Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив скасувати арешт, котрий накладений 14.08.1997 року згідно листа №535 Виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів Суворовської районної адміністрації м. Одеси «Про арешт на відчуження приватного будинку [ADDRESS]». 07.11.2008 року Перша Одеська державна нотаріальна контора внесла запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №8162783. В обґрунтування позову посилалась на наступне. Будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності з реєстрацією 21.03.1966 року у Міжміському бюро технічної інвентаризації Одеського обласного відділу Комунального господарства, інвентаризаційний номер 356. Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради листом №535 від 14 серпня 1997 року просив Першу державну нотаріальну контору про накладення арешту на приватне домоволодіння [ADDRESS]. Даний лист було надано на захист прав неповноті нього [PERSON], 1982 року народження. Накладення зазначеного арешту на будинок виникло на підставі позовних вимог [PERSON] (доньки позивача), [PERSON] до Ради опіки та піклування Суворовської районної адміністрації м. Одеси про визнання усиновлення недійсним. Відповідно до зазначених позовних вимог Суворовським районний судом м. Одеси було винесено рішення 30.09.1998 року по справі №2-2052/98, яким позовні вимоги були задоволені та визнано недійсним усиновлення [PERSON] та [PERSON] - неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Таким чином, згідно зазначеного рішення на даний час не має підстав для накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, будинок [ADDRESS]. Враховуючи зазначене, позивач просив зняти арешт з будинку № [ADDRESS], накладений Першою Одеською державною нотаріальною конторою згідно листа № 535 Виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів Суворовської районної адміністрації м. Одеси від 14.08.1997 р. „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" зареєстровано 07.11.2008 реєстраційний номер обтяження № 8162783. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про розгляд справи сповіщались належним чином, надали на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. Згідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради листом №535 від 14 серпня 1997 року просив Першу державну нотаріальну контору про накладення арешту на приватне домоволодіння [ADDRESS]. Даний лист було надано на захист прав неповноті нього [PERSON], 1982 року народження. (а.с. 7). 07.11.2008 року Перша Одеська державна нотаріальна контора внесла запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №8162783. (а.с. 6). Накладення зазначеного арешту на будинок виникло на підставі позовних вимог [PERSON] (доньки позивача), [PERSON] до Ради опіки та піклування Суворовської районної адміністрації м. Одеси про визнання усиновлення недійсним. Відповідно до зазначених позовних вимог Суворовським районний судом м. Одеси було винесено рішення 30.09.1998 року по справі №2-2052/98, яким позовні вимоги були задоволені та визнано недійсним усиновлення [PERSON] та [PERSON] - неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Таким чином, згідно зазначеного рішення на даний час не має підстав для накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, будинок [ADDRESS]. (а.с. 14,15). Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки необхідність арешту на будинок [ADDRESS] відпала та вона порушує права [PERSON], як власника вказаного майна.

Outcome: approved