Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги на загальну суму 5 356,76 грн. та стягнення з відповідачів суми судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що за Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2013 року № 335 з 02.09.2013 року об'єкти житлового та нежитлового фонду територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, закріплені на праві повного господарського відання за КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», весь житловий та нежитловий фонд переданий на баланс КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», про що складено відповідні акти прийому-передачі. Відповідно до п. 5 Розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 05.12.2013 року № 71, боргові зобов'язання за надані житлово-комунальні послуги залишились на балансі КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва. Таким чином, КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва до 31.12.2013 року виконував функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані житлово-комунальні послуги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS], які також являються споживачами житлово-комунальних послуг, наданих підприємством позивача. В порушення норм діючого законодавства відповідачі частково виконували свої обов'язки по своєчасному внесенню плати за користування квартирою [ADDRESS] та за надані комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у період з 01.01.2011 року, яка станом на 01.01.2014 року складає 5 356,76 грн. В порядку досудового врегулювання спору відповідачам було надіслано вимогу-попередження з пропозицією сплати заборгованості в добровільному порядку, однак добровільно погасити борг відповідачі відмовляються, у зв'язку з чим підприємство позивача змушене звернутись з вимогою про стягнення боргу в судовому порядку. Крім того, у зв'язку із невиконанням відповідачкою [PERSON] зобов'язань за Договором реструктуризації заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, укладений на період з 01.11.2010 року по 01.11.2015 року, позивач просить суд розірвати зазначений Договір та солідарно стягнути з відповідачів суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно предмету позовних вимог. Представник позивача Пількевич О.А. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до статті 24 цього Закону балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Отже, слід зазначити, що балансоутримувач житлової будівлі має законне право на звернення до суду в разі несплати особами, що проживають в даній будівлі, коштів за споживання ними житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Як убачається з матеріалів справи, на підставі Розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 22.07.2009 року [PERSON] та [PERSON] надано право зайняття жилого приміщення, яке складається з однієї кімнати в комунальній квартирі [ADDRESS] (а.с.8) За даними довідки Форми № 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 411 від 24.01.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON], [PERSON]. (а.с.7) Статтями 626, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості). 30.11.2010 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва та [PERSON] укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно п. 1 якого Підприємством надано відповідачці розстрочку у погашенні заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги, що утворилась станом на 01.11.2010 року на суму 2 670,00 грн., та підлягає погашенню у строк 60 місяців за період з листопада 2010 року по листопад 2015 року, шляхом оплати у 2010 році - 44,50 грн., у 2011 році - 534,00 грн., у 2012 році - 534,00 грн., у 2013 році - 534,00 грн., у 2014 році - 534,00 грн. з розподілом за місяцями. Сума поточного щомісячного платежу за житлово-комунальні послуги становить 278,89 грн., всього відповідачкою підлягає до сплати щомісячний платіж у розмірі 336,39 грн. (а.с. 10). Проте, з моменту укладання Договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачкою вимоги щодо своєчасного погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з умовами, визначеними Договором, не виконано, що підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками. (а.с. 15) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема одним із таких наслідків є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язань, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору. Відповідно до положення статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що за період з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року відповідачі заборгували підприємству позивача по сплаті за квартирну плату та житлово-комунальні послуги на загальну суму 5 356,76 грн., що підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками. (а.с. 15) В порядку ст. 540 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про розірвання Договору про реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги від 30.11.2010 року, укладений між позивачем та відповідачкою [PERSON], підлягає до задоволення, з підстав невиконання відповідачкою умов Договору щодо погашення заборгованості перед Підприємством позивача, згідно встановленого Договором графіку погашення такої заборгованості, наслідком чого є реалізація позивачем права стягнення з відповідачів заборгованості за квартплату та надані житлово-комунальні послуги, яка утворилась з 01.01.2011 року та станом на 01.01.2014 року становить 5 356,76 грн., що підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням вимог статті 99 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн., тобто по 121,80 грн. з кожного, а також суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., тобто по 121,80 грн.

Outcome: approved