Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до територіальної громади в особі [PERSON] сільської ради Хмільницького району, про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на будинковолодіння, яке належало [PERSON], за адресою вул. Дружби, 25, с. Лелітка, Хмільницького району, Вінницької області. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 3 травня 2004 року померла його мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 236018 від 05.05.2004 року. Після її смерті залишилось вище вказане спадкове майно. За життя спадкодавець [PERSON] з якою позивач по справі проживав та доглядав її до смерті, та провів всі ритуальні обряди, заповіту не склада. Окрім його, після смерті матері, інших спадкоємців за законом немає. В грудні 2014 року позивач по справі звертався до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва , в зв"язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи, тому він вимушений звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі [PERSON] сільська рада Хмільницького району про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. Позовні вимоги визнає. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 03.05.2004 року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 236018 від 05.05.2004 року виданим 05.05.2004 року [PERSON] сільською радою Хмільницького району Вінницької області (а.с.4), свідоцтвом про народження [PERSON], довідкою [PERSON] сільської ради № 163 від 28.05.2014 року (а.с. 4, 13,16). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: будинковолодіння за адресою - вул. Дружби, 25, с. Лелітка, Хмільницького району Вінницької області, 1974-1980 років забудови, інвентаризаційною вартістю 108898 гривень, яке належало [PERSON], що підтверджується витягом з погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки, довідкою [PERSON] сільської ради № 164 від 28.05.2014 року, технічним паспортом від 04.06.2014 року виготовленим АПНВП "Візит" ( а.с. 10-11, 12, 5-9). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріуса районного нотаріального округу [PERSON] за № 195/01-16 від 05.12.2014 року вбачається, що 01.12.2014 року за завою позивача була заведена спадкова справа за № 35/2014, на підставі цього був виданий витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39046642. Видати свідоцтво про право на спдщину на вищезазначений будинок нотаріус не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи (а. с. 17). Суд, враховуючи те, що позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги, відповідач у справі [PERSON] сільска рада Хмільницького району позов визнала, проти позову не заперечувала, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняв її, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved