Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено позивач [PERSON] просить визнати в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:04:000:0147, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . До складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:04:000:0147, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею спадкового майна, яка прийняла спадщину. Діти спадкодавця від своєї частки в спадковому майні відмовилися. Заповіту [PERSON] не залишив. При юридичному оформленні спадкових прав у позивача виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спадкову земельну ділянку. За таких обставин, [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст. 79-1 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», звернувся до суду за захистом прав в спосіб визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Малькевич Н.В. у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. ст. 58, 60, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідачем Першотравневою сільською радою Покровського району Донецької області відзив на позов відповідно до ст. 191 ЦПК України не надано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] (шлюбні відносини підтверджено копією свідоцтва про шлюб а.с. 5). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено копією свідоцтва про смерть а.с. 4), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався, наданим ст. 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до Першої покровської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 43280720 від 17.03.2016 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58719208 від 17.03.2016 року - після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 40/2016 за заявою [PERSON] (а.с. 16) Згідно листа Першої покровської нотаріальної контори Східного міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Харків) № 322/01-16 від 17.06.2020 року свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60578091 від 17.06.2020 року, відкрита спадкова справа за №40/2016 від 17.03.2016 року. З заявою про відмову від спадщини за законом звернулись доньки померлого [PERSON] та [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини за законом звернулась дружина померлого [PERSON] , якій були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: 26.12.2016 року за реєстровим №2-76 на вклад з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією; 28.02.2019 року за реєстровим №2-81 на Ѕ частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на земельні ділянки-т 10.04.2019 року за реєстровим №2-127 кадастровий номер 1422782800:12:000:0145, 11.04.2019 року за реєстровими №№ 2-128, 2-129; кадастровий №1422782800:12:000:014, 1422782800:12:000:0146; 1422782800:12:000:0147; 10.06.2019 року за реєстровими номерами 2-170, 2-171, 2-172 кадастровий номер 1422782800:12:000:0149, 1422782800:12:000:0150, 1422782800:12:000:0151. (а.с. 31). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2018 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:12:000:0080, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надано Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вище зазначену земельну ділянку, як того вимагає ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». (а.с. 17). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. З матеріалів справи вбачається, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:12:000:0080, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1407008922020 від 31.01.2020 року [PERSON] відведено земельну ділянку площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:12:000:0080, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11-12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2008 року, виданого державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстровим №37, спадкоємцем (1/1) частини майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,1265 гектарів, кадастровий номер 1422784700:12:000:0080, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Першотравневої сільської ради Покровського району, Донецької області №38 від 30.05.2019 року, земельній ділянці, що належала [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] у зв`язку з оформленням спадщини [PERSON] . (а.с. 14) Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 47 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердж. постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації прав власності та прав постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. З взаємоузгодженого, логічного аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності на об`єкт нерухомого майна, яке виникло з моменту реєстрації земельної ділянки не породжує в особи цього права, а лише засвідчує офіційне визнання, підтвердження державною факту наявності в особи цього права. З урахування вказаного, суд приходить до переконання, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 0,1265 га кадастровий номер 1422784700:04:000:0147, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: [ADDRESS] , що узгоджується з положенням ст. 1218 ЦК України. Право власності на нерухоме майно, а саме на спірну земельну частку, належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Разом з тим, отримання позивачем, яка є спадкоємцем за законом, свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку дійсно неможливо з об"єктивних причин. За приписами п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушена в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1296 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved