Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. 17.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» та [PERSON] було укладено кредитний договір № -15-10-КЗЖ-Т, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 260 000,00 гривень, а позичальник зобов'язався повернути кредит у термін до 16.03.2016 року (включно), щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 22,5 % річних, одноразово сплатити комісію за управління кредитом у розмірі 2,99 % відсотків від суми наданого кредиту, а також неустойку (пені, штрафи) у розмірах та випадках, передбачених договором. Згідно п. 5.1. кредитного договору погашення кредиту позичальником здійснюється не пізніше 25 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту. Згідно п. 5.3. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами за поточний календарний місяць сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 25 числа місяця за попередній місяць. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, 17.03.2011 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Висоцькою І.Я. за реєстровим номером № 178. Іпотека за даним договором зареєстрована в Державному реєстрі іпотек згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 17 березня 2011 року № 30676989. За вказаним вище іпотечним договором відповідач передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS], житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 39,5 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18 листопада 2003 року приватним нотаріусом Єпіфановим Ю.О. по реєстру за№ 7921. В порушення умов кредитного договору позичальник не виконував свої зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за кредитним договором, у зв'язку з чим у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем. Так, згідно з п. 3.2.1. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити нараховані відсотки з користування кредитом, комісію в розмірі та в терміни, що передбачені пунктами 1.1, 5.1.-5.4. цього договору. Згідно п. 3.2.2.позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, відсотки за користування кредитом, комісію, сплатити штрафи, пені в строки обумовлені вимогою банку, у випадках передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником умов цього договору банк має право встановити новий строк погашення кредиту та вимагати дострокового повернення кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, комісії, сплати пеню. У випадку невиконання позичальником вимоги банку, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок заставного майна свої вимоги в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію, неустойку, збитки, іншу заборгованість, платежі і санкції, що передбачені або випливають з цього договору, а також витрати, пов'язані із зверненням стягнення на заставлене майно. Відповідно до п. 3.1.5. іпотечного договору у випадку якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість. Загальна сума заборгованості позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості перед позивачем за кредитним договором станом на 13 серпня 2015 року становить 326 382,84 гривень. Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Посилаючись на вимоги ст.ст. 509, 510, 525-527, 1054 ЦК України, ст. 7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», просив в рахунок погашення заборгованості в сумі 326 382,84 грн., за кредитним договором № -15-10- КЗЖ від 17.03.2011 р., з яких: сума кредиту, що має бути сплачена - 112 678,00 грн; сума не сплачених відсотків за користування кредитом - 40 980,82 грн; сума неустойки - 172 724,02 грн, відповідно до іпотечного договору від 17 березня 2011 року за реєстровим номером 178 звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 39,5 кв.м., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» права власності на це приміщення за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному станом на 11.08.2015 року, в розмірі 291 302,00 гривень, без ПДВ. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» право власності на квартиру [ADDRESS] житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 39,5 кв.м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18 листопада 2003 року приватним нотаріусом Єпіфановим Ю.О. по реєстру за № 7921, за вартістю згідно висновку про вартість майна, складеному станом на 11.08.2015 року, в розмір 291 302,00 грн. та стягнути судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через засоби масової інформації, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Даніель» та [PERSON] (позичальником) було укладено кредитний договір № -15-10-КЗЖ-Т, за яким банк надав позичальнику кредит у сумі 260 000,00 грн., а позичальник зобов'язався повернути кредит у термін до 16.03.2016 року (включно), щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 22,5 % річних, одноразово сплатити комісію за управління кредитом у розмірі 2,99 % відсотків від суми наданого кредиту, а також неустойку (пені, штрафи) у розмірах та випадках, передбачених договором (а.с.22-26). Згідно п. 5.1. кредитного договору погашення кредиту позичальником здійснюється не пізніше 25 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту. Згідно п. 5.3. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами за поточний календарний місяць сплачуються позичальником щомісячно не пізніше 25 числа місяця за попередній місяць. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, 17.03.2011 року між банком та [PERSON] ( іпотекодавцем) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу Автономної Республіки Крим Висоцькою І.Я. за реєстровим номером № 178. Іпотека за даним договором зареєстрована в Державному реєстрі іпотек згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек від 17 березня 2011 року № 30676989. За вказаним вище іпотечним договором відповідач передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а сааме: квартиру [ADDRESS] житловою площею 18,8 кв.м., загальною площею 39,5 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18 листопада 2003 року приватним нотаріусом Єпіфановим Ю.О. по реєстру за№ 7921. В порушення умов кредитного договору, позичальник не виконував свої зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами за кредитним договором, у зв'язку з чим у [PERSON] виникла суттєва заборгованість перед позивачем. Так, згідно з п. 3.2.1. кредитного договору позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити нараховані відсотки з користування кредитом, комісію в розмірі та в терміни, що передбачені пунктами 1.1, 5.1.-5.4. цього договору. Згідно п. 3.2.2.позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит, відсотки за користування кредитом, комісію, сплатити штрафи, пені в строки обумовлені вимогою банку, у випадках передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору у випадку порушення позичальником умов цього договору банк має право встановити новий строк погашення кредиту та вимагати дострокового повернення кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, комісії, сплати пені. У випадку невиконання позичальником вимоги банку, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок заставного майна свої вимоги в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, відсотки за користування кредитом, комісію, неустойку, збитки, іншу заборгованість, платежі і санкції, що передбачені або випливають з цього договору, а також витрати, пов'язані із зверненням стягнення на заставлене майно. Відповідно до п. 3.1.5. іпотечного договору у випадку якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов'язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору утворилась значна заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника перед позивачем за кредитним договором станом на 13 серпня 2015 року становить 326 382,84 грн, що складається з: суми кредиту, що має бути сплачена у розмірі 112 678,00 грн; суми не сплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 40 980,82 грн; суми неустойки у розмірі 172 724,02 грн.(а.с.10-11). Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов 'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки». Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до пункту 39 Постанови № 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Розділом VI Договору іпотеки передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Позивач має право вимагати захисту свого права власності та усунення його порушень на підставі наведених нижче норм: Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, суд приймає рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність банку у повному обсязі як законний та обґрунтований. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні судові витрати в розмірі 420,00 грн., витрати пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: approved