Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Керівник Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в червні 2018 року звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 25.10.2017 року у справі №459/1152/17, який набрав законної сили 05.02.2018 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік. Вироком суду, крім іншого, встановлено, що [PERSON] 15 жовтня 2016 року близько 00:30 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не володіючи посвідченням водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «HondaCivic» реєстраційний номерний знак республіки Польща LZA 55349,\~слідуючи по\~проїжджій частині\~проспекту Шевченка\~в м.\~Червоноград Львівської\~області,\~у напрямку\~від вулиці\~Івасюка до\~вулиці Сокальської,\~по правій\~смузі руху,\~на ділянці\~вказаної дороги,\~що знаходиться\~поруч з\~буд.\~№18а\~пр.\~Шевченка м.\~Червонограда,\~допустила виїзд\~на смугу\~зустрічного руху,\~та виявивши\~небезпеку для\~руху -\~пішохода [PERSON],\~який переміщався\~по проїжджій\~частині проспекту\~Шевченка пішою\~ходою,\~слідуючи з\~ліва на\~право відносно\~до траєкторії\~руху автомобіля,\~проявила неуважність\~та неналежно\~оцінила дорожню\~обстановку,\~а саме\~не врахувала\~дорожні умови,\~своєчасно не\~застосувала гальмування\~та не\~зупинила керований\~нею транспортний\~засіб,\~внаслідок чого\~здійснила наїзд\~передньою правою\~частиною автомобіля\~на пішохода\~[PERSON]\~Володимировича.Внаслідок\~вказаної дорожньо-транспортної\~пригоди,\~пішохід [PERSON]\~отримав тілесні\~ушкодження у\~вигляді закритої\~черепно-\~мозкової травми,\~яка проявилась\~струсом головного\~мозку,\~забійних ран\~підборіддя,\~тімяної ділянки\~зліва,\~верхньої губи\~зліва,\~травматичної екстракції\~1,\~2,\~3,\~4\~зубів справа,\~перелому верхньої\~щелепи зліва,\~саден на\~обличчі,\~які згідно\~висновку судово-медичної\~експертизи відносяться\~до тілесного\~ушкодження середнього\~ступеня важкості\~по ознаці\~тривалого розладу\~здоровя.З приводу отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепово-лицевої хірургії КЗ ЛОР «ЛОКЛ» з 18.10.2016 року по 15.11.2016 року, вартість його лікування становить 4225,26 грн.. Оскільки КЗ ЛОP «ЛОKЛ», фінансуються за рахунок коштів медичних субвенцій та за кошти обласного бюджету, розпорядником яких є Департамент охорони здоровя Львівської ОДА, так як відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоровя з вини [PERSON] на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоровя та забезпечення повязаних з ними державних гарантій, то просить суд позов задоволити, та стягнути з відповідачки витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення кошти на користь Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації. \~ \~ \~ \~Прокурор в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~Представник Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації в підготовче судове засідання не зявився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Представник комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» в підготовче судове засідання не зявився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідачка в підготовче судове засідання не зявилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. \~ \~ \~ \~Дослідивши докази суд встановив слідуюче. \~ \~ \~ \~Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 25.10.2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком у 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком в 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї згідно ст. 76 КК України обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] в його користь 17\~668,93 майнової шкоди, 7\~500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6\~000,00 грн. на правову допомогу. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 7\~209,55 витрат на проведення судових експертиз, та вирішено питання речових доказів. \~ \~ \~ \~Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05.02.2018 року апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] задоволено частково, та вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 25.10.2017 року в частині вирішення цивільного позову змінено, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ( з урахуванням ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14.03.2018 року) 50\~000,00 грн. відшкодування завданої моральної шкоди. У решті вирок залишено без змін. Вироком міського суду, крім іншого встановлено, що [PERSON] 15 жовтня 2016 року близько 00:30 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не володіючи посвідченням водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «HondaCivic» реєстраційний номерний знак республіки Польща LZA 55349, слідуючи по проїжджій частині проспекту Шевченка в м. Червоноград Львівської області, у напрямку від вулиці Івасюка до вулиці Сокальської, по правій смузі руху, на ділянці вказаної дороги, що знаходиться поруч з буд. №18а пр. Шевченка м. Червонограда, допустила виїзд на смугу зустрічного руху, та виявивши небезпеку для руху - пішохода [PERSON], який переміщався по проїжджій частині проспекту Шевченка пішою ходою, слідуючи з ліва на право відносно до траєкторії руху автомобіля, проявила неуважність та неналежно оцінила дорожню обстановку, а саме не врахувала дорожні умови, своєчасно не застосувала гальмування та не зупинила керований нею транспортний засіб, внаслідок чого здійснила наїзд передньою правою частиною автомобіля на пішохода [PERSON] Володимировича.Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, забійних ран підборіддя, тімяної ділянки зліва, верхньої губи зліва, травматичної екстракції 1, 2, 3, 4 зубів справа, перелому верхньої щелепи зліва, саден на обличчі, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня важкості по ознаці тривалого розладу здоровя. Як вбачається з листа Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» від 05.04.2018 №1411/с, [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні щелепово-лицевої хірургії КЗ ЛОР «ЛОКЛ» з 18.10.2016 року по 15.11.2016 року з діагнозом травматичний відкритий злам верхньої щелепи. Загальна сума затрачених лікарнею коштів на лікування потерпілого становить 4 225,26 грн..Факт лікування потерпілого та витрати на них підтверджуються також рахунками №216, №217 та №218 від 04.04.2018 року.\~ \~ \~ \~ Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат ні лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч. 3 ст. 1206 ЦК України). Відповідно до розяснень, даних у п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого "вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Згідно п.4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоровя, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоровя. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993, (надалі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Частиною 2 статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та' культурних програм, контролюють їх виконання. Відповідно до ст. 18 Закону України «Основи Законодавства України про охорону здоровя» фінансування охорони здоровя здійснюється за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів, фондів медичного страхування, благодійних фондів та будь-яких інших джерел, не заборонених законодавством. Згідно інформації КЗ ЛОP «ЛОKЛ», остання фінансуються за рахунок коштів медичних субвенцій та за кошти обласного бюджету. Розпорядником коштів КЗ ЛОP «ЛОKЛ» є Департамент охорони здоровя Львівської ОДА (п. 5.3.6. Статуту КЗ ЛОР «ЛОКЛ») На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що відповідачка вчинила злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] з 18.10.2016 року по 15.11.2016 року перебував на лікуванні у відділенні щелепово-лицевої хірургії Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», то вона зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого, відтак суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь Державної судової\~адміністрації Українипідлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved