Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами був укладений кредитний договір. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак відповідачка не виконує покладені на неї зобов'язання. Тому позивач звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачки наявну заборгованість та судові витрати. Представник позивача не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідачки не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка повторно не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні 28 липня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та громадянкою [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір Ф1-08/62862-93, за яким відповідачка отримала кредитні ресурси у розмірі 74 600.00 грн., зі сплатою за відсотковою ставкою, встановленою в п.4.1 кредитного договору, зі строком повернення до 27 липня 2015 року . Позичальник зобов'язувався щомісячно здійснювати повернення кредитних ресурсів відповідно до графіку зниження розміру кредитного ліміту, що викладений у Додатку № 1 до Договору та є його невід'ємною частиною. З моменту отримання кредиту Позичальник належним чином не виконувала умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачувала частково, внаслідок чого в позичальника виникла прострочена заборгованість. Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Невиконанням зобов'язань за кредитним договором відповідно до п. 6.1. даного договору нарахована пеня з розрахунку) 1 % від простроченої за кожний день прострочення. Станом на 28.08.2015 року заборгованість позичальника становить: - сума строкової заборгованості за основним боргом кредиту 0,00 грн.; - сума простроченої заборгованості за основномим боргом кредиту 23 742,48 грн.; - сума простроченої заборгованості за відсотками 1 239,74 грн.; - пеня за прострочення заборгованості за основним боргом кредиту, відсоткам - 84 634,78 грн. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до роз'яснень, що містяться в пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому відсотки, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Оскільки від відповідачки не поступала заява про застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України (про зменшення розміру неустойки у виді пені), то суд не може самостійно зменшити розмір пені. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи положення ст.ст. 525, 526, 530, 1050, ч.1 ст. 1054 ЦК України суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved