Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів, просило стягнути з них солідарно на свою користь 225062,03 грн. заборгованості по договору кредиту № 420/637-САФ03.16-2 від 04.05.2007 року та понесені судові витрати в розмірі 2250,63 грн. Представник позивача в четвертому пункті позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вразі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив, що 04.05.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 420/637-САФ03.16-2, згідно якого було надано кошти в сумі 10400,00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 13 % річних з кінцевою датою повернення 03.05.2014 року. Згідно умов Договору кредиту, Кредитор прийняв на себе зобов'язання надати кредитні кошти Позичальнику, в порядку визначеному в кредитному договорі. Позичальник, в свою чергу, прийняв на себе зобов'язання, повернути Кредит в повному обсязі, із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами договору кредиту. Зобов'язання щодо надання кредиту Кредитором виконано в повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Позичальник свої зобов'язання, передбачені п. 3.3.9 Договору кредиту № 2194-03 щодо повернення в повному обсязі кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений п. 1.1. цього Договору, належним чином не виконує. Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту № 420/637-САФ03.16-2 від 04.05.2007 року у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1 цього Договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Згідно п. 4.2 Договору кредиту № 420/637-САФ03.16-2 від 04.05.2007 року у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2. 3.3.17. позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 10 відсотків від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Згідно п. 4.3 вказаного договору у разі порушення Позичальником вимог п.п. 3.3.3. цього Договору, Позичальник зобовязаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 1 відсотку від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими відсотками, за кожний випадок. Згідно п. 4.4. договору нарахування пені за невиконання зобовязань, визначених п.п. 1.1, 2.4 цього Договору та штрафів за невиконання зобовязань, визначених п. 3.3.2. 3.3.17 цього Договору, припиняється через один рік від дня, коли будь-яке з таких зобовязань мало бути виконане. Згідно п. 4.5 вказаного Договору кредиту № 420/637-САФ03.16-2 від 04.05.2007 року, у разі порушення строку перерахування кредитних коштів, передбаченого п. 3.1.1 цього Договору, з вини Кредитора, Кредитор сплачує Позичальнику пеню в розмірі 0,005 процента від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим Договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, в якості додаткового забезпечення виконання зобовязань за Договором кредиту від 04.05.2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", та [PERSON] 07 травня 2007 року укладено договір поруки. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору поруки поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також Можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 420/637-САФ03.16-2 від 04 травня 2007 року та відповідно до п. 3.1.2 у випадку невиконання Позичальником та Поручителем зобовязання забезпеченого порукою відповідати перед Кредитором як солідарні боржники всім своїм майном на яке, згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення (а.с. 16-17). Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручаться перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов"язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позичальник свої зобов'язання, передбачені Договором кредиту щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, не виконує, внаслідок чого має заборгованість, станом на 10.06.2015 року заборгованість за договором кредиту становить - 14496,09 дол. США, що еквівалентно 225062,03 грн., з яких: 7694,23 дол. США, що еквівалентно 119458,38 грн. - заборгованість за кредитом, 4565,75 дол. США, що еквівалентно 70886,58 грн. - заборгованість за відсотками, 1498,96 дол. США, що еквівалентно 23272,37 грн. - пеня по простроченому кредиту, 737,14 дол. США, що еквівалентно 11444,69 грн. - пеня по простроченим відсоткам (а.с. 7-8). У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Цивільне законодавство не встановлює обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Одночасне стягнення з боржника, який порушив умови договору, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України, пеня та штраф є формою неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. За наведеного вимога до [PERSON] підлягає до задоволення, що стосується вимог до [PERSON], яка є поручителем по кредитному договору, то договір поруки укладений 07.05.2007 року. Згідно до п. 4.2 договору поруки він діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. Відповідно до п. 1.1. договору кредиту № 420/637-САФ03.16-2 на купівлю автотранспортних засобів від 04.05.2007 року кінцевий термін повернення основної заборгованості 03.05.2014 року. З розрахунку заборгованості виконаного банком вбачається, що [PERSON] останню проплату здійснив 02.08.2013 року. Доказів направлення листі про повернення кредиту матеріали справи не містять. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Установивши, до договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, не предявив протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобовязання, суд дійшов висновку про те, що зобовязання за договором поруки припинилися. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення із відповідача [PERSON] на користь банку заборгованості, а щодо вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 2250,63 грн.

Outcome: partial