Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач, діючи в інтересах дітей, звернувся з вимогою позбавити батьківських прав відповідача стосовно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням того від виконання своїх обов'язків по їх вихованню. В судовому засіданні, обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача (за посадою) посилалася на те, що в ході перевірки стану дотримання законності щодо захисту прав дітей на території Кодимського району, Одеської області, встановлено, що в [ADDRESS] зареєстрований відповідач - [PERSON]. На вихованні у того знаходяться двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Мати дітей позбавлена батьківуських прав щодо них. Вихованням дітей відповідач не займається, зловживає спиртними напоями. Не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує належних умов для навчання та розвитку природних здібностей. Це питання пусти на самоплив. Просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей, а тих пероедати органу опіки та піклування (службі у справах дітей) для подальшого влаштування. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та пояснив, що діти вже досягли певного віку, його не слухають. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно дітей. Представник третьої особи в судове засідання не з»явивлись, хоча про час та місце розгляду справи були поідомлені завчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Згідно висновку служби у справах дітей Кодимської РДА Одеської області (як органу опіки та піклування) від 17 лютого 2014 року [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно листів №56/14 і 57/14 від 27 січня 2014 року Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Кодимської райдержадміістрації Одеської області [PERSON] і [PERSON] перебували і перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Батько уваги вихованню дітей не приділяє. Вислухавши вимоги позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких мотивів. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-ІІІ забороняє будь-яке насильство над дітьми і зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту". У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Роз'яснюючи положення зазначеної статті закону Пленум Верховного Суду, в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач умисно не виявляє до дітей батьківського піклування, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Діти перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Кодимської райдержадміістрації Одеської області, що свідчить про небажання батька займатися іх вихованням. Як убачається з характеристики відповідача, які дала Пиріжнянська сільська рада Кодимського району, той зловживає спиртними напоями, вихованню неповнолітніх дітей уваги не приділяє. Відтак, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням того від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, а дітей передати органу опіки та піклування для їх подальшого влаштування. На підставі ст.ст.164 ч.1 п.1,2, СК України,

Outcome: approved