Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №61 між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вважає, що шлюб розпався остаточно, оскільки вони не ведуть спільне господарство з січня 2018 року. Причиною розпаду сім"ї стала невідповідність їх характерів та поглядів на життя, що породжувало постійні непорозуміння та складнощі у стосунках. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Строк для примирення просить не надавати. . Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву, де просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Строк для примирення просить не надавати. Прізвище залишити без змін. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 03 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №61 між сторонами зареєстровано шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved