Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином. Заявлений позов мотивує тим, що [PERSON] , будучи працівником магазину-складу « [INFO] », що розташований в [ADDRESS] , власником якого являється фізична особа - підприємець [PERSON] , перебуваючи в приміщенні даного закладу, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, таємно у вересні 2017 року викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 2017 Duos SM -J730 Black», IMEI - [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 8999 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, також у вересні викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 2017 Duos SM -J530 Black», IMEI [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 7999 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, у серпні того ж року - викрав мобільний телефон марки «HUWEI Р 8 Lite Ascend» IMEI: [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 5999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, які в подальшому заклав у ПТ «Ломбард Заставно-Кредитний Дім». Крім того, у вересні викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 2017 Duos SM - J730 GOLD», IMEI - [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 7999 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, який в подальшому впевнивши в законності своїх дій [PERSON] , 01.10.2017 року передав останньому вказаний мобільний телефон. В подальшому [PERSON] в той же день заклав вищевказаний мобільний телефон у ПТ «Ломбард Заставно-Кредитний Дім», а отримані грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч ) гривень особисто передав [PERSON] . Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу була завдана шкода на 31996 грн. В подальшому [PERSON] заподіяну шкоду добровільно не відшкодував. Відповідач визнаний винним згідно вироку у справі № 299/1850/18 Виноградівського районного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. та ч. 2 ст. 185 КК України. Вироком встановлено вищевказаний розмір заподіяної шкоди, який позивач, посилаючись на положення ч.7 ст.128 КПК України просить стягнути з відповідача. Також позивач у своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правову допомогу. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, однак згідно прохальної частини позовної заяви просили суд розглянути справу у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали та просили такі задоволити. Крім цього представник позивача надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення судового засідання у їхню з позивачем відсутність. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Статтями 22 та 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що [PERSON] , будучи працівником магазину-складу « [INFO] », що розташований в [ADDRESS] , власником якого являється фізична особа - підприємець [PERSON] , перебуваючи в приміщенні даного закладу, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, таємно у вересні 2017 року викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 2017 Duos SM -J730 Black», IMEI - [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 8999 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, також у вересні викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5 2017 Duos SM -J530 Black», IMEI [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 7999 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, у серпні того ж року - викрав мобільний телефон марки «HUWEI Р 8 Lite Ascend» IMEI: [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 5999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, які в подальшому заклав у ПТ «Ломбард Заставно-Кредитний Дім». Крім того, у вересні викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7 2017 Duos SM - J730 GOLD», IMEI - [NUMBER] / [NUMBER] , вартість якого згідно акту інвентаризації становить 7999 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень, який в подальшому впевнивши в законності своїх дій [PERSON] , 01.10.2017 року передав останньому вказаний мобільний телефон. В подальшому [PERSON] в той же день заклав вищевказаний мобільний телефон у ПТ «Ломбард Заставно-Кредитний Дім», а отримані грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч ) гривень особисто передав [PERSON] . Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] позивачу [PERSON] спричинено матеріальних збитків на загальну суму 31996 грн. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019 року за № 299/1850/18, який набрав законної сили 04.06.2019 року. Разом з цим вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019 року за № 299/1850/18 цивільний позов [PERSON] про стягнення з [PERSON] шкоди завданої кримінальним правопорушенням за заявою цивільного позивача залишено без розгляду. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Розглядаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача суми завданої майнової шкоди, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивача відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому судові витрати у розмірі 768,40 грн підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Вирішуючи питання стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8400 грн, які підтверджує розрахунком витрат на правову допомогу від 10.06.2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 2019/06/10-01 від 10.06.2019 року та договором про надання послуг представника потерпілого в кримінальному процесі від 29.12.2017 року. За таких умов, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 8400 грн. 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX . Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі викладеного,

Outcome: approved