Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Позивач до суду не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказаний обєкт нерухомого майна; припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнати за ним право власності на вказаний обєкт нерухомого майна; припинити право власності [PERSON] на житловий будинок №5 по вул. Чкалова в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області та визнати за ним право власності на вказаний обєкт нерухомого майна. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного. Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на житловий будинок №5 по вул. Чкалова в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав 840 000,00 грн. та 190 000,00 доларів США, що за курсом НБУ, встановленому на день укладення договору позики становило 1 502 900,00 грн., та зобов'язався повернути дані грошові кошти до 30 листопада 2011 року. Зазначені грошові кошти до 30 листопада 2011 року [PERSON] не повернув, внаслідок чого позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, в якій просив стягнути суму боргу, відсотки та інфляційні витрати. Так, 29 серпня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було постановлено рішення по цивільній справі № 201/9328/13-ц, яким було задоволено позовні вимоги у повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 2 358 670 (два мільйона триста п'ятдесят вісім тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп., проценти за користування позикою у розмірі 490 425 (чотириста дев'яносто тисяч чотириста двадцять п'ять) грн. 63 коп., суму інфляційних витрат у розмірі 2 518 (дві тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 32 коп., 3% річних у сумі 48 078 (сорок вісім тисяч сімдесят вісім) грн. 09 коп., а також судовий збір у розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп., а разом: 2 903 133 (два мільйона дев'ятсот три тисячі сто тридцять три) грн. 04 коп. На підставі вищевказаного рішення, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська позивачу був виданий виконавчий лист по цивільній справі №201/9328/13-ц (провадження № 2/201/2679/2013) про стягнення боргу з [PERSON] за договором позики. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. [PERSON] зобовязався у разі не виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та не повернення боргу за договором позики, передати позивачу у власність інші речі, визначені родовими ознаками, а саме належне йому нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу № 006/0030-Н від 13" січня 2008 року зареєстрованому на Товарній біржі «Катеринославська» за № 0030-Н; квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі договору дарування ВВО № 113882 реєстр № 3980 від 02.12.2004 року посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]; житловий будинок № 5 по вул. Чкалова в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Квартира [ADDRESS] знаходиться в житловому будинку літ. А-10, та складається з 1 - коридор, 2 -санвузол, 3,4,5 - житлова кімната, 6 - кухня, , 7 - санвузол, І - балкон, загальною площею 105,6 кв.м., житловою площею 57,1 кв.м. Квартира [ADDRESS] знаходиться в житловому будинку літ. А-9, та складається з 1 - коридор, 2,3 -житлова кімната, 4 - кухня, 5 - санвузол, 6 - кладова, І -лоджія, загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 27,6 кв.м. Згідно Технічного паспорту виготовленого станом на 10 березня 2015 року, житловий будинок №5 по вул. Чкалова в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області складається з будинку літ. А, до складу якого входять: 1 - коридор площею 4,4 кв.м., 2 - комора площею 5,9 кв.м., З - кухня площею 10,1 кв.м., 4 - кімната площею 15,9 кв.м., загальною площею приміщень 36,3 кв.м., житловою площею 15,9 кв.м., допоміжною площею 20,4 кв.м. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 509 ЦК України, встановлено що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користе другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Таким чином, позовні вимоги у частині припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнання за ним права власності на вказаний обєкт нерухомого майна; припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та визнання за ним права власності на вказаний обєкт нерухомого майна, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а від так підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині припинення права власності [PERSON] на житловий будинок №5 по вул. Чкалова в с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області та визнання за [PERSON] права власності на вказаний обєкт нерухомого майна, що є підставою для відмови позивачу задоволенні позову у цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 250 грн.

Outcome: partial