Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 19.02.2011 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку зі сварками, скандалами та непорозуміннями. Сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, в подальшому шляхом направлення судової повістки про виклик сторони у судове засідання за адресою реєстрації проживання відповідача та телефонограмою. Відзиву, а також будь-яких заяв щодо судового розгляду не подавала, з огляду на, що суд вважає за можливим розглядати таку в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім"ї укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 260. Під час шлюбу народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Причиною розпаду сім`ї сторін стали несумісність характерів та протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, в результаті чого виникали сварки та непорузуміння. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved