік документів, які підтверджують факт настання події, яка може в подальшому кваліфікуватися як страховий випадок. У разі пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, страхувальником мають бути надані документи з числа перелічених у п.11.1.1 частині Б Договору, а саме: довідка Національної поліції, схема місця ДТП, постанова у справі про адміністративне правопорушення, копії інших адміністративних матеріалів. Відповідно до умов Договору, Страхувальником було направлено запит до УПП в м.Полтаві для встановлення обставин події. У зв`язку із деякими розбіжностями, був направлений додатковий запит до компетентних органів. У зв`язку з цим, посилаючись на п.8.4.12.1 частини Б Договору, вказав про право Страховика відстрочити виплату страхового відшкодування до з`ясування всіх обставин (а.с.25). 07.09.2018 року за вих. № 4531 ТДВ «Експрес Страхування» надало [PERSON] аналогічну відповідь (а.с.26). 05.03.2020 року від [PERSON] до ТДВ «Експрес Страхування» надійшла заява із банківськими реквізитами (а.с.130). 16.03.2020 року ТДВ «Експрес Страхування» отримало лист від Вигодонабувача за Договором щодо отримання страхового відшкодування (а.с.132). 18.03.2020 року ТДВ «Експрес Страхування» отримало від [PERSON] уточнену заяву про виплату страхового відшкодування в якості погашення кредитної заборгованості в АТ «Кредобанк» згідно листа банку від 16.03.2020 року, решту страхового відшкодування перерахувати на власні банківські реквізити (а.с.133). Згідно платіжного доручення № ЦО01679 від 16.03.2020 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування у сумі 106 000 грн., згідно платіжного доручення № ЦО01707 від 18.03.2020 року - 109 000 грн., згідно платіжного доручення № ЦО01745 від 20.03.2020 року - 78 156 грн., а всього 293 156 грн. 88 коп. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ч.1 ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.п.1-3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п.8.4.12.1 Договору страхування, страховик має право відстрочити виплату страхового відшкодування у разі якщо не повністю з`ясовані обставини страхового випадку, розмір збитків, обставини, які підтверджують право Страхувальника (Вигодонабувача) на одержання страхового відшкодування - до з`ясування таких обставин, але не більше, ніж 90 календарних днів з дати отримання від Страхувальника останнього документу, необхідного для з`ясування обставин, причин настання страхового випадку та розміру збитку. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] подала до ТДВ «Експрес Страхування» заяву про виплату страхового відшкодування 12.06.2018 року. Враховуючи, що 90 днів із цієї дати закінчилося 12.09.2018 року, останнім останнім днем виплати відшкодування є 12.09.2018 року. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач виплатив позивачу відшкодування в сумі 293 156 грн. 88 коп. 20.03.2020 року, які остання отримала 22.03.2018 року (а.с.41-55), тобто поза 90 денним терміном з моменту подачі заяви [PERSON] про виплату відшкодування. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивач має право на стягнення із відповідача пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Суд приймає наданий позивачем розрахунок пені, як вірний, згідно якого за період з 13 вересня 2018 року по 22 березня 2020 року за 558 днів, виходячи з облікової ставки з 07.09.2018 року затвердженої рішенням НБУ від 06.09.2018 року № 593 РШ у розмірі 18 %, пеня становить 80 670 грн. 23 коп. (293 156 грн. 88 коп. х 0,049315 % х 558 :100) (а.с.31). При цьому суд враховує заяву представника відповідача про застосування позовної давності та приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) Зі змісту ч.1 ст. 261 ЦК України слідує, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що відповідачем завялено про застосування строку позовної давності, то з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня за невиконання зобов`язань за договором страхування за 1 рік з 22.03.2019 року по 22.03.2020 року ( 365 днів) у сумі 52 768 грн. 17 коп. (293 156 грн. 88 коп. х 0,049315 % х 365 :100). Також позивачем надано розрахунок 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 293 156 грн. 88 коп. за 558 днів ( за період з 13.09.2018 року по 22.03.2020 року) в сумі 13 445 