Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" (далі Банк) звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 004-14149-200411 від 20 квітня 2011 року в сумі 3 522 грн. 33 коп., що складається з: тіло кредиту - 3 522 грн. 33 коп. станом на 11 вересня 2014 року. В обґрунтування позову позивач послався на обставини неналежного виконання відповідачем обов'язку з повернення кредитних коштів. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, суду пояснив, що згідно представлених квитанцій розмір боргу має бути меншим, ніж розрахований позивачем. Так як останні платіж ним був здійснений 08 листопада 2011 року, а позивач звернувся до суду лише 25 листопада 2014 року, просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права у зв'язку з чим відмовити в позові. Позивач в судове засідання свого представника не направив, просив про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 квітня 2011 року між ТОВ "КБ "Дельта", правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений кредитний договір № 004-14149-200411 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з встановленням ліміту на день укладання договору в розмірі 5 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Також кредитним договором встановлено, що він діє до повного виконання сторонами зобовязань за договором. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач, користуючись кредитними коштами у передбачені договором умови і строки з позивачем не розрахувався внаслідок чого станом на 11 вересня 2014 року виникла заборгованість в сумі 3522 грн. 33 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. Також ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлюється обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. А ч. 2 ст. 1050 ЦК України закріплює право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В свою чергу, внаслідок невиконання [PERSON] належним чином умов кредитного договору виникла заборгованість на суму 3522 грн. 33 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Посилання відповідача на те, що розрахунок позивача є невірним, не знайшло свого підтвердження так як усі квитанції, на які посилався відповідач враховані позиивачем у розрахунку боргу. Суд також не вбачає підстав для застосування до спірних відносин наслідків пропуску позивачем строку давності для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки, як вбачається з розрахунку боргу останній платіж був здійснений відповідачем 25 жовтня 2013 року, а за такого він станом на цю дату визнавав вимоги позивача, а, відтак, трирічний строк давності для звернення позивача до суду за захистом порушеного права не сплинув. Це підтверджується також і пластиковою карткою відповідача, термін дії якої вказаний: до квітня 2013 року. Таким чином, позов підлягаю задоволенню повністю. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved