Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.08.2010 року відповідачка [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк, згідно якої отримала пенсійну картку. 21.11.2012 року відповідачу [PERSON] було переоформлено кредитну карту «Універсальна» відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитомці. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджений наказом №СП -2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком - Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідачка в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачувала суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2014 року складає 13267,01 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 8216,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3270,74 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 671,33 грн., відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 607,95 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13267,01 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., сплачені при подачі позову. У судовому засіданні представник позивача Одарюк О.С., який діє на підставі довіреності від 16.08.2013 року, на позовних вимогах наполягав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] з позовними вимогами погодилась та не заперечувала проти їх задоволення. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.08.2010 року відповідачка [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк, згідно якої отримала пенсійну картку. 21.11.2012 року відповідачці [PERSON] було переоформлено кредитну карту «Універсальна» відповідно до тарифів якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджений наказом №СП -2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між [PERSON] та банком договір, підтверджується підписом у заяві (а.с. 8). Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішення Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Так, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки станом на 21.11.2012 року відповідачці був встановлений кредитний ліміт у розмірі 8000,00 грн. (а.с. 7). Однак, відповідачка в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачувала суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.10.2014 року складає 13267,01 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 8216,99 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 3270,74 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 671,33 грн., відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) в сумі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в сумі 607,95 грн., відповідно до розрахунку (а.с. 5-6). Відповідачці пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак вона цього не зробила. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.11.2012 року станом на 31.10.2014 року в розмірі 13267,01 грн. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідачки витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.(а.с. 1).

Outcome: approved