Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області 03.08.2016 року звернувся [PERSON] із позовом до Словянської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки та житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яку позивач має намір отримати з урахуванням того, що спадкодавець при житті залишила на його ім'я заповіт. На даний час він вирішив оформити свої спадкові права та звернувся до нотаріуса. Який своєю постановою від 20.07.2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщини. Позивач знав про смерть бабусі, займався її похованням, але в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки позивач є інвалідом 2 групи, важко переймався смертю бабусі, на початку 2016 року він переніс операцію та значний період часу не міг вільно пересуватися. Саме за станом свого здоров'я він не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], в три місяці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, навів доводи, тотожні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що на час відкриття спадщини він не проживав разом зі спадкодавцем, зареєстрований за іншою адресою. Він знав про смерть бабусі та займався її похованням. Після смерті бабусі він погано себе почував і протягом шести місяців не звертався до нотаріуса, весь час по січень 2016 року включно він перебував у місті Словянську, за кордоном або на стаціонарному лікуванні не знаходився. Перебував на стаціонарному лікуванні у лютому-березні 2016 року. До нотаріуса він звернувся у липні 2016 року та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Представник відповідача Словянської міської ради до суду не з'явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши позивача, дослідивши надані суду матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд відповідно до вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Позивач [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований у [ADDRESS] ( а. с. 3-4) [INFO] померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом РАЦС по м. Слов'янську Донецької області 21.07.2015 року ( а. с. 6) Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки та частки у житловому будинку [ADDRESS], що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1990 року ( а. с. 8-9) Відповідно до заповіту від 27.12.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської ДНК та зареєстрованого в реєстрі за № 2-13, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] ( а. с.7) Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків ( спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям). Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права й обов'язки спадкодавця, які не припинилися в момент його смерті. Згідно ст. 216 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20\\5 від 03.03.2004р., нотаріусові для одержання свідоцтва про право на спадщину необхідно надавати правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця й витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 1272 ч. 3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З постанови державного нотаріуса Першої Словянської ДНК від 20.07.2016 року вбачається, що подані [PERSON] 20.07.2016 року документи про прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON], померлої [INFO], подані з пропуском встановленого законом строку (а. с. 17) Як на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини позивач посилається на стан свого здоров'я, а саме, що він є інвалідом 2 групи та переніс операцію на початку 2016 року, за станом здоров'я не міг звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Вказані позивачем причини суд не вважає поважними, а надані в обґрунтування позовних вимог докази з цього приводу не приймає до уваги з наступних підстав. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO], позивач зі спадкодавцем на час смерті не проживав та доказів цього не надав ( з копії паспорту позивача вбачається, що він зареєстрований у [ADDRESS] з 2006 року по теперішній час), протягом шести місяців, тобто до 18.01.2016 року не надано жодного доказу перебування позивача на стаціонарному лікуванні. Надані позивачем виписні епікризи свідчать про лікування позивача з 22.02.2016 по 18.03.2016 року, тобто вже за межами строку прийняття спадщини. При цьому, незважаючи на посилання позивача про погіршення його стану здоров'я з часу відкриття спадщини, він особисто подав документи до нотаріальної контори лише 20 липня 2016 року. В судовому засіданні позивач підтвердив, що він особисто займався похованням спадкодавця та знав про час відкриття спадщини. Наявність у позивача 2 групи інвалідності цих висновків не спростовує. Зазначені позивачем причини пропуску строку прийняття спадщини не є такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто не є поважними. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою ( втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Узагальненням судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнано правильною практику, якою не визнаються поважними причини пропуску строку прийняття спадщини через стан здоров'я, непрацездатність, перебування на лікуванні, оскільки позивачами не були надані докази того, що за станом здоров'я позивачі не мали можливості у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у тому числі надіслати таку заяву поштою. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Зазначені позивачем причини пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої бабусі не є поважними і позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed