Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

В січні 2014 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначав, що він народився [INFO] в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. Проте, при народженні заявника батьки останнього, зокрема його мати - [PERSON], не здійснили реєстрацію факту народження сина та не отримали відповідного свідоцтва. Відомостями про матір заявник не володіє, оскільки остання його залишила в дитячому віці та більше її він не бачив. Відсутність у заявника необхідних документів призвели до того, що відділом ДРАЦС по Вознесенському району йому було відмовлено в реєстрації факту народження та видачі свідоцтва про народження. В зв'язку з цим [PERSON] не може отримати паспорт громадянина України, набувати цивільні, житлові, трудові, сімейні інші права та обов'язки, тощо. Оскільки можливість вирішення вказаного питання в адміністративному порядку на час розгляду справи втрачена, заявник просив встановити факт його народження в судовому порядку. В судовому засіданні заявник, його представник заяву підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Відділу ДРАЦС по Вознесенському району РС Вознесенського МРУЮ в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи - УДМС у Миколаївській області - в судовому засіданні вирішення зазначеного питання залишив на розсуд суду, виходячи з наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення заявника, його представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, що зумовлене несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутністю первинних документів, які підтверджують подію народження. З матеріалів справи вбачається, що заявником ставиться питання про встановлення в судовому порядку факту його народження [INFO] в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. Так, як доказ на підтвердження вказаних обставин заявник посилається, зокрема, на довідку за № 1288 від 29.11.2013 року, що видана виконкомом Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, відповідно до якої [PERSON], [INFO], проживав на території Таборівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з 1992 року по 1995 рік. Проте, до даної довідки суд відноситься критично, виходячи з наступного. Так, згідно повідомлення Таборівської сілької ради Вознесенського району Миколаївської області за № 63/04.03. від 19.02.2014 року вказану в довідці за № 1288 від 29.11.2013 року інформацію було надано на підставі відомостей, що зазначені в погосподарській книзі за 1991-1995 роки. Обумовлена книга була досліджена в судовому засіданні. Вбачалося, що за адресою: [ADDRESS], проживала сім'я [PERSON]. Також на зворотньому боці аркуша, який містить дану інформацію, зазначено, що за вказаною адресою проживав [PERSON], [INFO]. Цей напис на відміну від інших виконано олівцем. Разом з тим, відомостей про те, що в даному будинку проживала [PERSON], яка, як зазначала остання в судовому засіданні, опікувалася [PERSON] практично з дня його народження, погосподарська книга не містить. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала пояснення щодо природи вчинення останнього запису. Так, будучи працівником Таборівської сільської ради Вознесенського району, при виконанні обов'язків по перепису населення, вона внесла відомості до погосподарської книги щодо [PERSON] зі слів сторонньої особи, якої саме, свідок на даний час не пам'ятає. Проте, саму дитину, документів на неї вона не бачила, тому, за відсутності належного підтвердження відомостей щодо дитини і вчинила спірний напис олівцем. Не можуть бути прийняті до уваги й показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які носять суперечливий характер щодо часу, місця та обставин народження заявника, тому їх показання не можна вважати достовірним підтвердженням факту народження [PERSON] саме [INFO] та в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області. При цьому, суд оцінює показання свідків у сукупності з іншими доказами та з урахуванням ступеня довіри до нього, яка формується під час спостереження за поведінкою свідка, заслуховування думки осіб, які беруть участь у справі, щодо показань свідка тощо. В той же час, матеріали справи не містять інших об'єктивних доказів, які б переконливо свідчили про існування обставин, на підставі яких можливо встановити зазначений вище юридичний факт. Таким чином, за відсутності необхідних доказів, які містять в собі інформацію щодо народження заявника [INFO] в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, та мають суттєве значення для встановлення об'єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON]

Outcome: dismissed