Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 17.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», та відповідачем було укладено кредитний договір № 122/2008/Б. Відповідно до п.п. 1.1 - 1.5 договору банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 16 500,00 грн., термін повернення кредиту 17.03.2011 року. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 24,00% річних. Умовами кредитного договору визначено, що погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку. Позичальник зобов»язався щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, відповідно до графіку. Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення свого поточного рахунку в порядку та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача станом на 22.05.2015 року становить 44 475,02 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 15 189,33 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 24 670,63 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 4 615,06 грн. Посилаючись на умови договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечувала і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]», яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський [PERSON]», та відповідачем було укладено кредитний договір № 122/2008/Б. Згідно з п.п. 1.1 - 1.5 договору банк надав відповідачу кредит на поточні потреби в розмірі 16 500,00 грн., термін повернення кредиту 17.03.2011 рік.Процентна ставка встановлена на рівні 24,00%. Вказана обставина підтверджується в судовому засіданні копією меморіального ордеру № 23124 від 17.03.2008 року. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. 2.5.2 визначено, що погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється відповідно до умов, визначених в п. 2.5.6 цього договору, шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку. Позичальник зобов»язався щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених в графіку (п.2.5.1 договору). Відповідач порушив свої зобов»язання щодо щомісячного повернення свого поточного рахунку в порядку та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до п.4.3 кредитного договору за неналежне виконання зобов»язань, передбачених п. 3.3.3 договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежно виконаного грошового зобов»язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 22.05.2015 року становить 44 475,02 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 15 189,33 грн.; прострочені проценти за користування кредитом 24 670,63 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 4 615,06 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та відсотків. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в сумі 444,75 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved