Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Маріупольська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, посилаючись на те, що 23 квітня 2015 року спеціалістами відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України [PERSON], за результатом чого складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства 23.04.2015 року. Згідно вказаного акту, [PERSON] самовільно займає та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,002397 га під розміщення гаражу за адресою: вулиця 9 Травня в м.Маріуполі, чим порушує вимоги ст.ст.125,126, 211, 212 Земельного кодексу України. Враховуючи вищевказане [PERSON] особисто під підпис видано вказівку (попередження) від 23.07.2015 року за № 40/2015, згідно якої їй надано семиденний строк на усунення порушень діючого земельного законодавства України. Працівниками відділу землеустрою та охорони земель управління земельних відносин міської ради 05 травня 2015 року вдруге складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за яким [PERSON] вимоги вказівки (попередження) від 23.04.2015 року не виконала, земельну ділянку не звільнила та у придатний до використання стан не привела. Маріупольською міською радою в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про передачу у власність та/або надання у користування відповідачці вказаної земельної ділянки не приймалось, правовстановлюючі документи у [PERSON] відсутні, добровільно самовільно зайняту земельну ділянку вона не звільняє. Таким чином, відповідачка самовільно зайняла та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,002397 га, під розміщення гаражу по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, тому просить зобов'язати її звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привести її до придатного для використання стану, включаючи і знос торгівельного об"єкта та стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка загальною площею 0,002397 га, що розташована по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя входить до складу земель житлової та громадської забудови і знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Маріупольської міської ради, якою рішення про надання [PERSON] вказаної земельної ділянки для розміщення торгівельного обєкту не приймалося, правоустановлюючі документи на неї у відповідачки відсутні. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.04.2015 року встановлено, що відповідачкою самовільно зайнята та використовується земельна ділянка загальною площею 0,002397 га, що розташована по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя під розміщення гаражу. На підставі складеного акту перевірки відповідачці було видано вказівку (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства, яку відповідачка добровільно не виконала. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05.05.2015 року вбачається, що відповідачкою [PERSON] вимоги вказівки від 23.04.2015 року не виконані, і вона самовільно займає та використовує земельну ділянку загальною площею 0,002397 га, що розташована по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, під розміщення гаражу. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно ст.125 ЗК України право власності, право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. На підставі ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель, споруджень, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Враховуючи те, що міською радою в адміністративному підпорядкування якої перебуває земельна ділянка загальною площею 0,002397 га, що розташована по вулиці 9 Травня в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя, рішення про її передачу у власність та/або надання у користування відповідачці [PERSON] не приймалося, правоустановлюючі документи на вказану земельну ділянку у відповідачки відсутні, [PERSON] не зверталася у встановленому законом порядку до органів самоврядування із заявою про надання їй у користування (оренду) вказаної земельної ділянки, тому суд приходить до висновку про те, що право позивача порушене і підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд виходить з положень ст.88 ЦПК України та стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень. На підставі ст.ст.116,125,212 Земельного кодексу України, ст.ст. 386 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved