Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову й до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 02 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Сторони по справі є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження. 21 жовтня 2013 року шлюбні відносини сторін було припинено. Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження при цьому проживають з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, відповідач на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, отже, на думку [PERSON], має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обов'язок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судової повістки. Згідно частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги відсутність заперечень позивача проти розгляду справи в відсутність відповідача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття та ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При розгляді справи, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітніми дитьми та [PERSON], до якого пред'явлено вимогу про стягнення аліментів (відповідно до записів в свідоцтві про народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] народження батьком яких є саме відповідач); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача [PERSON], яка пред'явила позов про стягнення аліментів (після припинення шлюбних відносин діти мешкають спільно зі своєю матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов'язань відповідачу [PERSON] є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану дітей та відповідача не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач має працездатний вік); - відсутність у [PERSON] грошових зобов'язань (відповідач не несе утримань за виконавчими листами). Суд, з урахуванням вищевказаного, приходить до висновку щодо стягнення аліментів з [PERSON] щомісячно у розмірі 33% з усіх видів доходу останнього, що найкращим чином захистить інтереси неповнолітніх дітей щодо потреби [PERSON] в матеріальних коштах в зв'язку з вихованням дітей, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Окрім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved