Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона є власником земельної ділянки відповідно до Державного акту на право власності серії ЯД № 995373, виданого на підставі рішення 38 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 18 травня 2010 року площею 0,2500 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0908, що розташована в [ADDRESS]. Крім цього [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка відповідно до Державного акту на право власності серії ЯД № 995374, виданого на підставі рішення 38 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 18 травня 2010 року площею 0,1057 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0909, що розташована в [ADDRESS]. Земельні ділянки за кадастровими номерами 7321087900:01:005:0908 та 7321087900:01:005:0909, які належать [PERSON] на праві приватної власності межують з будинковолодінням по [ADDRESS], яке належить на праві власності відповідачу по справі гр. [PERSON] В серпні 2012 року відповідач по справі гр. [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], під час того як [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON], перебували за кордоном, самовільно демонтувала огорожу яка розділяє їхні будинки після чого зайняла частину приватної земельної ділянки [PERSON], площею 0,0035 га, побудувала на ній нову бетонну огорожу, що підтверджується актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 18 жовтня 2012 року та складеною план-схемою ПП «Захід-Зем». 08 січня 2013 року [PERSON], направлено лист претензію до [PERSON] та [PERSON], з проханням звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та демонтувати самочинно побудовану огорожу. Однак по даний час, відповідачі самовільно зайняту частину земельної ділянки [PERSON] не звільнили, огорожу що розташована на ній не демонтували. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON], були порушені її права власника земельної ділянки, тому вона змушена звернутися з даним позовом в суд. Просить суд зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0035 га, яка розташована по [ADDRESS] і належить [PERSON], шляхом демонтування зведеної на ній бетонної огорожі та стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Під час розгляду справи позивачкою позовні вимоги були змінені, згідно яких позивачка просить суд зобов'язати відповідачів повернути їй частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0033 га, яка розташована по [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON] та [PERSON] змінені позовні вимоги підтримали повністю, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнали, в своїх поясненнях посилалися на їх безпідставність та просили суд відмовити у задоволенні змінених позовних вимог. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків та, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст.ст. 116,125 Земельного Кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності на підставі рішень сільських, селищних, міських рад шляхом відведення їх в натурі та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Судом встановлено, що позивачці на підставі Державного акту на право власності серії ЯД № 995373, виданого на підставі рішення 38 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 18 травня 2010 року площею 0,2500 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0908, що розташована в [ADDRESS] належить земельна ділянка. Крім цього [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка відповідно до Державного акту на право власності серії ЯД № 995374, виданого на підставі рішення 38 сесії 5 скликання Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 18 травня 2010 року площею 0,1057 га., кадастровий номер 7321087900:01:005:0909, що розташована в [ADDRESS]. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] від 18 жовтня 2012 року, самовільно зайняла та використовує частину земельної ділянки , площею - 0,0035 га., за адресою [ADDRESS], яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №995373 від 18.05.2010 р. належить гр. [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 207 від 10 квітня 2014 року: фактична площа земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS], якою користується [PERSON], становить - 0,0850 га; фактична площа користування земельної ділянки за кадастровим номером 7321087900:01:005:0908, яка становить 0,2483 га, на 0,0017 га менша від площі зазначеної в документі, що встановлює на неї право, а саме Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р., згідно якого площа земельної ділянки, виділеної у власність [PERSON] становить - 0,2500 га. Межі земельних ділянок за кадастровими номерами 7321087900:01:005:0908 та 7321087900:01:005:0667 в натурі мають невідповідності по відношенню до документів, що встановлюють право на них у [PERSON] та [PERSON], а саме: - невідповідність лінійних промірів земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0908 (а.с. 8), на відрізку межі зазначеному в державному акті від А до Б та від Б до В; - невідповідність лінійних промірів земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 541622 від 03.10.2012 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 (а.с. 39), по всьому периметру земельної ділянки; - невідповідність розташування меж земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0908 (а.с. 8), на відрізку межі зазначеному в державному акті від А до Б та від Б до В; - невідповідність розташування меж земельної ділянки яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 541622 від 03.10.2012 р. була надана у власність [PERSON] кадастровий номер 7321087900:01:005:0667 (а.с 39), по всьому периметру земельної ділянки за винятком відрізку межі зазначеному в державному акті точками 2-3; Наявне зміщення розташування фактичних меж досліджуваних земельних ділянок по відношенню до їх розташування згідно каталогів координат зовнішніх меж досліджуваних земельних ділянок, які складаються в ході виконання технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку; на відрізку зазначеному в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 995373 від 18.05.2010 р., виданому на ім'я [PERSON], як відрізок від Б до В, а саме: - клиноподібне зміщення фактичної межі по відношенню до межі згідно державного акту на відрізку межі зазначеному в державному акті точками 5-7 + 5,86 м в сторону території земельної ділянки [PERSON] - зміщення в точці 5 відсутнє та наростає в напрямку до точок 6 та 7, на відстані 5,86 м, від точки 7 в-сторону точки 8 зміщення становить 2,54 м, площа зміщення складає 0,0033 га; - клиноподібне зміщення фактичної межі по відношенню до межі згідно державного акту на відрізку межі зазначеному в державному акті точками 8-9 в сторону території земельної ділянки [PERSON] - зміщення в точці 9 відсутнє та наростає в напрямку до точки 8, зміщення в точці 8 становить 1,96 м, площа зміщення складає 0,0024 га. Фактична межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] на відстань 18,74 м від точки 5 в сторону точки 8 представляє собою огорожу зі збірних залізобетонних плит по залізобетонних стовпах та бетонній основі і переходить в монолітну залізобетонну стіну довжиною 35,23 м. За таких обставин суд вважає, що дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо самовільного захоплення частини земельної ділянки позивачки [PERSON] були неправомірними. Невизнання представниками відповідачів позовних вимог, суд розцінює як спосіб захисту власних інтересів. А їх посилання про належність відповідачу спірної частини земельної ділянки суд відхиляє, оскільки єдиним документом у відповідності до вимог ст.ст. 125-126 ЗК України є Державний акт на право власності на земельну ділянку. Також суд відхиляє доводи представників відповідачів про неналежність та недопустимість висновку судової земельно-технічної експертизи № 207 від 10 квітня 2014 року як доказу у даній справі, оскільки з даного висновку вбачається, що експертизу проведено експертом [PERSON], якій згідно свідоцтва [NUMBER] надано право на проведення судових експертиз, у тому числі щодо розподілу земель та визначення порядку користування земельними ділянками, експерт була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку по ст. 384 КК України, згідно ст.ст.7,9 Закону України «Про судову експертизу» передбачено право органу, що призначив судову експертизу на залучення крім судових експертів також інших фахівців з відповідних галузей знань. Більш того, представниками відповідача не було заявлено клопотання про призначення повторної чи додаткової судової експертизи навіть після роз'яснення судом їм такого права. Неспроможними є посилання представників відповідачів про неможливість визначення точок на місцевості при проведенні судової експертизи у зимовий період. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2515,40 грн.(з яких: 229,40 грн. - судовий збір та 2286,00 - витрати за проведення судової експертизи). На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. 90, 116, 12-126, 152, 158 Земельного кодексу України, ст. 328, 391 ЦК України, ст.ст. 125, 126, 152, 155, 212 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" та

Outcome: approved