Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 19.12.2018 року рішенням Надвірнянського районного суду, справа № 348/824/18 від 19.12.2018. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] судом залишено проживати з ним. Також відповідач протягом тривалого часу не цікавиться дітьми та не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання . А тому, він вважає що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дітей в розмірі по 1200, 00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття . Стислий виклад позиції позивача: Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала , заперечила проти стягнення з неї в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки вона добровільно утримує дітей . Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2020 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6-8 ). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2018 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з батьком (а.с. 4-5). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Назавизівською сільською радою Надвірнянського району за № 694 від 18.02.2020 року вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми в [ADDRESS] (а.с. 9) Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з батьком; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, яка є фізично здоровою, працюючої по тимчасових заробітках, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити повністю і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200,00 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved