Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

В провадженні Каховського міськрайонного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 28.05.2012 року Обласним ФПІЖБ на селі та [PERSON] укладено кредитний договір № 6430-к про надання кредитних коштів у розмірі 33 000,00 гривень зі сплатою 5% річних за користування кредитом, термін погашення 6 років 6 місяців, для придбання великої рогатої худоби. 09.02.2018 року до вказаного кредитного договору було укладено додаткову угоду № 6430/1-к, якою змінено термін погашення кредиту збільшено до 9 років 6 місяців та підписано графік погашення кредиту до договору від 28.05.2012 року. За умовами п. 2.4. кредитного договору [PERSON] зобов`язувалась здійснювати погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту щоквартально до 15 числа місяця. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором між Фондом та , [PERSON] , [PERSON] , , [PERSON] було укладено чотирьохсторонній договір поруки № 6430-п. Поручителі зобов`язувались перед кредитором позичальника за виконання обов`язку позичальника по зобов`язаннях, що витікають із кредитного договору у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, позивач виступив платником перед продавцем великої рогатої худоби [PERSON] та Державним підприємством. Так, на рахунок продавця було перераховано грошові кошти у розмірі 33 000,00 гривень. Позивач повністю виконав зобов`язання. [PERSON] не виконує свої зобов`язання з погашення кредитної заборгованості, на яку нараховується пеня. Станом на 01.02.2020 року заборгованість складає 18 844,09 гривень, з яких: основний борг по кредиту - 17 800,04 гривні ( у тому числі прострочена заборгованість 5 385,39 гривень); по відсоткам за кредит - 449,14 гривень; пеня 520,41 гривня; поштові витрати - 63,50 гривень. Просять розірвати кредитний договір № 6430-к та стягнути солідарно заборгованість з відповідачів, а також судовий збір. 17.08.2020 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області відкрито провадження в справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 04.09.2020 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить стягувати заборгованість лише з неї, виключити поручителів, та просить, якщо можливо, стягнути лише тіло заборгованості. 19.10.2020 року на адресу надійшли відзиви від [PERSON] та [PERSON] , відповідно до змісту яких, позовні вимоги не визнають, мотивуючи тим, що п. 1.1. кредитного договору № 6430-к від 28.05.2012 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , строк кредитування складає 6 років 6 місяців. 28.05.2012 року для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним договором, був укладена чотирьохсторонній договір поруки між позивачем, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Строк дії договору діє до повного погашення заборгованості перед кредитором, проте згідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України ( редакція 2012 року), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Так, ч. 1 ст. 251 ЦК України визначає, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами ( ч. 1 ст. 252 ЦК України). Отже, відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 6430-к від 28.05.2012 року, кінцевий строк кредитування спливає 28.11.2019 року. кредитодавцем не було прийнято жодних дій, починаючи з 28.11.2018 року до спливу шести місяців, тобто до 28.05.2019 року. Тому просять відмовити позивачу в частині стягнення заборгованості з поручителів. 03.11.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, представник позивача посилається на те, що кредитним договором № 6430-к від 28.05.2012 року, а саме п. 2.4. визначено, що погашення кредиту позичальником починається через два місяці після завершення терміну використання і здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Фонду згідно з графіком погашення кредиту, щоквартально до 15 числа місяця, що настає звітним періодом. Був укладений графік погашення кредиту, згідно якого строк погашення складає 6 років 6 місяців. А дата кінцевого розрахунку за кредитним договором встановлена 22.02.2019 року, а не 28.11.2018 року. 09.02.2018 року позивач продовжив термін повернення кредиту для позичальника [PERSON] до 30.04.2022 року. Просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні, в режимі відео конференції, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з"явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутність, просить стягнути всю заборгованість тільки з неї, інші позовні вимоги не задоволшьняти. В судовому засідання представник відповідача [PERSON] , заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , заперечувалащодо задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 28.05.2012 року між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] укладено кредитний договір № 6430-к, відповідно до якого Фонд надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33 000,00 гривень зі сплатою 5% річних, терміном на 6 років 6 місяців, на умовах, визначених договором ( а.с.3-4). До договору № 6430-к від 28.05.2012 року встановлено графік погашення кредиту, відповідно до остаточною датою погашення заборгованості є проміжок з 01.01.2019 року по 22.02.2019 рік ( а.с.5). В матеріалах справи міститься договір поруки від 28.05.2012 року, який укладений між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , [PERSON] ( як поручителі) та позичальником [PERSON] . Пункт 1.1. проголошує, що сторони договору встановлюють, що поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов`язання позичальника, які виникають з умов кредитного договору № 6430-к від 28.05.2012 року, укладеного між кредитором та позичальником, в повному обсязі цих зобов`язань. Пункт 2.1. договору встановляє, що поручителі зобов`язуються у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з дня отримання письмового повідомлення про заборгованість по кредитному договору № 6430-к від 28.05.2012 року, а саме кредит в сумі 33 000,00 гривень, нараховані відсотки по кредиту, пеню та інші платежі. Пунктом 2.2. договору, кредитор зобов`язується повідомити поручителів в письмовій формі про невиконання або неналежне виконання позичальником свої зобов`язань за кредитним договором із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, куди поручителі зобов`язані сплатити зазначені кошти ( а.с.8), Відповідно до платіжних доручень від 28.05.2012 року, Обласний ФПЖБ на селі перерахував ДП « Дослідне господарство Асканійське» грошові кошти у розмірі 12 000,00 гривень ( а.с.13) та від 14.06.2012 року у розмірі 21 000,00 гривень ( а.с.17). В матеріалах справи міститься відомість переміщення тварин, відповідно до даних про господарство, у яке вибуває тварина до [PERSON] ( а.с.17-а). Також, до позовної заяви долучена претензія-вимога про стягнення заборгованості по кредитному договору № 6430-к від 28.05.2012 року та договору поруки № 6430-п від 28.05.2012 року на суму 3 982,00 гривень, яка адресована відповідачам ( а.с.23) та отримана [PERSON] 08.11.2019 року, [PERSON] 08.11.2019 року, [PERSON] 11.11.2019 року ( а.с.24). Згідно до додаткової угоди № 6430/1-к від 09.02.2018 року, укладеної між Обласним ФПІЖБ на селі та [PERSON] , останній збільшено термін повернення кредиту до 9 років 6 місяців зі сплатою 5% річних ( а.с.6). Відповідно до додаткового графіку погашення кредиту, останнім терміном виконання кредитних зобов`язань та відповідно відсотків та інших нарахувань зазначено 01.04.2022 - 30.04.2022 року ( а.с.7). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників відповідачів, представника позивача, вважає позов Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Частинами 1 та 2 ст.554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Аналогічна правова позиція ВСУ у справі за № 6-1009цс17 від 14 червня 2017 року. Згідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителів, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. У зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення обсягу відповідальності боржника без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останніх відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором. Таким чином, з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України, необхідно дійти висновку про те, що встановлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо відстрочення виконання, що застосовуються у зв`язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителів на укладення такої додаткової угоди, призводить до збільшення обсягу відповідальності останніх. Отже, суд дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, дійшов до висновку про необхідність у частковому задоволенні позовних вимог. Оскільки, додаткова угода, укладена між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] не була погоджена з поручителями, так, як збільшення терміну повернення кредиту боржнику супроводжується збільшенням обсягу відповідальності поручителів. Судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial