Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» 22.05.2014 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 006-16967- 170108 від 17.01.2008 року в сумі 2277 грн. 69 коп. та понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Мотивував тим, що останній не виконує зобов»язання по договору, внаслідок чого станом на 18.03.2014 року утворилася вказана заборгованість . В судове засідання представник позивача не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що згоден на ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Належним чином, повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував. Заперечень на позов не направив, доказів на спростування позовних вимог не надав. За письмовою згодою позивача справа розглянута на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. 17.01.2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого відповідно до статуту є ПАТ «Дельта Банк», та фізична особа - [PERSON], уклали кредитний договір № 006-16967-170108, відповідно до пунктів 1.1.,1.2, 2.3, 2.5 якого, банк зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 6869 грн. на придбання майна (зазначене в п. 11 договору), на строк 24 місяці - до 16.01.2010 року, зі сплатою процентів в сумі 0,01 % річних та 0 % в місяць - за ведення кредитної справи, щомісячно. Згідно п. 2.9 договору позичальник взяв на себе зобов»язання до 17 числа кожного місяця сплачувати кредитору рівними частинами заборгованість за кредитом, по сплаті процентів та плату за ведення кредитної справи в сумі 287 грн. На виконання своїх зобов»язань позивач надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 6869 грн., перерахувавши їх продавцю товару - КрФ ТОВ «Віст-Сервіс», що підтверджено меморіальним ордером № 1935274 від 18 січня 2008 року. Позичальник своїх зобов»язань за договором не виконав, у встановлений термін та в повному обсязі платежі, передбачені договором не сплачував. Згідно розрахунку наданого банком і перевіреного судом, станом на 18.03.2014 року загальна заборгованість [PERSON] складає 2277 грн. 69 коп., з яких : - 2277,61 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 0,08 грн. - заборгованість по відсотках. У разі не виконання позичальником обов"язків встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст. 599 ЦК зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності : загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту (ч.5 ст. 267 ЦК України). З наданого банком розрахунку вбачається, що останній платіж в сумі 286 грн. 98 коп. позичальник [PERSON] вніс у платіжний період з 18.04.2009 року по 17.05.2009 року, тобто постійне прострочення ним платежів по кредиту розпочалося з 18.05.2009 року (дати, яка слідує за датою чергового місячного платежу). З цього часу він жодного разу не вносив платежів по кредиту, що вказує на те, що позивач саме з цієї дати дізнався про порушення свого права. Крім цього, виконання позичальником зобов»язання було обумовлено конкретною датою - не пізніше 16 січня 2010 року ( п.1.2 договору). ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду 22 травня 2014 року, а отже строк позовної давності по вимозі про стягнення заборгованості за кредитом ним пропущено. Доказів того, що сторони кредитного договору збільшували тривалість позовної давності за домовленістю, що перебіг позовної давності зупинявся або переривався позивач не надав. Не надано ним також доказів , що строк звернення до суду пропущено з поважної причини. Згідно ч.3 ст. 268 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заяву до суду про застосування позовної давності не надав. Встановивши, що позичальник умови договору не виконав і має заборгованість по кредиту, суд прийшов до висновку, що позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Outcome: approved