Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позові вказав, що його батьком є [PERSON]. Шлюб між його батьками був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області 08.09.2008 року. Наразі позивач досяг 18 років, навчається на 3 курсі Лубенського лісотехнічного коледжу на денному відділенні і потребує матеріальної допомоги. Однак, батько позивача, відповідач у справі, матеріальної допомоги не надає. Позивач прохає суд, стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно до закінчення ним навчання. В судове засідання сторони не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у свою відсутність, при цьому позивач позов підтримує, відповідач з позовними вимогами згоден. Зясувавши обставини справи, дослідивши думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється рідним сином [PERSON] /а.с.5/. Шлюб між його батьками був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області 08.09.2008 року./а.с.6/ На даний час [PERSON] навчається на 3 курсі Лубенського лісотехнічного коледжу на денному відділенні. Закінчує навчання 30.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою /а.с. 7/. У звязку з навчанням позивач ніде не працює. Зважаючи на викладене, враховуючи сімейний та матеріальний стан сторін, те що утримання дитини, яка продовжує навчання, згідно чинного законодавства є обовязком відповідача, позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно. При цьому, стягнення аліментів слід почати з 03.08.2017 року, тобто з дня предявлення позову (а.с.1), що відповідає положенню ч.1 ст. 191 СК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved