Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, посилаючись на те, що він з [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у ДБУОЗ «Міська лікарня №5» - «ЦОЗМІД» [PERSON] народила дитину жіночої статі, яку назвали « [PERSON] ». Вказує, що оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території АР Крим то, відповідно, медичне свідоцтво про народження видане неповноважними органами окупованої території, що в свою чергу унеможливлює реєстрацію дитини у встановленому законом порядку та заявнику було відмовлено Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в реєстрації народження дитини з мотивів невідповідності медичного свідоцтва про народження вимогам національного законодавства. Просив суд встановити факт народження [INFO] в м. Севастополь, АР Крим дитини жіночої статі, [PERSON] , місце народження - АР Крим, м.Севастополь. Мати - [PERSON] , громадянка України, [INFO] . Батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №55 від 01.09.2020 року. Заявник в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив справу розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника відділу реєстрації та просили прийняти рішення на розсуд суду відповідно до норм чинного законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області 04 лютого 2012 року, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, 08.06.2011 року, [PERSON] , [INFO] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Оскільки органи влади на окупованій території АР Крим не визнані державою Україна, заявник не може скористатись своїми правами після народження дитини, щодо реєстрації її народження, а встановлення факту народження дитини має для нього юридичне значення: для оформлення факту народження дитини на території держави Україна. Відповідно до медичного свідоцтва про народження серії 67 №184407 від 09 березня 2021 року, виданого ДБУОЗ «Міська лікарня №5» - «ЦОЗМІД» у матері [PERSON] [INFO] об 20.00 год. народилася дівчинка [PERSON] . У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. Відповідно до п. 4, 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення та про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження,усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasu аnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Встановлення факту народження для заявника має юридичне значення, довідка про народження дитини є недійсною, оскільки видана органом, який не має права його видавати, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України. Разом з тим, оцінюючи довідку про народження, суд виходить з того, що народження особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п.4 ст.317 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання

Outcome: approved