Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] соціальної політики Тернопільської міської ради звернулось в суд із позовом до [PERSON], третя особа Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги при народженні дитини та державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку врозмірі 33269,61грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням [PERSON] соціальної політики Тернопільської міської ради від 24.04.2014року [PERSON] була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини з 01.01.2014року по 31.01.2014року 10320грн., з 01.02.2014р. по 31.01.2020р. 1576,67грн. та по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку непрацюючим жінкам з 16.04.2014р. по 24.01.2017р. 130грн. та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку по доходах з 16.04.2014р. по 30.09.2014р. 982,89грн. При призначенні допомоги відповідач була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім"ї. Після проведеної перевірки встановлено, що [PERSON], станом на день подачі заяви 16.04.2014року, перебувала за межами України та не могла власноручно подати заяви про призначення допомоги, довіреність на подачу документів також відсутня. За даними СБУ в Тернопільській області [PERSON] виїхала з України 19.07.2013року та в»їхала в Україну 24.05.2014року. Таким чином, заява про призначення усіх видів соціальної допомоги від 16.04.2014р. була прийнята спеціалістом І-категорії відділу з прийому громадян [PERSON] з порушенням законодавства. Сума надміру виплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку склала 2452,90грн., в т.ч. за 2014р. 2452,90грн., та допомоги при народженні дитини 30816,71грн., в т.ч. за 2014р. 27663,37грн. та за 2015р. 3153,34грн., однак відповідач добровільно кошти не повернула, чим заподіяла шкоду державним інтересам та завдала збитки на суму 33269,61грн. Представник позивача подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити позов та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. Рішенням [PERSON] соціальної політики Тернопільської міської ради від 24.04.2014року [PERSON] була призначена державна соціальна допомога при народженні дитини з 01.01.2014року по 31.01.2014року 10320грн., з 01.02.2014р. по 31.01.2020р. 1576,67грн. та по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку непрацюючим жінкам з 16.04.2014р. по 24.01.2017р. 130грн. та державна соціальна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку по доходах з 16.04.2014р. по 30.09.2014р. 982,89грн. Проведеною Державною фінінспекцією в Тернопільській області ревізією встановлено, що [PERSON], станом на день подачі заяви 16.04.2014року, перебувала за межами України та не могла власноручно подати заяви про призначення допомоги, довіреність на подачу документів також відсутня. За даними СБУ в Тернопільській області [PERSON] виїхала з України 19.07.2013року та в»їхала в Україну 24.05.2014року. Заява про призначення усіх видів соціальної допомоги від 16.04.2014р. була прийнята спеціалістом І-категорії відділу з прийому громадян [PERSON] з порушенням п.43 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженої Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001р. та п.2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики №345 від 19.09.2006року. Сума надміру виплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку склала 2452,90грн., в т.ч. за 2014р. 2452,90грн., та допомоги при народженні дитини 30816,71грн., в т.ч. за 2014р. 27663,37грн. та за 2015р. 3153,34грн. [PERSON] соціальної політики Тернопільської міської ради направлено [PERSON] повідомлення за вих.№2346/13.8 від 30.06.2015року про повернення переплати виплаченої допомоги в розмірі 33269,61 грн., однак до цього часу добровільно кошти не повернуті. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги необґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч.4 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, та те, що виплата допомоги припиняється у разі нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, що позивачем не доведено, те, що заява про призначення усіх видів соціальної допомоги від 16.04.2014р. була прийнята спеціалістом І-категорії відділу з прийому громадян [PERSON] з порушенням п.43 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім»ям з дітьми, затвердженої Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001р. та п.2 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики №345 від 19.09.2006року, в чому вини відповідача не має, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю . На підставі наведеного,

Outcome: dismissed