Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідем, який було зареєстровано 02.05.2004 року Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану, про що зроблено запис за № 51 та стягнути на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Представник позивача - адвокат Остапенко В.С. в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, вказав, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.05.2004 року у Костопільському райвідділі реєстрації актів цивільного стану, про що складено актовий запис № 51, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.08.2005 року (а.с.5) та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 12.02.2009 року (а.с. 6). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейні стосунки між позивачем та відповідачем не склались, на цей час позивач та відповідач не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved