Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № MKTWAN14591224 від 01.12.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 68093.63 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.11.2015 року. Свої зобовязання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому в договорі розмірі. А відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого станом на 24.06.2016 року його заборгованість перед банком становить 90 000 гривень, з яких 68 229.63 гривень - основна заборгованість за кредитом, 9704.43 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом, 233 924.84 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором . Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості , то кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 90 000 гривень, яка складається з: 68 229.63 гривень заборгованість за кредитом, 9704.43 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 12 065 .94 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором . Просить суд стягнути з відповідачки на користь «ПриватБанку» заборгованість за кредитно-заставним договором № MKTWAN14591224 від 01.12.2008 року в сумі 90 000 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності і просить позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповіачка [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечила посилаючись на те, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вона передала представнику відповідача автомобіль і її запевнили про відсутність у неї будь-якої заборгованості за вказаним кредитним договором. Однак будь-яких доказів щодо цього на даний час надати не може. На продовження розгляду справи відповідачка в судове засідання не зявилася , хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 197 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № MKTWAN14591224 від 01.12.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 68093.63 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.11.2015 року (а.с. 8-13). А згідно до складеного позивачем письмового розрахунку відповідач станом на 24.06.2016 року її заборгованість перед банком становить 90 000 гривень, яка складається з: 68 229.63гривень заборгованість за кредитом, 9704.43 гривень заборгованість по комісії за користування кредитом, 12 065 .94 гривень - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором (а .с.5-7). Згідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. А згідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Заперечення відповідачки проти позову з посиланням на те, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором вона передала представнику відповідача автомобіль і її запевнили про відсутність у неї будь-якої заборгованості за вказаним кредитним договором, суд вважає безпідставними, оскільки для підтвердження вказаних обставин за клопотанням відповідачки оголошувалася перерва в судовому засіданні, однак будь-яких доказів щодо цього відповідачка не надала і в судове засідання не зявилася, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задоволити і стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 90 000 гривень заборгованості за кредитним договором. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачку.

Outcome: approved