Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» на її користь 25 460 гривень 82 коп. в рахунок повернення строкового банківського вкладу (депозиту) та нарахованих і невиплачених процентів за користування ним за договором строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення «Зимова казка» №544491 від 12 лютого 2013 року, в тому числі 20 000 гривень 00 коп. - загальну суму строкового банківського вкладу (депозиту) та 5 460 гривень 82 коп. нарахованих, але невиплачених процентів за користування ним, посилаючись на слідуючі обставини: між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» в особі директора відділення Банку «Демарк» №3 в м. Ніжин був укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення «Зимова казка» №544491 від 12 лютого 2013 року. Згідно умов п.п.1.1., 1.2., 1.3. вказаного Договору в день підписання Договору банк відкриває вкладнику рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) [NUMBER] для залучення коштів строком зі строком зберігання вкладу 15 місяців 0 днів. Відповідно до умов Договору нею був внесений вклад в сумі 20000 грн., які банк прийняв на зберігання. За користування коштами, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку Вкладника, Банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 22% річних та сплачує при поверненні вкладу. Датою повернення вкладу є 12 травня 2014 року. У вересня 2014 року вона звернулась до відділення Банку «Демарк» №3 в м. Ніжині з вимогою розірвати укладений між ними Договір строкового банківського вкладу (депозиту) у зв'язку із сумнівами в платоспроможності банку «Демарк», так як ця установа на даний час взагалі припинила будь-які виплати готівки своїм клієнтам. В своїй вимозі вона просила розірвати укладений Договір строкового банківського вкладу і повернути їй суму вкладу разом з нарахованими процентами у відповідності до умов укладеного Договору. На запит адвоката була надана виписка з рахунку строкового банківського вкладу в установі відповідача станом на 01 жовтня 2014 року. Загальна сума грошового вкладу без урахування відсотків за користування ним, яка перебуває у відповідача за вищевказаним договором становить: 20 000 гривень 00 коп. Згідно виписки за її депозитним рахунком станом на 01 жовтня 2014 року у відповідача перебувають нараховані, але невиплачені проценти за користування її коштами на загальну суму 5 460,82 грн. Виходячи з наведеного, у відповідача на рахунках перебувають належні їй кошти на загальну суму 25 460 гривень 82 коп. з розрахунку: 20 000,00 (вклад)+5460,82 (проценти)=25 460,82 грн. До даного часу відповідач належні їй грошові кошти, включаючи відсотки за користування ними, не повернув у зв'язку з критичним фінансово-економічним станом, строк дії укладеного Договору закінчився 12 травня 2014 року, а тому вона і вимушена звернутись до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явилась,її представник в письмовій заяві просить розгляди справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явились. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) з правом поповнення «Зимова казка» № 544491 від 12.02.2013 р. Згідно п. 1.1. вказаного договору в день підписання договору банк відкриває вкладнику рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) № [NUMBER] для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 15 міс. та 0 днів. Датою повернення вкладу є 12 травня 2014 року. Відповідно до п. 1.2. цього договору вкладник вносить готівкою або перераховує з іншого власного вкладного (депозиту) або поточного рахунку на відкрити в банку вкладний (депозитний) рахунок первинний внесок в сумі 20000,00 грн, а банк приймає на зберігання ці грошові кошти. Згідно копії квитанції № 7 від 12.02.2013 р. [PERSON] внесено на деп. вклад № 544491 20000,00 грн. Відповідно до ощадної книжки ПАТ «Банк «Демарк» сума коштів за користування коштами, що розміщені на депозитному рахунку № [NUMBER] позивача становить 5 460,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином,в судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що сума вкладу позивачу відповідачем не повернута та відсотки не виплачені і відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання по укладеному договору, а тому позовні вимоги позивача є законними,обгрунтованими і такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.79 ,88 ЦПК України з ПАТ «Демарк» на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved