Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з ? частки квартири [ADDRESS]. Під час життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого спадкоємцем майна померлого є [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на підставі ст. 1268 ЦК України, він прийняв дане спадкове майно, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та надалі продовжує проживати в квартирі. Вказує, що 23 травня 2013 року, він звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та надав свідоцтво про право власності видане Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради 19 квітня 2006 року на підтвердження права власності на майно заповідача, на що отримав витяг про реєстрацію спадкової справи. 30 жовтня 2013 року державний нотаріус Першої чернівецької державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частки квартири [ADDRESS], що належала померлому батькові [PERSON], у зв'язку з тим, що ним не подано документів про державну реєстрацію права власності на квартиру, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на ? частку квартири [ADDRESS], що належала його померлому батькові [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Ісєва Т.В. в судовому засіданні не заперечувала з приводу задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.ч.1,3 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»від 19.06.1992 року, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) , кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю що дозволяє їй отримати її безкоштовно. Згідно ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, ще не заборонені законом. Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до ст. 12 Закону „Про приватизацію державного житлового фонду" власник приватизованого майна має право розпоряджатися квартирою на свій власний розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, укласти інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до п.12 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку ( квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч.2 ст.370 ЦК України, ч.2 ст.372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Відповідно до заповіту від 22 грудня 2012 року зареєстрованого в реєстрі за № 2786 посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області, [PERSON] зробив розпорядження, що усе його майно рухоме та нерухоме, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право, заповідає своєму сину [PERSON], [INFO] (а.с.6). У встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини позивач [PERSON] звернувся до Першої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Із довідки КЖРЕП № 14 від 16 травня 2013 року № 829, вбачається, що [PERSON] постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання у [ADDRESS] з 30 березня 1978 року по [INFO], тобто по день його смерті. На день смерті [PERSON], разом із ним в одній квартирі проживав [PERSON] Відповідно до постанови від 11 листопада 2013 року № 3082/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, у зв'язку з тим, що він не надав Першій державній нотаріальній конторі належним чином оформлений правовстановлюючий документ про належність ? частки квартири [ADDRESS] [PERSON], померлого [INFO], а саме: свідоцтва про право власності на квартиру, який на момент його видачі не був зареєстрований у бюро технічної інвентаризації. Відповідно до свідоцтва про право власності від 19 квітня 2006 року, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, вбачається, що квартира, яка знаходиться [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Квартира була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про права власності. (а.с.7). Із повідомлення Чернівецького КОБТІ від 03 червня 2013 року № 1114 вбачається, що згідно архівної справи квартира [ADDRESS] право власності в Чернівецькому КОБТІ не зареєстровано. Відповідно до довідки виданої Чернівецьким МКБТІ від 15 серпня 2013 року № 1482, вбачається, що дійсна інвентаризаційна вартість квартири [ADDRESS], з урахуванням коефіцієнтів діючої індексації становить 56846 грн. При обстеженні нерухомого майна змін у його складі не виявлено, загальна площа квартири складає 44,60 кв.м., у тому числі 2 житлові кімнати площею 27, 30 кв.м. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], має право успадкувати майно після його смерті, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частки квартири, оскільки право власності на дану частку не зареєстровано, а тому слід визнати за [PERSON] право власності на ? частки квартири [ADDRESS], задовольнивши позовні вимоги повністю. На підставі викладеного, ст.1, 3, 8, 12, 28 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. ст.16, 345, 1216-1218, 1222 ч.1, 1223, 1226 ч.1, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved