Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON].В. 21 липня 2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що її батько [PERSON], який помер 11 квітня 1996 року, був включений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», які включені до державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-09, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 23 від 29.12.1995 року. Землю передано згідно рішення Глобинської районної ради народних депутатів від 22.12.1995 року на території Броварківської сільської ради Глобинського району . Вона є спадкоємцем майна [PERSON] за законом і відповідно до норм ст. 549 ЦК УРСР, вважається такою, що прийняла спадщину. Проте, Градизька державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Посилаючись на викладене, позивач прохала визнати за нею право на вказану земельну частку (пай), розміром 3,13 умовних кадастрових га, в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON], не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача територіальної громади в особі Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, третя особа Градизька державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не направив. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги і вони знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, суд приймає вказане визнання позову, оскільки такі дії відповідача не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вказані позовні вимоги є цілком доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у вказаному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 11 квітня 1996 року помер батько позивача [PERSON]. За життя батько позивачки набув право на земельну частку (пай) оскільки був включений до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», які включені до державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-09, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 23 від 29.12.1995 року. Землю передано згідно рішення Глобинської районної ради народних депутатів від 22.12.1995 року на території Броварківської сільської ради Глобинського району . \~Спадкоємцем права на майно є дочка покійного [PERSON], яка на час смерті спадкодавця разом з ним проживала в [INFO] Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та фактично вступила у володіння спадковим майном , як це передбачено вимогами ст.\~529, ст.\~548\~та ст.\~549 ЦК УРСР, які діяли на той час. \~Проживання однією сім"єю на час смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] в с. Петрашівка Глобинського району Полтавської області Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області стверджується довідкою вказаної сільської ради №572/02-31 від 30 червня 2016 року. Відповідно довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області станом на 01. 01. 2016 року нормативна грошова оцінка земельної частки (пай) по КСП «Ленінець», що розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області складає 126385,59 грн. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари у землях, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені «Ленінець» на території Броварківської сільської ради. Державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори [PERSON] постановою від 01 липня 2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Видача правовстановлюючого документу на померлого [PERSON] неможлива, оскільки правоздатність особи втрачається зі смертю, тому спір може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України:\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до\~ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 11\~ст. 346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.1, ч.5.\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець має право прийняти спадщину, яка незалежно від часу прийняття належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 11\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку(пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~\~\~\~\~Земельного кодексу України\~1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"\~та відповідні норми\~ЦК УРСР.\~ Правовідносини по спадкуванню в конкретному випадку виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно ч.1 ст. 529 названого Кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Достовірно встановлено, що спадщину [PERSON] прийняла його спадкоємець за законом [PERSON] (позивач у справі). Спадщина відумерлою не визнана. Особи, які б претендували на обовязкову частку у спадщині, відсутні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на успадкування права на земельну частку (пай), що належало її батькові [PERSON], який помер 11 квітня 1996 року. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.

Outcome: approved