Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

В січні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача кредитної заборгованості в сумі 21299,55 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач вказуває, що 10.06.2013 року між АТ „Банк „Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ „Банк "Фінанси та Кредит", та [PERSON] укладено договір № 045-Z/009719 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску VISA Еlеktrоn Іnstаnt Іssuе, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок № 003-066932/13-00938, та емітовано (видано) відповідну платіжну карту № 4476071681176085. Того ж дня між позивачем, ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит, правонаступником якого є ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем [PERSON] укладено договір № 003-066932/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки VISA Еlеktrоn Іnstаnt Іssuе № 4476071681176085 та встановлено кредитний ліміт овердрафту у сумі 10285,71 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 60% річних. Відповідач [PERSON] зобов'язалася повністю повернути отримані кредитні ресурси в строк до 11.06.2016 р. Відповідач порушував умови кредитного договору, не дотримувався строків погашення кредиту, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 17.10.2015 року складає 21299,55 гривень, яку позивач просить стягнути в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. У судове засіданні представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засідання встановлено, що 10.06.2013 р. між позивачем, ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит, правонаступником якого є ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем [PERSON] укладено договір № 066932/13-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки VISA Еlеktrоn Іnstаnt Іssuе № 4476071681176085 та встановлено кредитний ліміт овердрафту у сумі 10285,71 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 60% річних. В той же день між позивачем, ВАТ „Банк „Фінанси та Кредит, правонаступником якого є ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем укладено кредитний договір № 045-Z/009719 від 07.08.2012р., і кожна із сторін взяла на себе певні зобов'язання, позивач виконав свої зобовязання і видав грошову суму відповідачу, а відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, тобто не здійснював оплату по кредитному договору щомісячно, у звязку із чим у відповідача виникла заборгованість, яка на момент ухвалення рішення по справі відповідачем не погашена, та станом на 17.10.2015 становить 21299,55 грн., з яких: - 2571,54 грн. - заборгованість за кредитним договором; - 5252,37 грн. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; - 8575,12 грн. - нараховані відсотки по заборгованості; - 4900,52 грн. - сума пені. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України: наслідками порушення боржником зобовязання є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої банком на підставі умов кредитного договору пені (4900 грн. 52 коп.) є великий порівняно з розміром заборгованості за договором, та враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перебільшує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем пені до 2 500 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 003-066932/13-00938-вкл-к від 10.06.2013 року в розмірі 18899 грн. 03 коп., яка сладається з: - 2571,54 грн. - заборгованість за кредитним договором; - 5252,37 грн. - заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором; - 8575,12 грн. - нараховані відсотки по заборгованості; - 2500,00 грн. - сума пені. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 1218 грн. 00 коп. Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial