Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Глобинська райдержадміністрація як орган опіки та піклування (служба у справах дітей) звернулася до суду з позовною заявою в інтересах дитини, яка залишилася без батьківського піклування [PERSON] до [PERSON] із залученням третьої особи: виконавчого комітету Іваноселищенської сільської ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів мотивуючи тим, що батько дитини заарештований та перебуває у СІЗО м. Полтави. Від фактичних шлюбних відносин із [PERSON] відповідач має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Мати дитини [PERSON] рішенням Глобинського районного суду від 17.04.2014 року позбавлена батьківських прав стосовно дочки. Під час пологів у матері дитини в Полтавському перинатальному центрі було виявлене захворювання на туберкульоз, її з 19.03.2013 перевели до Полтавського обласного протитуберкульозного диспансеру із діагнозом: інфільтративний туберкульоз легень, потребувала довготривалого стаціонарного лікування. А новонароджену дитину 20.03.2013 року направили до Глобинської центральної районної лікарні. Надалі, враховуючи негативну характеристику батька дитини [PERSON] та відсутність належних житлово-побутових умов для проживання малолітньої дитини, комісія з питань захисту прав дитини при Глобинській райдержадміністрації ( витяг з протоколу від 05.04.2013 року за №3) вирішила недоцільним виписку малолітньої [PERSON] із дитячого відділення Глобинської ЦРЛ по місцю проживання батька. Відповідно до розпорядження голови Глобинської райдержадміністрації від 09.04.2013 року за №93 «Про влаштування [PERSON] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини» малолітню дитину влаштовано до зазначеного закладу терміном на 12 місяців, при цьому батьків було зобов»язано регулярно відвідувати дочку та створити належні житлово-побутові умови для повернення дитини. Але відповідач поради та рекомендації ігнорував, неохоче йшов на контакт, вживав алкогольні напої, наркотичні речовини, були часті сварки із співмешканкою, через що вона залишала [PERSON] та проживала із своєю матір'ю у с. Великі Кринки. Дані факти вказують на небажання батька зробити хоч якісь кроки по поверненню дитини з будинку дитини. Позивач прохає прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] стосовно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/ 4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання [PERSON], кошти перераховувати на особовий рахунок дитини [NUMBER] ТВБВ № 10016/200 ОПЧ, МФО 331467, СДРПОУ 09331508, відкритий Кременчуцьким будинком дитини. Заявою до суду представник позивача Глобинської райдержадміністрації як органу опіки та піклування (служби у справах дітей) Клусович О.А. просить справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити В судовому засіданні прокурор Журба К.В. вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, в порядку ч. 6 ст. 76 ЦПК України, адміністрацією СІЗО №14, заперечень на позов не подав. Представник третьої особи - виконкому Іваноселищенської сільської ради як органу опіки та піклування ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечень не мають. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, заслухавши думку прокурора, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, надійшов до слідуючого. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.ст.164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження малолітньої [PERSON], [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Під час пологів у матері дитини в Полтавському перинатальному центрі було виявлене захворювання на туберкульоз, її з 19.03.2013 року перевели до Полтавського обласного протитуберкульозного диспансеру із діагнозом: інфільтративний туберкульоз легень, потребувала довготривалого стаціонарного лікування. А новонароджену дитину 20.03.2013 року направили до Глобинської центральної районної лікарні. Комісія з питань захисту прав дитини при Глобинській райдержадміністрації ( витяг з протоколу від 05.04.2013 року за №3), враховуючи негативну характеристику батька дитини [PERSON] та відсутністю належних житлово-побутових умов для проживання малолітньої дитини вирішила недоцільним виписку малолітньої [PERSON] із дитячого відділення Глобинської ЦРЛ по місцю проживання батька. На даний час [PERSON], батько дитини, знаходиться в СІЗО м. Полтава. Мати дитини - [PERSON] рішенням Глобинського районного суду від 17.04.2014 року позбавлена батьківських прав стосовно дочки. Відповідно до розпорядження голови Глобинської райдержадміністрації від 09.04.2013 року за №93 «Про влаштування [PERSON] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини» малолітню дитину влаштовано до зазначеного закладу терміном на 12 місяців, при цьому батьків було зобов»язано регулярно відвідувати дочку та створити належні житлово-побутові умови для повернення дитини. Згідно повідомлення Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини від 03.03.2014 №245 малолітня [PERSON] перебуває у закладі з 15.04.2013 року і по теперішній час на повному державному забезпеченні. [PERSON] відвідав дитину лише два рази 27.05.2013 року, 27.11.2013 року після неодноразових нагадувань та рекомендацій фахівців із соціальної роботи. Рішенням виконавчого комітету Івановоселищенської сільської ради як органу опіки і піклування №3 від 27.01.2014 року зобов»язано батьків [PERSON] та [PERSON] визначитися з місцем проживання дитини, працевлаштуватися, створити сприятливі матеріально-побутові умови для проживання та виховання дитини. Згідно повідомлення Глобинської центральної лікарні [PERSON] на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. [PERSON] характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (постанови суду від 31.01.2012, 04.04.2012) за ч. 1,2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення насильства в сім'ї, при цьому він перебував у стані алкогольного сп'яніння. Також неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується: - вироком Глобинського районного суду від 30.04.2012 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. І ст.309, ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України; - вироком Київського районного суду м. Полтави від 19.11.2013 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України. - вироком Глобинського районного суду від 24.04.2014 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і його засуджено на 5 років до позбавлення волі. Розпорядженням голови Глобинської райдержадміністрації від 09.04.2013 № 93 «Про влаштування [PERSON] до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини» малолітню було влаштовано до закладу терміном на 12 місяців. При цьому батьків було зобов'язано регулярно відвідувати дочку та створити належні житлово - побутові умови для повернення дитини. На обліку служби у справах дітей райдержадміністрації малолітня [PERSON] перебуває згідно наказу № 07 з 10.04.2013 року . Судом встановлено, що підтверджується і актом обстеження житлово-побутових умов відповідача [PERSON], що останній не створив належних умов для повернення дитини додому: відсутній одяг, коляска, продукти харчування для дитини, в хаті безлад. Дана сім'я перебувала під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за місцем реєстрації матері дитини та проживання батька у с .Іванове Селище. Але супровід був непостійним, неефективним, бо не були прийняті рекомендації фахівців, медиків по питанню створення належних умов для проживання малолітньої дитини. Фахівець із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді по Івановоселищенській сільській раді, який працював із сім'єю, неодноразово наголошував на тому, що треба створити належні житлово - побутові умови для повернення малолітньої дитини, приготувати дитячий одяг та речі, відвідувати дитину у будинку дитини. Але відповідач поради та рекомендації ігнорував, неохоче йшов на контакт, вживав алкогольні напої, наркотичні речовини, були часті сварки із співмешканкою, через що вона залишала [PERSON] та проживала із своєю матір'ю у с. Великі Кринки. Дані факти вказують на небажання батька зробити хоч якісь кроки по поверненню дитини з будинку дитини. Відповідно наказу №07 від 10.04.2013 року начальника служби у справах дітей Глобинської райдержадміністрації [PERSON], 16.03.2013 року взята на облік до категорії «дитина, яка проживає у сім»ї, де батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов»язків. Згідно висновку Глобинської РДА №01-51/94 від 28.03.2014 року, Глобинська райдержадміністрація Полтавської області, як орган опіки та піклування, вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків стосовно виховання та утримання своєї дочки, не створив належних умов для повернення дитини додому, не працевлаштувався, не бажає забирати дочку. [PERSON] неодноразово попереджався про наслідки такої поведінки, але позитивних висновків не зробив, тому заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], а також стягнення аліментів на її утримання. Ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров»я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За змістом ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме на такі обставини посилається позивач обґрунтовуючи позов. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров»я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, враховуючи характер поведінки відповідача, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні доньки, так як відповідач, маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї малолітньої дитини, він повною мірою усвідомлював, що має малолітню дочку, що необхідно її забрати із будинку дитини, але при цьому протягом досить короткого терміну часу продовжував скоювати злочини, за що арештований та засуджений на 5 років позбавлення волі. Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача задовольнити у повному обсязі. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.181 СК України, у випадку, коли батьки не проживають спільно з дитиною, вони зобов»язані сплачувати кошти (аліменти), які за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Також суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на дитину На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved