Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що в листопаді 2014 року з невідомих причин відповідач самовільно закрила кран водопостачання в спільному колодязі водопідведення, який розташований на території її домоволодіння, внаслідок чого припинено водопостачання його будинку по [ADDRESS], чим створено перешкоди в користуванні будинком, які він просив усунути шляхом зобов'язання відповідача надати йому безперешкодний доступ до вказаного колодязя водопровідної мережі, відновити водопостачання належного йому будинку та заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії по припиненню (обмеженню) водопостачання належного йому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності (а.с.5) позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. По суті позову пояснила, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. При підключенні цього будинку до комунального водопроводу, в зв'язку з тим, що не було іншої технічної можливості, приєднання водопровідного вводу цього будинку було зроблено до водопровідної лінії відповідача у колодязі, що знаходиться на території садиби за адресою [ADDRESS], підключення якої проводилось одночасно. В листопаді 2014 року відповідач без зазначення причин перекрила кран водопостачання будинку позивача у вказаному колодязі, внаслідок чого водопостачання цього будинку було припинене і до цього часу, незважаючи на звернення позивача до ОКВПВКГ «Миргородводоканал» та органів місцевого самоврядування не відновлене через те що відповідач не допускає нікого до водопровідного колодязя. Представник третьої особи ОКВПВКГ «Миргородводоканал» Крамаренко В.І., що діє на підставі довіреності (а.с.44), вважав що позовні вимоги підлягають задоволенню, по суті позову пояснив, що ОКВПВКГ „Миргородводоканал" надає позивачу послуги відповідно до Закону України „Про питну воду і питне водопостачання", Закону України „Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України і підстав для припинення водопостачання позивачу не було. Відновити водопостачання житлового будинку позивача ОКВПВКГ «Миргородводоканал» не має можливості, так як колодязь розгалуження водопровідної мережі, в якому здійснене відключення, не перебуває на балансі цього підприємства і знаходиться на території приватного домоволодіння, доступ на яку можливий лише за згодою власника, яку відповідач не дає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України повідомлена належним чином (а.с.24, 31, 49). Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності будинок [ADDRESS] (а.с.7-8, 9-10). Позивач є споживачем послуг з водопостачання, які надає ОКВПВКГ „Миргородводоканал" згідно договору від 07.05.2010 року (а.с.15-16). Згідно робочого проекту водопостачання і каналізації житлового будинку [ADDRESS], погодженого з Миргородським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства 2001 року (а.с.11-14) підключення системи водопостачання до будинку позивача здійснено в розподільчому колодязі, який знаходиться на території будинковолодіння відповідача [PERSON] по [ADDRESS]. В листопаді 2014 року відповідачем [PERSON] було припинено водопостачання будинку позивача шляхом закриття крану водопостачання в спільному колодязі водопідведення, який розташований на території її домоволодіння (а.с.19-20, 37), чим створено позивачу перешкоди у користуванні його власністю, які до цього часу не усунуті (а.с.18). Згідно ст.41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч.2, 5 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Діями відповідача [PERSON] було порушено право позивача на забезпечення питною водою, передбачене ст.ст.7, 22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання" та створено перешкоди у користуванні житловим будинком, отже її дії суперечать закону і порушене право позивача підлягає захисту. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. У зазначено у п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору (а.с.1) підлягають стягненню на його користь з відповідача [PERSON]

Outcome: approved