грн., даний розрахунок знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню. Крім цього, позивачем надано розрахунок пені за порушення строків сплати коштів в сумі 31047,58 грн., з урахуванням строку позовної давності - за період з 13.07.2018 року по 12.07.2019 рік в сумі 11063,14 грн. Даний розрахунок знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. Посилання ТДВ «Експрес Страхування» на те, що [PERSON] було порушено п.10.1.4.1 частини Б Договору , оскільки Страховика повідомлено про подію на четвертий робочий день, не звільняє останнього від обов`язку виплати страхового відшкодування у відповідності до вимог п.8.4.12.1 Договору. Також судом спростовується твердження відповідача, що позивачем заяву про виплату страхованого відшкодування подано 05.03.2020 року, оскільки як вбачається із відповіді самого ж ТДВ «Експрес Страхування» від 27.06.2018 року № 3168, [PERSON] звернулася із заявою до Страховика 12.06.2018 року (а.с.25). У вказаному листі зазначено перелік документів, які перелічені в п.11.1.1. частини «Б» Договору, які підлягають подачі Страховику, серед яких заява відсутня. У п.11.1.5 Договору вказано, що у всіх випадках в разі настання страхового випадку Страхувальником подається письмова заява Страхувальника про виплату страхового відшкодування (встановленої форми), оформленої належним чином. Разом з тим, ТДВ «Експрес Страхування» не спростовано, що відсутність банківських реквізитів у заяві є підставою для невиплати страхового відшкодування та що [PERSON] було роз`яснено та надано форму встановленого зразка, але вона її не подала. Суд вважає недоведеними позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 грн., виходячи з наступного. Позивач заявляє, що моральна шкода завдана їй несвоєчасною виплатою страхового відшкодування по Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2389882 від 14.02.2018 року. Вказує, що шкода полягає у фізичних і душевних стражданнях, які виражаються у негативних змінах в емоційному стані, порушенні психофізіологічного стану та втрати нормальних життєвих стосунків і зв`язків. Вказала, що автомобіль стояв не відремонтований, його вигляд викликав у неї болючі страждання, це перешкоджало звичному і комфортному соціальному функціонуванню її як особистості. Крім того, її душевні страждання відображаються на її сім`ї, оточуючих, пов`язані із неможливістю використовувати автомобіль. Вона продовжувала вносити щомісяця 5 000 грн. за кредит, що завдало їй додаткових моральних страждань, тому якби страховик виплатив їй вчасно страхове відшкодування, вона розрахувалася б за кредиті не платила б зайві 90 000 грн. Аналогічні покази [PERSON] надала і під час допиту в якості свідка. Інших доказів, які б підтвердили факт спричинення моральної шкоди [PERSON] , у судовому засіданні не надано. Частинами 1, п.2, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цією статтею. Відповідно до п.п.3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявністьпричинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Спричинення моральної шкоди позивачу, яку він оцінює у 50 000 грн., не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки судом не встановлено факту спричинення шкоди несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, а отже і причинно-наслідкового зв`язку між фактом спричинення шкоди та протиправними діями, на які посилається позивач. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1, п.3 ч.2, ч.6 ст. 141 ЦПК України та стягує із ТДВ «Експрес Страхування» на користь держави судовий збір у сумі 662 грн. 10 коп. пропорційно задоволеним позовним вимогам майнового характеру, решту суми судового збору у розмірі 1019 грн. 50 коп. (за незадоволені частково вимоги майнового характеру та немайнового характеру) віднести за рахунок держави, оскільки позивач відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору. Судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1688 грн. 40 коп. (а.с.166-172) суд вважає за необхідне стягнути із ТДВ «Експрес Страхування» на користь [PERSON] , а з [PERSON] на користь ТДВ «Експрес Страхування» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1189 грн. 75 коп. (а.с.142-151, 161-164), на підставі п.1 ч.3 ст. 133, ст. 137, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial