Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитом, посилаючись на те, що 24.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 6800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язувався проводити щомісячно сплату на погашення кредиту, відсотків, комісії, однак взяті на себе зобов'язання не виконував і кредит належним чином не повертав і станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 11878,97 грн.. 13.06.2016 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказує, що [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 24.07.2008 року становить 7082,47 грн., яку просить стягнути з [PERSON], а також судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві вказує, що просить справу слухати у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Відповідно до п.1 ст. 224 ЦПК України - «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу ст.ст. 526, 530, 1049 ЦК України - «зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону; якщо у зобов'язані встановлено строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлено договором». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ч. 1 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В судовому засіданні встановлено та доведено, що 24.07.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 6800 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Судом встановлено, що банк виконав усі взяті на себе зобов'язання перед [PERSON] та надав йому кредит в розмірі 6800 грн. 00 коп., а відповідач в свою чергу не виконав взяті на себе зобов'язання по виконанню умов договору у зв'язку з чим виникла заборгованість. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 09.02.2016 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов'язанням. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці [PERSON] мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] по 07.10.2015 року. У нашому випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги." Таким чином, відповідач [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме шість місяців від дня відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті позичальника [PERSON] - [INFO] заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 24.07.2008 року становить 7082,47 грн., яка складається з наступного: 6461,34 грн. - заборгованість за кредитом; 621,13 грн. - заборгованість за відсотками. Отже, заборгованість до стягнення становить 7082,47 грн., в зв'язку з чим, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача дану суму заборгованості. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. 00 коп. судових витрат по справі - судовий збір.

Outcome: approved