Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом, в якому просив встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON], яка померла 27.02.2008 року на момент її смерті за адресою: с. Піски буд.182, Пустомитівського району Львівської області. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20 травня 2004 року помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 182 у с. Піски Пустомитівського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. [PERSON], являвся власником будинку № 182 у с. Піски Пустомитівського району Львівської області та земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. До спадкової частини майна, залишеного після смерті [PERSON] увійшло 1/2 частки житлового будинку №182 в с. Піски Пустомитівського району Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с. Піски Пустомитівського району Львівської області, яка була надана йому для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. 25 грудня 2003 року [PERSON] склав заповіт, у якому визначив внука [PERSON] спадкоємцем його майна. Інша 1/2 частки вказаного майна належала другому із подружжя - [PERSON], на праві спільної сумісної власності, як дружині. [PERSON] померла 27.02.2008 року та після своєї смерті не залишала жодного заповіту, таким чином спадкування її майна здійснюється за законом. До спадкоємців 1-ої черги за законом відносяться сини: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживав з мамою з травня 2004 року і до моменту її смерті за адресою: с. Піски № 182 Пустомитівського району Львівської області без реєстрації. Встановлення зазначеного факту має для нього юридичне значення, з метою подальшого оформлення спадкових прав після смерті його матері [PERSON], однак у позасудовому порядку це зробити неможливо. Ухвалою суду від 07.04.2017 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою від 24.10.2017 року задоволено клопотання про допит свідків. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні мотивам звернення до суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги заперечив та пояснив, що 24.12.2014 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області визначено частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок №182 в с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області згідно свідоцтва про право власності на будинок від 06.11.1996 р., виданого виконкомом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення № 30 від 10.08.1996 р., зареєстрованого Львівським МБТІ 06.11.1996 р. в реєстрову книгу №1 за р.№120 за [PERSON] (помер 20.05.2004 р.) та [PERSON] (померла 27.02.1998 р.) по 1/2 ідеальної частки кожному, визначено частки у спільній сумісній власності подружжя на земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №037015, виданого на підставі рішення № 51 Виконавчого комітету Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14.11.1996 р. та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17.04.1997 р. за №45, за [PERSON] (помер 20.05.2004 р.) та [PERSON] (померла 27.02.1998 р.) по 1/2 ідеальної частки кожному, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлого 20.05.2004 р., а саме: 1/4 частки житлового будинку №182 в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлої 27.02.2008 р., а саме: 3/4 частки житлового будинку №182 в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 3/4 частки земельної ділянки, загальною площею 0,5998 га в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті [PERSON], померлої 27.02.2008 р., а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] згідно державного акту про право приватної власності на землю серії IІІ-ЛВ №031880, виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської РДА від 18.07.2002 р. та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16.05.2003 р. за №116. Відмовлено у визнанні [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлим [PERSON] за заповітом у розмірі 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відмовлено у визнанні [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлою [PERSON] за законом у розмірі 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відмовлено у зобовязанні приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] за померлим [PERSON] на 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та оформити за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та зобовязанні оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на імя [PERSON] за померлою [PERSON] на 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та оформити за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку № 182 у с. Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 08.12.2015 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] до Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання часток у майні подружжя та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволення вимог у цій частині. В решті рішення залишено без змін. 11.02.2016 року ухвалою ВССУ відкрито касаційне провадження за касаційною каргою [PERSON] на рішення суду апеляційної інстанції. На даний час набрало законної сили рішення Пустомитівського районного суду в частині відмови у визнанні [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлим [PERSON] за заповітом у розмірі 1/2 частки житлового будинку №182 у с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а також в частині відмови у визнанні [PERSON] таким, що прийняв спадщину за померлою [PERSON] за законом у розмірі 1/2 частки житлового будинку №182 у с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області, а також відмови у зобовязанні приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у вчиненні дій. Даним рішенням встановлено, що позивачами за зустрічним позовом перед судом не доведено прийняття [PERSON] спадщини за померлою [PERSON]. З позовом про встановлення факту позивач звернувся лише наприкінці березня 2017 року, а з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом - ще 04.02.2013 року, тобто при зверненні до суду з позовом у позивача сплив строк позовної давності. Подав письмові заперечення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначивши, що позивач [PERSON] є його братом та проживав з мамою [PERSON] з травня 2004 року і до моменту її смерті за адресою: с. Піски № 182 Пустомитівського району Львівської області без реєстрації. Відповідач [PERSON] у судове засідання 25.09.2018 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, однак в попередніх судових засіданнях позовні вимоги заперечив. Третя особа приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, одна через канцелярію суду подала заяву про слухання справи в її відсутності та заперечила будь-яку причетність до заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. 15.12.2017 р. набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч.1 ст.4, ч.2 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з свідоцтва про народження серії ІІ ЯР №407704 від 03.04.1959 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 27 лютого 2008 року\~в с.Піски, Пустомитівського району, Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-СГ №305024, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області 06.12.2012 року. Як вбачається з акту обстеження проживання в житловому будинку, складеного виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 15.08.2016 року №207, [PERSON] не зареєстрований та проживає у будинку за адресою с.Піски, 182, Пустомитівського району, Львівської області, з 2004 року. Згідно довідки виконкому Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 19.05.2017 року №133, [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації з 2004 року в с.Піски, будинок №182, Пустомитівського району, Львівської області, та доглядав за [PERSON] до дня її смерті 27.02.2008 року. Допитані в судовому засідання свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що позивач почав проживати з матірю після смерті батька і проживає там до сьогодні. Свідок [PERSON] також показала, що після смерті батька [PERSON] постійно приїжджав до хворої мами, а [PERSON] і її чоловік [PERSON] там постійно проживали. Нормою ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до абзацу другого пункту 2\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо виникнення права на спадкування залежить від\~доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, те, що в судовому засіданні було підтверджено факт постійного проживання позивача із спадкодавцем, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], яка померла 27.02.2008 року, на момент її смерті за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Піски, будинок №182. Посилання сторони відповідача [PERSON] на подання позовної заяви після спливу строків позовної давності суд до уваги не приймає, оскільки спори щодо спадкового майна батьків сторін були предметом розгляду судами неодноразово, що не заперечується сторонами, однак вимога щодо встановлення певного факту не заявлялася і про порушення належних позивачу прав він дізнався лише з рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.12.2014 року. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 640,00 грн. судових витрат у справі.

Outcome: approved