overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] « Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини». В підтвердження позову позивач посилається на те, що між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб від 15 лютого 1997 року Пересічанською селищню радою Дергачівського району Харківської області , актовий запис № 3. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], які наразі проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні . Відповідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27.01.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили . Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась відповідно до поданої заяви просила суд розглядати справу у її відсутність, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився ,причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому від 15 лютого 1997 року Пересічанською селищню радою Дергачівського району Харківської області , актовий запис № 3. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: повнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина- [PERSON] [INFO], які наразі проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні , що підтверджується довідкою виданою Пересічанською селищною радою від 02.03.2016 року № 483. Відповідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27.01.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили . Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 ч.1 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови пленуму ВСУ п.17 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано , що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Таким чином позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу , про визнання права власності на ? від 33/100 [ADDRESS] та належних до нього господарських будівель та споруд, виключення зі спадкового майна [PERSON] 33/200 часток житлового будинку [ADDRESS] та належних до нього господарських будівель та споруд. Представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання про проведення судово-будівельної експертизи для визначення вартості дійсної ринкової вартості 33/100 житлового будинку [ADDRESS] та належних до нього господарських будівель та споруд на момент проведення експертизи з урахуванням ремонтних робіт, добудов та перепланувань, проведених [PERSON] протягом 2004 року - 2014 року, а також яка вартість будівельних робіт проведених [PERSON] та [PERSON] в період з 1 січня 2004 року по 20 липня 2013 року та будівельних матеріалів, що були при цьому використані. Крім цього просить встановити яку частку у загальній вартості нерухомого майна - 33/100 житлового будинку [ADDRESS] та належних до нього господарських будівель та споруд становить вартість будівельних робіт ( в тому числі і будівельних матеріалів) проведених [PERSON] та [PERSON] в період з 1 січня 2004 року по 10.07.2013 року. Суд, заслухавши думку сторін , дослідивши письмові матеріали справи вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. Позивачка в своєму клопотанні про призначення експертизи не зазначила кількість, вартість, обсяг будівельних матеріалів, час та факт їх придбання та використання на будівництво та ремонт будинку, перелік будівельних робіт та їх об»єм, що були здійснені при будівництві будинку, а також перелік обладнання, встановленого в даному будівнку станом на день смерті спадкодавця [PERSON], що унеможливлює призначення експертизи для вирішення питань, які поставлені в клопотанні про призначення експертизи В справі є достатньо доказів для прийняття рішення по суті, призначення даної експертизи не є обов"язковим для суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третьої особи Біржі нерухомості «Єдвайс-Консульт» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 05.11.1999 58/100 часток квартири [ADDRESS] , укладеного між нею та [PERSON] , зареєстрованого філією №1 Біржі нерухомості «Єдвайс-Консульт та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстр №19041. Ухвалою від 25.08.2020 відкрите провадження у справі. Ухвалою від 16.09.2020 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 06.10.2020 представник позивача - адвокат Костенко С.О. надав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Представник третьої особи Біржі нерухомості «Єдвайс-Консульт» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 05.11.1999 між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу 58/100 часток квартири [ADDRESS] , який зареєстрований філією №1 Біржі нерухомості «Єдвайс-Консульт» у Журналі реєстрації біржових угод за №719 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ за №19041 від 10.11.1999. На теперішній час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 05.11.1999 нотаріально не посвідчений, а відповідач ухиляються від нотаріального посвідчення договору. \~ \~ \~ \~ Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня. Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось у зв'язку з втратою поваги, відчуття любові, духовного та фізичного зв'язку, конфлікти. Спільне господарство не ведеться, спільне проживання припинено. Ухвалою судді від 02.03.2018 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08.08.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 428. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2006 року, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось у зв'язку з різними характерами, поглядами на життя, відношенням до сім»ї та подружніх обов'язків, втрата взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Ухвалою судді від 20.12.2017 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження про задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що сторони по справі, [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2006 року, про що в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї складено актовий запис №3553, відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтв про народження, від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 7-8). Як встановлено у судовому засіданні, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім»ї суперечить інтересам учасників справи та їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що 27 жовтня 2006 року в Відділі РАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, вони зареєстрували з відповідачем шлюб, актова запис № 368. Від шлюбу дітей не мають, однак відповідач розривати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя. Спільне господарство не ведуть подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним, тому прохає суд задовольнити позов, розірвати між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи в судове зсідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. Головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони 27.10.2006 року в Відділі РАЦС по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зареєстрували шлюб актова запис № 368. Між сторонами припинені сімейні стосунки через різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство ,проживають окремо. Дітей сторони не мають, однак відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦС. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.04.2019 вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 46. Від цього шлюбу дітей у них немає. Проживши разом лише декілька місяців, вони припинили спільне проживання, причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями. Між ними відсутнє взаєморозуміння, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. На пропозицію розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовляється, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В підготовче засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 16.04.2019 сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 46 (а.с.4). Від спільного проживання сторони по справі дітей не мають. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.1999 вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 121. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вони припинили спільне проживання, причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, вони різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. В судове засідання позивачка не з`явилась. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 18.09.1999 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєструвавши його у Козятинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом № 121 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.07.2001 вони з відповідачем уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 84, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з нею. Вони припинили спільне проживання, причиною розлучення стало те, що вони мають різні погляди на сімейне та шлюбне життя, вони різні за характером люди. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, сім"я розпалася, шлюб носить формальний характер і збереження його неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 24.07.2001 сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів громадянського стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 84 (а.с.11). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з позивачем (а.с.9). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved