Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування квартири від 25.11.2004р., за реєстраційним № 2042, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] недійсним, через його фіктивність та визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS]. В своєму позові він вказав, що йому раніше на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Разом з ним в квартирі проживав молодший син [PERSON]. Оскільки син [PERSON] зловживав алкогольними та наркотичними засобами, він був змушений продати більшу за площею та кращу за плануванням квартиру за вищевказаною адресою та купити невелику за площею й дешевшу квартиру за адресою: [ADDRESS], тим самим маючи можливість в різниці ціни, надати кошти [PERSON], для купівлі своєї окремої житлової площі, оскільки він як літня, хвора людина не міг виносити способу життя свого молодшого сина. Купівлю -продаж квартири [ADDRESS] було оформлено договором купівлі-продажу від 05.04.2004 р. за реєстровим № 2083, посвідченим нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Побоюючись того, що [PERSON] «проп'є» кошти, або саму нерухомість, та буде претендувати на його нерухоме майно, або обтяжувати її боргами, він вирішив оформити фіктивний договір дарування вказаної квартири. Домовившись із старшим сином [PERSON] про те, що даний договір не буде створювати ніяких правових наслідків, а договір дарування укладається «про людське око», для того, щоб молодший син [PERSON] не міг претендувати на вказануквартиру, чи виконати за рахунок цього нерухомого майна грошові зобов'язання. 25.11.2004р. між ним та сином [PERSON] було укладено фіктивний договір дарування квартири [ADDRESS], за реєстровим № 2042, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Оскільки сторони вказаного договору не мали на меті створення правових наслідків за договором дарування квартири, тому всі правовстановлюючі документи по квартирі, технічний паспорт на квартиру, ключі від квартири залишались у нього. Майно за цим правочином передане не було. По всім правовідносинам, що виникали з приводу квартири, стороною за договорами виступав саме він - [PERSON] Договори з установами по наданню комунальних послуг укладав, переукладав також саме він.. У судових справах з приводу нерухомого майна, зокрема у справі № 2-630/11 (рішення від 06.12.2011 р. Ленінського районного суду м. Запоріжжя), відповідачем виступав також він, як власник цього житлового приміщення. Крім того, з моменту купівлі вказаної квартири тільки він був зареєстрований в ній. Інших мешканців у квартирі з 2004 року не було зареєстровано. Адресну реєстрацію з моменту купівлі квартири він не змінював. Не змінював місця проживання й його син [PERSON] , який за вказаною адресою повноваження власника квартири не виконував й жодного дня в ній не мешкав. Всі платежі, що пов'язані з вказаним нерухомим майном здійснював виключно він, про що свідчать платіжні документи починаючи з літа 2004 р. на його ім.»я. Отже, при укладенні договору дарування вказаної квартири, він не мав наміру втратити право власності на цю квартиру, право володіння та користування нею залишалось у нього, а він мав намір уникнути можливості звернення стягнення на цю нерухомість або обтяження її будь-якими боргами молодшого сина. Тим самим у вчиненому сторонами договорі дарування є наявною неузгодженість між волею та волевиявленням - відсутня воля сторін на відчуження та зміну власника квартири. Таким чином, даний фіктивний договір підлягає визнанню недійсним. Його права у зв'язку із фіктивністю вказаного правочину почали порушуватись з моменту смерті сина, іншої сторони за фіктивним договором дарування - [PERSON], оскільки вони не мали на меті перехід права власності до нього, натомість з моменту смерті спадкодавця [PERSON] предмет за фіктивним правочином - квартира [ADDRESS] увійти до спадкової маси. [INFO] помер його син позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] Спадкоємницею померлого, яка подала заяву про прийняття спадщини, є його дружина [PERSON].. Просить визнати договір дарування квартири[ADDRESS] від 25.11.2004р., за реєстраційним № 2042, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] недійсним, через його фіктивність та визнати за ним право власності на зазначену квартиру. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала пояснення по суті позовних вимог, пояснила, що позивач не претендує на іншу частку спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Просила визнати договір дарування спірної квартири від 25.11.2014р. за реєстраційним № 2042, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] недійсним, через його фіктивність та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти задоволення позову за умови, що позивач не буде претендувати на іншу частку спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Судом встановлено, що 05.07.2004р. позивач придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.04.2004 р. за реєстровим № 2083, посвідченим нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 25.11.2004р. між позивачем та його сином [PERSON] був укладений договір дарування вказаної квартири за реєстровим № 2042, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Позивач з літа 2004 року проживає в Іквартирі [ADDRESS] Він зареєстрував місце свого проживання в ній, що підтверджується копією довідки МКП "Основаніє" № 3810 від 06.05.2014р. З того часу позивач не змінював місце свого проживання та реєстрації. Інших мешканців у квартирі з 2004 року не було зареєстровано. Майно за цим правочином передано не було. [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою : [ADDRESS], що підтверджується копією довідки Жовківського міського виробничого управління житлово-комунального господарства № 657 від квітня 2013р. [PERSON] після укладення договору дарування квартири місце свого проживання не змінював, повноваження власника спірної квартири не виконував та жодного дня в ній не мешкав. По всім правовідносинам, що виникали з приводу квартири стороною за договорами виступав позивач [PERSON] Договори з установами по наданню комунальних послуг укладав, переукладав позивач. Вказані обставини підтверджуються копіями : договору про користування електричною енергією № 94204231 від 02.04.2014р., договору про надання послуг газопостачання № 94204231 від 05.08.2009р. та № 94204231 від 15.09.2004р., договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 03.08.2004р., договору про надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій від 29.11.2009р., договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19.02.2008р. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-630/11 від 06.12.2011р. стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Центральних районних електричних мереж суму вартості не облікованої енергії за порушення ПКЕЕН в розмірі 1456 грн. 65 коп. Рішення набрало законної сили 17.11.2011р. Всі платежі, що пов'язані з вказаним нерухомим майном здійснював виключно позивач, про що свідчать копії платіжних документів ,починаючи з літа 2004р. на його ім`я. [INFO] помер син позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] Спадкоємцем померлого, яка подала заяву про прийняття спадщини, є його дружина [PERSON] та позивач. Відповідач не заперечує проти задоволення позову за умови, що позивач не буде претендувати на іншу частку спадщини. За змістом ст. 234 ЦК України, фіктивний правочин вчиняється його учасниками без наміру виникнення, зміни або припинення цивільних прав і обов`язків, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаний. При вчиненні фіктивного правочину його учасники мають інші цілі, ніж ті, що ним передбачені. Отже, позивач, який звертається з вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" N 9 від 06.11.2009р., викладених в пункті 24, для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. При укладенні договору дарування вказаної квартири позивач не мав наміру втратити право власності на цю квартиру, право володіння та користування квартирою залишалось у нього, а він мав намір уникнути можливості звернення стягнення на цю нерухомість або обтяження її будь-якими боргами молодшого сина [PERSON] Померлий син [PERSON] ніколи не претендував на зазначену квартиру як на свою власність. Тим самим у вчиненому сторонами договорі дарування є наявною неузгодженість між волею та волевиявленням - відсутня воля сторін на відчуження та зміну власника квартири. За таких підстав, даний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки є фіктивним та за позивачем необхідно визнати право власності на зазначену квартиру.

Outcome: approved