Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту , що має юридичне значення вказує, що [INFO] у віці 75 років померла мати заявника [PERSON] (актовий запис про смерть № 7 від 24.02.20 року), яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 17 квітня 2019 року Соснівською селищною радою Березнівського району, відповідно до змісту якого «належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] , те земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,05 га. - заповіла сину [PERSON] .Спадкоємець за заповітом - син [PERSON] протягом останнього періоду перед смертю матері - понад півтора календарного року постійно проживав зі спадкодавицею, у зв`язку із чим вважав, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину.При цьому, на що було звернуто увагу заявника нотаріусом при його зверненні за оформленням спадщини - що його постійним місцем проживання вважається не батьківський будинок у с. Великі Селища, де він фактично безперервно протягом останнього півтора року проживав і проживає по даний час, а його постійним місцем проживання вважається місце прописки - [ADDRESS] , (будинок його дружини) - як місце його реєстрації із 13.09.1993 року після вступу у шлюб 06.06.93 року.За описаних обставин нотаріус роз`яснив заявнику, що у нього є відсутніми документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки спадкодавець і спадкоємець на дату смерті матері мали різні зареєстровані адреси проживання - не зважаючи на те, що протягом останнього року проживали разом і син здійснював постійний догляд за похилого віку матір`ю.На момент смерті [PERSON] мала ще двох спадкоємців І черги спадкування - дві дочки [PERSON] , 1963 р.н. і [PERSON] , 1967 р.н., однак ні ці спадкоємиці, ні будь-хто із спадкоємців наступних черг спадкування протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавала і по даний час претензій на спадщину не заявляє. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 10 вересня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник в судове засідання не з"явився - представник заявника - адвокат Боротюк О.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. та без участі зхаявника , заяву підтримує та просить задовольнити Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] у віці 75 років померла мати заявника [PERSON] (актовий запис про смерть № 7 від 24.02.20 року), яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 17 квітня 2019 року Соснівською селищною радою Березнівського району, відповідно до змісту якого «належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку по [ADDRESS] , те земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,05 га. - заповіла сину [PERSON] . Спадкоємець за заповітом - син [PERSON] протягом останнього періоду перед смертю матері - понад півтора календарного року постійно проживав зі спадкодавицею, у зв`язку із чим вважав, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. При цьому, на що було звернуто увагу заявника нотаріусом при його зверненні за оформленням спадщини - що його постійним місцем проживання вважається не батьківський будинок у с. Великі Селища, де він фактично безперервно протягом останнього півтора року проживав і проживає по даний час, а його постійним місцем проживання вважається місце прописки - [ADDRESS] , (будинок його дружини) - як місце його реєстрації із 13.09.1993 року після вступу у шлюб 06.06.93 року. За описаних обставин нотаріус роз`яснив заявнику, що у нього є відсутніми документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт його постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки спадкодавець і спадкоємець на дату смерті матері мали різні зареєстровані адреси проживання - не зважаючи на те, що протягом останнього року проживали разом і син здійснював постійний догляд за похилого віку матір`ю. На момент смерті [PERSON] мала ще двох спадкоємців І черги спадкування - дві дочки [PERSON] , 1963 р.н. і [PERSON] , 1967 р.н., однак ні ці спадкоємиці, ні будь-хто із спадкоємців наступних черг спадкування протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавала і по даний час претензій на спадщину не заявляє. У відповідності з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved