Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

ПАТ «Київенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, 3% річних, інфляційних. Зазначало, що [PERSON] проживає за адесою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго». Свої зобов`язання по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води [PERSON] виконує неналежним чином. Станом на 01.12.2017 заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води складає 26293,53 грн. Посилаючись на те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» в останнього утворилася заборгованість по оплаті послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води в розмірі 26293,53 грн. Крім того, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 7358 грн. 17 коп. - 3% річних та інфляційних, а також судовий збір в розмірі 1762 грн. Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позов вказав на те, що в квартирі [ADDRESS] було встановлено індивідуальне опалення, а саме: газовий котел. Починаючи з 2008 року, він регулярно письмово повідомляв посадових осіб ПАТ «Київенерго» про офіційне відключення його квартири працівниками СВП "Київські теплові мережі ПАТ «Київенерго». В 2016 році квартира була обстежена комісією вищезазначеної організації, яка актом зафіксувала відсутність підключення квартири до централізованого опалення та наявність в ній індивідуального опалення. Обґрунтовуючи позовні вимоги відсутністю отримання відповідачем дозволів на ведення робіт по встановленню газового котла та відключення від центрального опалення, позивач не надав належних доказів тому, чи дійсно відповідачу надавалась послуга з централізованого опалення. Наявність платіжних вимог при фактичному відключенні квартири [ADDRESS] від централізованого опалення не є підтвердженням надання послуги. Посилаючись на вищевказане, відповідач просив у задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив представник позивача вказав на те, що відсутні докази прийняття міжвідомчою комісією рішення щодо відключення квартири відповідача від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення, а тому таке відключення кватири здійснено з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 20.03.2019 замінено позивача ПАТ «Київенерго» його правонаступником - комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] проживає за адесою: [ADDRESS] (а.с. 22, 66). Відповідно до акту обстеження, складеного представником СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» майстром Ткаченко Р.П., гаряче водопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] здійснюється за рахунок газового котла, централізоване опалення відсутнє (а.с. 90). Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач. Відповідно до п. 6 вказаної норми індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Згідно з п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановити, що саме [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води на підставі договору, як того вимагає п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» видається неможливим, а також неможливо встановити, що позивачем було надано послуги в тому обсязі, в якому зазначено у позові. Доказів того, що послуги з центрального опалення та постачання гарячої води надавалися відповідачу позивачем, ураховуючи акт обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , суду не надано. Ураховуючи вищевикладене, недостатність наданих доказів позивачем для встановлення факту виникнення договірних відносин з відповідачем, надання послуг в заявлених обсягах та виникнення заборгованості у зазначеному розмірі, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed