Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він проживав однією сім"єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. [INFO] року народилася донька [PERSON]. Після народження доньки її матір зареєструвала дитину, як одинока матір, а відомості про батька зазначили з її слів. В 2017 році позивач та [PERSON], зареєстрували шлюб і мали намір подати заяву про визнання батьківства але матір дитини померла. Просить встановити його батьківство до доньки [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник відповідача подав заяву в судове засідання зазначивши про те, що проти позову не заперечує і просить справу слухати у їх відсутність. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено що позивач [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу з громадянкою [PERSON] з 2005 року в будинку [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 28 жовтня 2010 року (а.с.7). Відомості про батька дитини в актовий запис про народження було внесено відповідачем зі слів матері дитини відповідно до ст.135 СК України. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. 22 березня 2017 року між позивачем та громадянкою [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 22 березня 2017 року (а.с.6). [PERSON] [INFO] року померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 12 травня 2017 року (а.с.8). Згідно довідки №256 від 23.05.2017 року виданої Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області [PERSON] проживала і була зареєстрована в с.Веприк. Проживала в цивільному шлюбі з позивачем. В 2010 році народилася донька [PERSON], а в подальшому між ними було зареєстровано шлюб (а.с.10). Також, в судовому засіданні було допитано свідка [PERSON], яка підтвердила, що дійсно [PERSON], проживав з [PERSON], і у них народилася донька [PERSON], про яку вони піклувалися. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатньо доводів свого батьківства щодо малолітньої [PERSON] [INFO]. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно народженої [PERSON] дитини [PERSON] доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved