Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що в 1996 році познайомилась з [PERSON]. [INFO], та через деякий час вони почали зустрічатися. У той час [PERSON] не перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, так як 11.07.1991 року шлюб між ним та його першою дружиною було розірвано. Заявниця також не перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком. На той час вона з 1992 року була вдовою. Через деякий час заявниця з [PERSON] вирішили проживати разом, однією сім'єю, у зв'язку з чим у 1997 році [PERSON] переїхав проживати до заявниці, у належну їй на праві власності житлову квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. До того, як [PERSON] переїхав проживати до заявниці, він жив разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. З цього часу заявниця разом з [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне сумісне господарство та мали спільний бюджет у житловій квартирі, що розташована у [ADDRESS]. У 2000 році [PERSON] з [PERSON] вирішили розширити свою житлову площу, у зв'язку з чим належну заявниці на праві власності однокімнатну житлову квартиру [ADDRESS] ними було обміняне на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Грошові кошти на збільшення житлової площі були, так як всі працювали на ЦОФ Краснолиманська. та мали постійний дохід. З цього часу, а саме з 05.12.2000 року вони почали проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне сумісне господарство та мали спільний бюджет у житловій квартирі, що розташована у [ADDRESS]. У 2004 році померли батьки [PERSON]. Заявниця разом з [PERSON] займалась організацією похорон та поминів його батьків. Після їх смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS], яку [PERSON] оформив на своє ім'я. Крім [PERSON] була також першочергова спадкоємиця його сестра - [PERSON], однак вона відмовилась від прийняття спадщини, так як мешкала в Росії і не була зацікавлена в цьому майні. У подальшому [PERSON] переїхала мешкати до м. Донецьк, де у 2016 році й померла. Після того, як [PERSON] оформив на себе правовстановлюючі документи на спадщину, вони почали користуватися цим будинком як дачею, однак у подальшому втратили інтерес до нього та у 2008 році обміняли його на житлову квартиру [ADDRESS]. [PERSON] поскладав договори по обслуговуванню цієї квартири на своє ім'я, а у подальшому вони оформили на цю квартиру субсидію. З 3 листопада 2014 року по 16 вересня 2015 року [PERSON] пройшов навчання в ПП «Димитровському учбово-курсовому комбінаті", де отримав 5 розряд по спеціальності електрослюсар (слюсар) черговий та по ремонту обладнання, а вже з весни 2017 року він почав працювати в Філіалі "Збагачувальної фабрики Свято-Варваринська" ПАТ "ДМЗ". З [PERSON] заявниця жила дуже дружньо. В них було багато друзів, які приходили до них в гості, та до яких вони разом приходили в гості. Вони завжди й всюди були разом - разом займались хатніми справами, разом придбали продукти харчування, разом робили ремонт у квартирах, разом їздили на море в Крим та на Азовське море, разом приймали гостей і родичів у себе вдома, а також разом ходили по гостям. Ні які рішення вони не приймали, поки не обговорювали це питання один з одним. Усі їхні дії та рішення були спільними. Однак, у травні 2017 року [PERSON] захворів, як у подальшому стало відомо на захворювання - рак мигдалин. [PERSON] постійно відчував слабкість, в нього часто траплялись запаморочення, кровотеча з носу, він відчував болі. З цього часу вони постійно пропадали у лікарнях. [PERSON] проходив багаточисленні обстеження та лікування, в тому числі й в Родинській та Краматорській лікарнях. Заявниця завжди була поряд з ним, підтримувала його та допомагала усім чим могла. Уся турбота по хатнім справам лягла на неї, так як за своїм самопочуттям [PERSON] ні чим їй допомогти не мав змоги. [INFO] перебуваючи вдома у квартирі [ADDRESS] [PERSON] помер віл злоякісного новоутворення язикової мигдалини (рак мигдалин). 14 липня 2017 року заявниця поховала [PERSON]. провела поминальний обід та за її заявою було проведено державну реєстрацію смерті [PERSON] Окрім батьків та сестри [PERSON] - інших близьких родичів в нього не було. Зараз в заявниці стало питання щодо оформлення на себе, як спадкоємиці четвертої черги спадкові права на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], так як спадкоємців інших попередніх черг після його смерті - немає. Однак, при її звернені до нотаріальної контори, нотаріусом було роз'яснено, що для того, щоб оформити на себе спадщину як спадкоємиці четвертої черги після смерті [PERSON] їй необхідно встановити факт спільного проживання однією сім'єю з ним, у зв'язку з чим вона повинна звернутися до суду. На підставі викладеного, заявниця просить суд встановити факт її проживання з [PERSON], [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 05.12.2000 року по [INFO]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Родинської міської ради до судового засідання не з'явився, по невідомій суду причині. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно акту про спільне проживання, виданого представником ОСМД Яворською В.А., [PERSON] та [PERSON] проживали, вели спільне господарство, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою : [ADDRESS] з 05.12.2000р. по день смерті [PERSON], а саме: [INFO].(а.с.46). Відповідно до свідоцтва про смерть від 14 липня 2017 року, виданого виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Покровська Донецької області, актовий запис №80, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7), причина смерті:злоякісне новоутворення язикової мигдалини, згідно лікарського свідоцтва та довідки про причину смерті №158 від 14 липня 2017 року, виданих Покровською центральною районною лікарнею (а.с.10, 19). Згідно накладної від 13 липня 2017 року [PERSON] придбала труну, хрест, ритуальну атрибутику для поховання [PERSON] на загальну суму 4300 грн. (а.с.21). Відповідно до довідки виданої [PERSON] зазначається, що загальна вартість поминального обіду, який відбувся 14.07.2017 року у зв'язку зі смертю [PERSON] складає 4135,58 грн., довідка видана Відокремленим підрозділом «Шахта Родинська» (а.с.23). В матеріалах справи маються фото, на яких зображені заявниця разом з померлим [PERSON] у домашніх умовах, а також під час відпочинку (а.с.43-45). Згідно відповіді Другої покровської державної нотаріальної контори від 03.11.2017 року зазначається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадщина не відкривалась. Дані про спадкоємців не відомі (а.с.53-54). В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є подругою заявниці, суду показала, що [PERSON] мешкала з [PERSON] ще з 1997 року, з 2000 року за адресою [ADDRESS]. Мешкали як дружина та чоловік, вели спільне господарство. Часто зустрічались на святах, ходили у гості друг до друга. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка є рідною сестрою заявниці суду показала, що вона мешкає як переселка за адресою [ADDRESS] з грудня 2014 року. Раніше мешкала у м. Горлівка. [PERSON] та [PERSON] мешкали як чоловік та жінка, їздили разом у гості, відпочивати на море. Його мати відносилась до сестри як до невістки. У суду нема підстав ставити під сумнів показання свідків, оскільки вони послідовні та відповідають іншим обставинам, які встановлені у судовому засіданні. Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. В судовому засідання достовірно встановлено факт проживання однією сім'єю заявниці з померлим [PERSON], що підтверджується показами свідків та матеріалами справи, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved