Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. На території Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , є матір`ю-одиначкою. Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини, відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Мати [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , [INFO] . В сім`ї виховується четверо неповнолітніх дітей. Відносини між матір`ю, співмешканцем матері і сином [PERSON] напружені, складні, порозуміння немає. Зі слів матері, син [PERSON] не ночує вдома. 11 березня 2020 року до виконкому Новософіївської сільської ради надійшло повідомлення від адміністрації Новософіївської ЗОШ про факт насильства в сім`ї [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 11.03.2020 року № 49/5167, 08.03.2020 року співмешканець матері [PERSON] вчинив фізичне насильство відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , яке виразилося у нанесенні [PERSON] ударів руками та ногами по рукам, ногам, животу і голові дитини, в результаті чого хлопець втік з дому. На момент вчинення насильницьких дій відносно неповнолітнього, його мати [PERSON] була присутня при цьому, однак, не вжила заходів щодо припинення протиправних дій відносно сина. Більш того, у своєму поясненні зазначила, що це вона дала йому ляпаса по обличчю та згодувала цигарку, яку знайшла у сина. 11.03.2020 року неповнолітній пройшов судово-медичну експертизу, наразі вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб. 11.03.2020 року виконкомом Новософіївської сільської ради прийняте рішення № 4 про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , так як подальше проживання дитини в сім`ї є загрозою її життю та здоров`ю. Неповнолітнього [PERSON] було направлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Теплий дім" м.Марганця. Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , жорстоко поводиться з ним, застосовує у вихованні дитини фізичні методи покарання, а наразі взагалі не бажає займатися його вихованням, знаходити із сином спільну мову. Мати не є авторитетом для свого сина, не має впливу на нього. [PERSON] також категорично не бажає повертатися додому. Виконком Новософіївської сільської ради, Новософіївської ЗОШ, спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації, Нікопольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводилися бесіди з матір`ю дитини [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] щодо необхідності змінити відношення до виконання батьківських обов`язків, виносилися попередження про відповідальність за неналежне виконання нею батьківських обов`язків та вчинення насилля в сім`ї, але мати та її співмешканець не бажають виховувати [PERSON] та змінювати своє ставлення до нього. Мати також не розуміє, що поведінка дитини та її ставлення до неї є результатом її виховання, відсутності материнської уваги та любові до сина. Мати [PERSON] , [INFO] , не бажає надалі виховувати дитину, забирати його додому, знаходити спільну мову із сином, надала згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (заява [PERSON] від 11.03.2020 pоку). Відповідно до п.3, 4 ст.155 Сімейного кодексу України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи, що мати [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує батьківські обов`язки по утриманню та вихованню своєї дитини [PERSON] , [INFO] , жорстоко поводиться з сином, що становить загрозу життю та здоров`ю дитини, надала згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , вважають за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення до суду з даною позовною заявою є необхідність захисту інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , яка в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права на умови нормального розвитку та виховання. За таких обставин звернулись до суду. В судове засідання сторони та представник третьої особи не прибули. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд їх задовольнити (а.с.35). Представник третьої особи також надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечувала, вважала її задоволення доцільним (а.с.36). Відповідачка теж надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.37). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвинутись фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровою та нормальним шляхом і в умовах волі і гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням повинно бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено в судовому засіданні, на території Новософіївської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в [ADDRESS] проживає [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Мати [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] , є матір`ю-одиначкою. Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.7). Мати [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , [INFO] . В сім`ї виховується четверо неповнолітніх дітей. Відносини між матір`ю, співмешканцем матері і сином [PERSON] напружені, складні, порозуміння немає. [PERSON] часто не ночує вдома. 11.03.2020 року до виконкому Новософіївської сільської ради надійшло повідомлення від адміністрації Новософіївської ЗОШ про факт насильства в сім`ї [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно повідомлення Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 11.03.2020 року № 49/5167, 08.03.2020 року співмешканець матері [PERSON] вчинив фізичне насильство відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , яке виразилося у нанесенні [PERSON] ударів руками та ногами по руках, ногам, животу і голові дитини, в результаті чого хлопець втік з дому. На момент вчинення насильницьких дій відносно неповнолітнього, його мати [PERSON] була присутня при цьому, однак, не вжила заходів щодо припинення протиправних дій відносно сина. Більш того, у своєму поясненні зазначила, що це вона дала йому ляпаса по обличчю та згодувала цигарку, яку знайшла у сина. 11.03.2020 року неповнолітній пройшов судово-медичну експертизу, наразі вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб. 11.03.2020 року виконкомом Новософіївської сільської ради прийняте рішення № 4 про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , так як подальше проживання дитини в сім`ї є загрозою її життю та здоров`ю (а.с.14). Неповнолітнього [PERSON] було направлено до центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Теплий дім" м.Марганця (а.с.15-17). Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , жорстоко поводиться з ним, застосовує у вихованні дитини фізичні методи покарання, а наразі взагалі не бажає займатися його вихованням, знаходити із сином спільну мову. Мати не є авторитетом для свого сина, не має впливу на нього. [PERSON] також категорично не бажає повертатися додому. Виконком Новософіївської сільської ради, Новософіївської ЗОШ, спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської райдержадміністрації, Нікопольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводилися бесіди з матір`ю дитини [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] щодо необхідності змінити відношення до виконання батьківських обов`язків, виносилися попередження про відповідальність за неналежне виконання нею батьківських обов`язків та вчинення насилля в сім`ї (ас.18-20), але мати та її співмешканець не бажають виховувати [PERSON] та змінювати своє ставлення до нього. Мати [PERSON] , [INFO] , не бажає надалі виховувати дитину, забирати його додому, знаходити спільну мову із сином, надала згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (заява [PERSON] від 11.03.2020 pоку) (а.с.12). Відповідно до п.3, 4 ст.155 СК України, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи, що мати [PERSON] , [INFO] , неналежно виконує батьківські обов`язки по утриманню та вихованню своєї дитини [PERSON] , [INFO] , жорстоко поводиться з сином, що становить загрозу життю та здоров`ю дитини, надала згоду на позбавлення її батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , позивач та третя особа вважають за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). Тому суд також вважає за можливе та необхідне позбавити відповідачку по справі [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, враховуючи психологічний стан дитини, думку представника служби у справах дітей, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, слід зазначити, що позбавлення батьківських прав, не звільняє матір по утриманню дитини, відносно якої її позбавлено батьківських прав, а тому, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1\\4 частина від заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитини повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved