Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

ПАТ „ УкрСиббанк " звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що, 05. 06. 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11164670000, згідно якому відповідач отримав кредит в сумі 32 079,20 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,88 % річних, строком до 04. 06. 2014 року. Погашення має відбуватись щомісячно у відповідності до встановленого графіку. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, на суму заборгованості були нараховані відсотки, а саме: 14 525,94 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 22. 11. 2013 року складає 116 105,84 грн. - заборгованість за кредитом; 2 308,39 доларів США, що в еквіваленті складає 18 450,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 032,05 доларів США, що в еквіваленті складає 8 249,16 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; 175,61 долара США, що за курсом НБУ становить 1 403,65 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, а всього 18 041,99 долара США, або за курсом НБУ станом на 22. 11. 2013 року - 144 209,61 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Коротич М. М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Пояснив, що даний кредит є споживчим, відповідачка отримувала його не як ФОП, а на придбання автомобілю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилася, день, час і місце слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, заяви про відкладення справи не надіслала, і суд зі згоди позивача у відповідності до ст. ст. 169,224 ЦПК України розглядає справу заочно. В запереченнях зазначала, що між нею та банком був укладений договір для ведення бізнесу, оскільки вона є фізичною особою - підприємцем, а тому дана справа повинна розглядатися в господарському суді. Зазначає також, що дострокове розірвання договору, у зв'язку з чим банк вимагає повернення усієї суми по договору, має відбуватися лише за згодою сторін або у судовому порядку, крім того, сплив позовної давності є підставою для відмови у прозові. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Як вбачається з копії договору, 05. 06. 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11164670000, згідно якому відповідач отримав кредит в сумі 32 079,20 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,88 % річних, строком до 04. 06. 2014 року. Погашення має відбуватись щомісячно у відповідності до встановленого графіку, з яким позичальник ознайомлений. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує умови кредитного договору, не повертає гроші, станом на 22. 11. 2013 року Банком згідно договору нараховано: 14 525,94 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 22. 11. 2013 року складає 116 105,84 грн. - заборгованість за кредитом; 2 308,39 доларів США, що в еквіваленті складає 18 450,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 032,05 доларів США, що в еквіваленті складає 8 249,16 грн. - пеня за прострочення сплати процентів; 175,61 долара США, що за курсом НБУ становить 1 403,65 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, а всього 18 041,99 долара США, або за курсом НБУ станом на 22. 11. 2013 року - 144 209,61 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором № 11164670000 від 05. 06. 2007 р. Відповідачка не надала доказів того факту, що договір був укладений для ведення бізнесу, оскільки з тексту договору вбачається, що договір є споживчим кредитуванням, цільове призначення якого - придбання автомобілю Kia Sportage, а також доказу пропуску позивачем позовної давності. Враховуючи, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, доведені належними доказами, суд вважає необхідним їх задовольнити.

Outcome: approved