Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 23 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт, яка заповіла «Свою землю частку (пай), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 049432, Майновий (пай) члена колективного с/г підприємства серії КИ-ХІІ № 1171742 заповідаю [PERSON]». Заповіт посвідчено головою виконкому Винарівської сільської ради Бовдурацьким Миколою Григоровичем та зареєстровано в реєстрі № 7. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємицею за законом першої черги, яка постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавицею і в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину є її дочка [PERSON] інших спадкоємців першої черги. Які б мали право на обов'язкову частину в спадщині і прийняли спадщину немає. Спадкоємицею, яка подала до Ставищенського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом є внучка спадкодавиці [PERSON] Проте зясувалося що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку позивачка не може оскільки із заповіту неможливо встановити справжню волю заповідача щодо складу заповіданого їй спадкового майна, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Ставищенського районного нотаріального округу [PERSON] від 19.03.2014 року за № 103/02-14 Нотаріус законом не віднесений до кола осіб які в праві тлумачити заповіт, тому позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в безспірному порядку. Вважаю, волею спадкодавця було надати мені право власності в порядку спадкування за заповітом на: належну їй земельну ділянку площею 3,2423 га розташовану на території Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку виданим на бланку серії ЯЖ № 049432 на підставі розпорядження Кагарлицької райдержадміністрації від 13.09.2006 року № 563 та зареєстрований 17 липня 2008 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010810401944 та право на частку майна пайового фонду (майновий пай) члена ПОСП „Дніпро" села Стайки Кагарлицького району посвідчене майновим сертифікатом КИ-ХІІ № 1171742. Позивачка в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої справу просить розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши матеріали справи та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено наступні факти, які ніким із сторін не оспорюються: Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 23 листопада 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким «Свою землю частку (пай), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 049432, Майновий (пай) члена колективного с/г підприємства серії КИ-ХІІ № 1171742 заповідає [PERSON]». Заповіт посвідчено головою виконкому Винарівської сільської ради Бовдурацьким Миколою Григоровичем та зареєстровано в реєстрі № 7. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємицею за законом першої черги, яка постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавицею і в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину є її дочка [PERSON] інших спадкоємців першої черги, які б мали право на обов'язкову частину в спадщині і прийняли спадщину немає. Спадкоємицею, яка подала до Ставищенського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом є внучка спадкодавиці [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1245 ЦК України частина спадщини що не охоплена заповітом спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах у відповідності до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у ті частині, в якій він йому суперечить. У відповідності зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до статті 541 ЦК України (1963 року), який діяв на час укладення заповіту, заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. Згідно статті 545 вказаного Кодексу недійсність окремих частин заповіту не тягне за собою недійсності його в цілому. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 1220, 1223, 1236, 1245, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved