Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. У судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з»явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов просять задовольнити у повному обсязі та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України . Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав: Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 20.09.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11043215000, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 26400 швейцарських франків , який зобов»язувався повернути у повному обсязі в строк до 19.09.2016 року зі сплатою 8.49 відсотків річних за користування кредитом ( а.с. 8-22) . З метою забезпечення виконання позичальником зобов»язань за вказаним кредитним договором Іпотекодавуць [PERSON] передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: деревообробний цех та навіс, що знаходиться в [ADDRESS] , загальною площею 38,9 кв.м., що підтверджується Договором іпотеки № б/н від 20.09.2006 року , укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу деревообробного цеху та навісу від 12.09.2006 року. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано Банком у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек ( а.с.23-27). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк» . Судом також встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з данного кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. 03.12.2014 року ПАТ «Дельта-Банк» на ім'я [PERSON] було направлено лист - вимогу про усунення порушень умов кредитного договору №11043215000 від 20.09.2006 року , яку 10.12.2014 року рекомендованим поштовим відправленням було надіслано на адресу боржника ( а.с.33-34). Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 705 186,94 грн., що складається з:400339,17 грн. - заборгованість за кредитом; 304 847,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом ( а.с.31). Оскільки відповідач свої обов'язки за кредитним договорам №11043215000 від 20.09.2006 року належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, то позивач звернувся до суду з позовом про погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» за кредитним договором №№11043215000 від 20.09.2006 року на загальну суму 705 186,94 грн. шляхом звернення стягнення на деревообробний цех та навіс, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до ст.526 ,525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 585 ЦК України, право застави виникає з моменту укладання договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частина 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог Закону 10.12.2014 року Публічним акціонерним товариством «Дельта-Банк» на адресу [PERSON] було надіслано листа-вимогу про усунення порушень (а.с.32-33). Проте, вказані у вимозі порушення відповідачем усунуто не було. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» , у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, ... суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Відповідно до п.5 договору іпотеки від 20 вересня 2006 року сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку встановленому ст.36,38 Закону України «Про іпотеку». З досліджених доказів достовірно встановлено, що [PERSON] свої обов'язки за кредитним договором №11043215000 від 20.09.2006 року належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для погашення заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: деревообробний цех та навіс, що знаходиться в [ADDRESS] й ПАТ «Дельта-Банк» предмет іпотеки набуває у власність за ціною, визначеною на момент такого набуття, на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: approved