Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] ([PERSON]) звернувся до суду з вимогою до ТОВ «Біоенерджі-Локі» про стягнення боргу у розмірі 1 870 євро. Вимоги мотивовано тим, що 25 січня 2017 року між ним, позивачем [PERSON] ([PERSON]), та відповідачем ТОВ «Біоенерджі-Локі» був укладений Контракт № 18 про продаж паливних гранул (пелетів). У відповідності до вимог Контракту, продавець зобов'язаний надати, а покупець прийняти і оплатити товар на суму 1870 євро. Після узгодження істотних умов Контракту, відповідач надав рахунок - інвойс № 7 на оплату товару на суму 1870 євро. На виконання Контракту 25.01.2017 р. він, позивач, зі свого рахунку [NUMBER] у Bank Spoldzielczy перерахував відповідачу на його рахунок 26000700347805 у PRAVEX-BANK RIEV UKRAINE 1870 євро. Після оплати за товар будь-який контакт з відповідачем зник. У зв'язку з тим, що виконання поставки товару для позивача втратило інтерес, на адресу відповідача неодноразово були направлені вимоги про повернення передплати за товар, які були проігноровані відповідачем, тому просить стягнути з відповідача сплачену суму у розмірі 1870 євро. Відповідач не скористався правом надання відзиву. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 13.03.2017 р. вказана цивільна справа розприділена судді [PERSON] 16.03.2017 р. по справі відкрито провадження. У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2018 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. справу прийнято до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. Позивач та його представник в судові засіданні не з»являвся, надходили заяви з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.12, ст. 81 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Ч.1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525 - 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Забороняється одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог п.2 ст. 15 Закону України „Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт або надання послуг стане очевидним, що їх не буде виконано згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний термін для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений термін - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Враховуючи наявні обставини та виходячи із зазначених вище положень Цивільного кодексу України, можна зробити висновок, що відповідач свої зобов'язання за Контрактом від 25.01.2017 р. не виконав. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Частинами 1-3 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його становлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Судом встановлено, 25 січня 2017 року між позивачем [PERSON] ([PERSON]) та відповідачем ТОВ «Біоенерджі-Локі» був укладений Контракт № 18 про продаж паливних гранул (пелетів). У відповідності до п.1.2 Контракту «продавец обязуется поставить, а покупатель принять и оплатить товар на общую сумму 1 870 євро». Згідно з пунктами 4.1, 5.1, 6.1, 10.1: - «начало поставки товара 25.01.2017»; - «продавец принимает на себя следующие обязательства: обеспечить качество, отгрузить товар и обеспечить отправку автомобильным транспортом»; - «порядок расчетов - 100 % предоплата»; - «контракт вступает в силу с момента его подписания и действителен до 01.02.2017 г.» Після узгодження істотних умов Контракту, відповідач надав рахунок - інвойс № 7 на оплату товару на суму 1870 Євро. На виконання Контракту 25.01.2017 р. позивач зі свого рахунку [NUMBER] у Bank Spoldzielczy перерахував відповідачу на його рахунок 26000700347805 у PRAVEX-BANK RIEV UKRAINE 1870 євро. Після оплати за товар будь-який контакт з відповідачем зник. На адресу відповідача неодноразово були направлені вимоги про повернення передплати за товар, які були проігноровані відповідачем. Таким чином, основним документом, підтверджуючим відносини між споживачем та виконавцем (продавцем), є Контракт, а саме усна або письмова угода про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля - продаж, роботи та послуги. Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме стягненню сплачених позивачем коштів у розмірі 1 870 євро.

Outcome: approved