Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі прописана також відповідачка, його колишня співмешканка, яка з липня 2013 року не проживає там. З нею він не спілкується. Він позбавлений можливості користуватися даною квартирою. За комунальні послуги йому нараховується плата за двох осіб. У судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В зв"язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі - продавжу від 27.12.2012 року(а.с. 4, 5). У вказаній квартирі прописаний позивач, а також [PERSON], що підтверджується довідкою комунального виробничого житлового ремонтно-експлутаційного підприємства № 7(а.с.9). Згідно акту МК ВЖРЕП № 7 від 26.02.2014 року [PERSON] зареєстрована в квартирі за вищевказаною адресою, однак там не проживає з липня 2013 року(а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ст. 321 ЦК України). Згідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування нею. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачка не проживає в квартирі з липня 2013 року, а позивач звернувся до суду з даним позовом в березні 2014 року, тобто позивачка відсутня менше ніж один рік, а тому позовні вимоги задовленню не підлягаю. Посилання позивача на ст. 71 Житлового Кодексу України, на думку суду, є безпідставним, оскільки стосується наймача житла і членів його сім"ї, а позивач є власником вищевказаного житла і повинен керуватися вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: dismissed