Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач 08 листопада 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач на підставі заяви б/н від 24 вересня 2014 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісії та штрафи. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором його заборгованість станом на 30 вересня 2017 року склала 15913,22 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 638,62 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 11140,64 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2900 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 733,96 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. 20 листопада 2017 року судом відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 31 січня 2018 року задоволено клопотання представника позивача та постановлено продовжити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, відзиву до суду не направила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків. Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобов'язального права. Як встановлено в судовому засіданні, сторонами відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України 24 вересня 2014 року укладено договір про надання банківських послуг б/н у формі анкети-заяви (а.с.5) разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.7-30) та Тарифами (а.с.6), за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків, комісії та штрафів (у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконала, що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.4), відповідно до якого станом на 30 вересня 2017 року заборгованість відповідача складає 15913,22 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved