Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з 16.08.1986 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами, втрата почуття та відсутність спілкування, сторони не цікавляться один одним. Шлюбні відносини припиненні два роки тому, мешкають в одному будинку, але подружні стосунки не підтримують. У зв`язку з наведеним позивач просив позов задовольнити. Позивач подав до суду заяву із проханням слухати справу без нього, позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2ст. 247\~ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. Шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано 16 серпня 1986 року Дзержинським (Металургійним) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 723 (а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Неповнолітніх дітей у сторін не має. Частиною 3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами\~ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з даним позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не змінювала прізвище, а тому дане питання не вирішується. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають разом, але подружні відносини не підтримують, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім`ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved