Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними до нього будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Зазначає, що у даному будинку крім нього зареєстровані також відповідачі по справі, а саме його колишня дружина [PERSON] та син [PERSON] , які в даному господарстві не проживають більше 14 років. Посилається на те, що він своєю працею та коштами підтримує господарство у належному стані, а реєстрація відповідачів перешкоджає йому належно користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. З посиланням на відповідні норми закону, просить суд визнати за [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що розташований по [ADDRESS] , так як у добровільному порядку вони не бажають знятися з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглянути справу за його відсутності. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи через оголошення, яке розміщене на офіційному веб сайті Судова влада. Будь яких заяв чи клопотань до суду від них не надходило. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності від 21.05.1990 року, яке видане виконавчим комітетом Лужанської селищної ради народних депутатів на підставі рішення № 79/ІІ-з від 05.03.1990 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними до нього будівлями та спорудами за адресою: по [ADDRESS] (а.с.13-14). Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] 03.12.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Згідно довідки, яка видана центром надання адміністративних послуг Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 210 від 04.03.2021 року про те, що [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: колишня дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.22) Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] від 29.01.2021 року встановлено, що на момент обстеження господарства зі слів власника [PERSON] та сусідів [PERSON] і [PERSON] вищевказаі громадяни більше 14 років в даному господарстві не проживають, спільне господарство не ведуть, комунальні послуги не сплачують. (а.с. 11). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі змінили місце проживання, вибувши з житлового будинку позивача і більше 14 років в цьому житлі не проживають, однак є зареєстрованими за вказаною адресою, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved