Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Орган опіки та піклування Виноградівської районної державної адміністрації подано до суду позов з вимогами до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, третя особа: служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що залишився без батьківського піклування. Сім`я [PERSON] , [PERSON] перебуває в полі зору служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді з 2017 року. В сім`ї проживає та виховується одинадцятеро дітей. Батько дітей [PERSON] не працює, матеріально сім`ю забезпечує тимчасовими заробітками, мати отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини. Будинок, де проживають діти, складається з двох кімнат, одна з яких житлова, площа житла не відповідає нормам на таку кількість проживаючих осіб. Для дітей немає окремих спальних місць, не є можливим розмістити додаткові столи для виконання ними домашніх завдань. За період з 2017 по 2020 роки в сім`ї [PERSON] народилося ще троє дітей. Після народження малолітній [PERSON] майже рік перебував у обласному будинку дитини (м.Свалява), оскільки потребував лікування та реабілітації. Дитину було передано батькам здоровою. На даний час, внаслідок недбалості батьків, [PERSON] опинився в лікарні, потребує тривалого лікування, подальшої реабілітації та належного догляду. Забезпечити все це батьки не спроможні, оскільки мають на вихованні одинадцятьох дітей, одна з яких п`яти місячна, і мати знову вагітна. Усвідомлюючи те, що вони не мають можливість належним чином утримувати та лікувати малолітнього сина [PERSON] , батьки подали нотаріально завірену заяву, в якій дають згоду на те, щоб їх позбавили батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач вважає, що [PERSON] , [PERSON] мають бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених законом. Цього вимагають інтереси малолітнього. Вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] дасть можливість забезпечити право дитини на виховання в сім`ї. Представник позивача Палінчак М.І. подала до суду заяву, в якій зазначила, позовні вимоги підтримує, просила такі задоволити з підстав наведених у позові та просить справу розглянути за її відсутності (а.с.21). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали нотаріально посвідчену заяву згідно якої, вимоги позову визнали. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що на обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як такий, що залишився без батьківського піклування. Батьками малолітнього є відповідачі по справі (а.с.5, 8, 9). В сім`ї проживає та виховується одинадцятеро дітей. Батько дітей [PERSON] не працює, матеріально сім`ю забезпечує тимчасовими заробітками, мати отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини. Будинок, де проживають діти, складається з двох кімнат, одна з яких житлова, площа житла не відповідає нормам на таку кількість проживаючих осіб. Для дітей немає окремих спальних місць, не є можливим розмістити додаткові столи для виконання ними домашніх завдань(а.с.22,23). За період з 2017 по 2020 роки в сім`ї [PERSON] народилося ще троє дітей. Після народження малолітній [PERSON] майже рік перебував у обласному будинку дитини (м.Свалява), оскільки потребував лікування та реабілітації. Дитину було передано батькам здоровою(а.с.6). Внаслідок недбалості батьків, [PERSON] опинився в лікарні, потребує тривалого лікування, подальшої реабілітації та належного догляду. Забезпечити все це батьки не спроможні, оскільки мають на вихованні одинадцятьох дітей, одна з яких п`яти місячна, і мати знову вагітна. Усвідомлюючи те, що не мають можливість належним чином утримувати та лікувати малолітнього сина [PERSON] , батьки подали нотаріально завірену заяву, в якій дають згоду на те, щоб їх позбавили батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Так, відповідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації від 28.01.2021 року №02.2-27/116 є доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав та досліджені докази свідчать про свідоме невиконання відповідачами, як батьків обов`язків щодо виховання сина [PERSON] (а.с.22-23). В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачі на протязі тривалого часу свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками та ухиляються від їх виконання по відношенню до свого сина, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням та розвитком, участі у його вихованні не приймає, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати, які складаються з судового збору, від сплати якого позивач звільнений, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", підлягають стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved