Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Голубинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Мотивує його тим, що 20.04.2000 року померла її свекруха [PERSON], а 18.12.2014 року помер її свекор [PERSON]. На момент смерті [PERSON] йому належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Голубине, 336 на підставі договору купівлі-продажу від 13 серпня 1982 року. Згідно заповіту від 26.03.2003 року, її свекор заповів їй усе своє майно, і все те, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що за законом матиме право. На момент смерті [PERSON] позивачка проживала в даному будинку. Однак оформити право власності на будинок не може через відсутність в неї правоустановлюючих документів (будинок не зареєстровано), а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Голубине, 336 Свалявського району в порядку спадкування. Позивачка в судове засідання не зявився, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - голова Голубинської сільської ради [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер 18.12.2014 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 183920, виданого 19.12.2014 року виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області. За життя [PERSON] 26.03.2003 року заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося своїй невістці - позивачці [PERSON] Згідно договору купівлі- продажу від 13 серпня 1982 року [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами в с. Голубине, 300 Свалявського району у [PERSON], який нотаріально посвідчила секретар виконавчого комітету Голубинської сільської ради [PERSON] Даний договір зареєстровано за № 24. Відповідно до довідок Голубинської сільської ради від 16.11.2015 року та 17.11.2015 року при перезакладця погосподарських книг Голубинської сільської ради в 1991 році житловому будинку в с. Голубине, 300 присвоєно новий адресний номер с. Голубине, 336. На час укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу діяли норми ЦК УРСР 1963 року. Стаття 227 цього Кодексу визначала форму договору купівлі-продажу жилого будинку та передбачала, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. У статті зазначалось, що недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 3 Закону Української Радянської Соціалістичної Республіки «Про державний нотаріат» від 25.12.1974 р., що діяв на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріальні дії в державних нотаріальних конторах вчиняли державні нотаріуси (старші державні нотаріуси, заступники старших державних нотаріусів, державні нотаріуси). Цією статтею передбачалось, що у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР «Про державний нотаріат» та цим Законом, вчиняли виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Крім того, зазначений Закон встановлював, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. Стаття 14 цього Закону визначала перелік нотаріальних дій, які здійснюють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, а саме: відповідно до п. 2 на них покладено посвідчення угод (договорів, довіреностей та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. Також встановлено судом, що на час смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала позивачка разом з своєю сімєю, що стверджується довідкою №234/02-06 від 16.06.2015 року, виданою Голубинською сільською радою. Відповідно до паспорта громадянина України серії ВО 843 616, виданого Свалявським РВ УМВС України 02.02.2002 року на імя [PERSON], така значиться зареєстрованою за адресою [INFO]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори за № 453/02-14 від 09.11.2015 року вбачається, що відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 18 грудня 2014року та [PERSON], яка померла 20 квітня 2000 року відсутні. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ч. 2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що на даний час позивачка позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно - будинок у зв"язку з відсутністю державної реєстрації цього будинку, спадщину за покійним прийняла своїм проживанням, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved