Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнених вимог, прийнятих судом, про стягнення 52 997,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що він працював на посаді головного конструктора проекту в ТзОВ «Львівські автобусні заводи». Згідно наказу №1/вк від 09.01.2013р. був звільнений з займаної посади у зв'язку з закінченням терміну дії трудового договору. В день звільнення йому не було виплачено всіх належних коштів. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2014 року стягнуто на його користь середній заробіток за час затримки з 12 вересня 2013 року по 01 жовтня 2014 року в сумі 44 089,11 грн. Просить стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку з 02 жовтня 2014 року по 24 січня 2016 року в сумі 52997,88 грн. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримав, просить його задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення зважаючи на наступне. Судом встановлено, що позивач наказом № 15/вк від 27.01.2011р. прийнятий на посаду начальника бюро відділу головного конструктора в ТзОВ «Львівські автобусні заводи». З 26.07.2012р. переведений на посаду головного конструктора проекту в ТзОВ «Львівські автобусні заводи» (наказ №95вк від 26.07.2012р.). Згідно наказу №1/вк від 09.01.2013 року [PERSON] звільнений з роботи за п.2 ст. 36 КЗпП України. Відповідно до ст.7 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що йому належать, проводиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, а саме - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство має сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до аб. 5 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999р. задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як вбачається із Листів Міністерства соціальної політики України від 09.09.2014 р. N 10196/0/14-14/13, від 20.07.2015 р. N 10846/0/14-15/13, від 04.09.2013 р. № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу», кількість робочих днів, за які не проведений розрахунок, при п"ятиденному робочому тижні становить 318 робочих днів. Проведений позивачем розрахунок середнього заробітку в сумі 52 997,88 гривень відповідає вимогам Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати». Виходячи з розрахунку середнього заробітку, наданого позивачем, заробітна плата позивача за два останні місяці до звільнення - 7000 грн. його середній заробіток становить 166,66 грн. ( 7000 грн. : 42 роб. дні = 166,66 грн.). Заробітна плата за час затримки розрахунку за період з 02.10.2014 року по 24.01.2016 року становить 52997,88 грн. ( 166,66 х 318 роб. дн. = 52997,88 грн.). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved