Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом вказуючи на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 01 лютого 2013 року їй належить на праві власності транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕНZ-817, фургон-С, 1995 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який вона передала у тимчасове безоплатне користування відповідачу [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], ідентифікаційний № [NUMBER]), який зобов'язався повернути їй цей автомобіль на першу ж вимогу. Оскільки в серпні 2014 року у позивачки виникла необхідність у власному володінні та користуванні даним автомобілем, в зв'язку з чим направила на адресу відповідача письмову вимогу про повернення транспортного засобу до 21.08.2014 року. Цю вимогу [PERSON] отримав 14 серпня 2014 року, але не вчинив жодних дій для повернення їй транспортного засобу і зараз всіляко уникає зустрічі з нею. Враховуючи вищенаведене позивачка висновує, що починаючи з 21 серпня 2014 року відповідач по даній справі являється недобросовісним володільцем та користувачем належного їй автомобіля, а тому і просить суд задовольнити її позов про витребування транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію (а.с.2-3). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кузьменко І.М. підтримав заявлені вимоги із наведених вище підстав, про що надав суду відповідні пояснення. Відповідач [PERSON] повторно не з"явився до суду і неповідомив причин своєї неявки та не подав пояснень чи заперечень проти позову, хоча він належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, про що свідчать розписки (а.с.24а,31,32), а тому суд, відповідно до вимог ст.ст. 169ч.4, 224 ЦПК України ухвалив проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлює заочне рішення за правилами Гл.8 ЦПК України). Суд, заслухавши пояснення сторони позивача та дослідивши в судовому засіданні наявні докази по справі, приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають до задоволення з таких підстав: Як вбачається із матеріалів справи, позивачці [PERSON] з 01 лютого 2013 року належить на праві власності транспортний засіб марки МЕRСЕDЕS-ВЕНZ-817, фургон-С, 1995 року випуску, номер шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу [NUMBER] виданого 01.02.2013 року Прилуцьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернігівській області (а.с.7). Копією судового рішення та копією паспорта підтверджується, що прізвище позивачки було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.4-5). Факт направлення позивачкою [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] письмової вимоги про повернення транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію даного траснпортного засобу в строк до 21.08.2014 року, підтверджується копією цієї вимоги та почтового повідомлення про вручення відповідачу 14 серпня 2014 року (а.с.8-9). Вирішуючи даний позов, суд керується наступними нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Так, відповідно до ст. 399 Цивільного кодексу України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ч. 1 ст. 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Суд,

Outcome: approved