Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Газматовою А.А., зареєстрований в реєстрі за № 5825 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № КБ-03/454 від 29 серпня 2013 року на загальну суму 43 201,84 гривень. Та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 03 грудня 2019 року отриманої на звернення від 26 листопада 2019 року, [PERSON] стало відомо, що в провадженні виконавця перебуває виконавче провадження № 60335568 відкрите 17 жовтня 2018 року з примусового виконання виконавчого напису № 5825 від 18 вересня 2019 року. Однак виконавчий напис був вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Кредитний договір про встановлення овердрафту № КБ-03/454 укладений між банком та [PERSON] не посвідчений нотаріально. А також, позивач не визнає факт наявності будь-якої заборгованості перед ПАТ «Терра Банк» та відповідно ТОВ «Росвен Інвест Україна». Не було письмово повідомлено боржника про наявність заборгованості від банку або товариства. Крім того, строк на вчинення виконавчого напису сплив. 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Газматової А.А. надійшли пояснення в який остання просить врахувати пояснення та докази при ухваленні судового рішення та пояснює наступне. У вересні 2019 року до неї звернулося ТОВ «Росвен Інвест Україна» з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № КБ-03/454 від 29 серпня 2013 року право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна». З поданих сгягувачем (відповідачем) документів вбачається, що між гр. [PERSON] та ПАТ «Терра Банк» укладено кредитний договір № КБ-03/454 від 29.08.2013 шляхом акцептування публічної пропозиції, оприлюдненої на офіційному сайті банку відповідно до ст.ст. 633,641,644 ЦК України. На підтвердження наявної заборгованості по кредиту, стягувач надав засвідчену ним виписку з особового рахунку боржника. Підстав вважати, що заборгованість перед банком (первісним кредитором) на момент звернення стягувана з заявою про вчинення виконавчого напису була погашена чи була іншою - у нотаріуса не було. На підтвердження факту попереднього відправлення на адресу боржника вимоги про погашення боргу, відповідач надав до заяви про вчинення виконавчого напису копію Реєстру згрупованих рекомендованих поштових відправлень де у т.ч. значиться [PERSON] та адреса, що вказана в кредитному договорі. Також, у нотаріуса немає обов`язку перевіряти факт отримання кореспонденції, що надійшла на вірну адресу боржника, оскільки неотримання поштової кореспонденції від ТОВ «Росвен Інвест Україна» з об`єктивних чи навіть суб`єктивних причин не спростовує права стягувана на стягнення грошових коштів, що підтверджено належними документами. 13 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким встановлено процесуальні строки подання заяв по суті справи, та витребувано докази за клопотанням позивача. Крім того, 13 січня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» отримав 27 січня 2020 року, третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. - 24 січня 2020 року. Від третьої особи приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматова А.А. 13 лютого 2020 року до суду надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів нотаріальної справи стосовно вчинення виконавчого напису № 5825 від 18 вересня 2019 року. Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачами не використано право подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, 29 серпня 2013 року між Пат «Терра Банк» та позивачем [PERSON] було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту № № КБ-03/454. Відповідно до п. 2.2. Договору, ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту) встановлюється в межах 30 000,00 гривень. 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Газматовою А.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5825, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест України», що є правонаступником ПАТ «Терра Банк», заборгованість за кредитним договором № КБ - 03/454 від 29 серпня 2013 року, строк платежу за яким настав та боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 21 лютого 2018 року по 12 вересня 2019 року. Сума заборгованості складає 42 701, 84грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 24 996,00 грн; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11 145,14 грн; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 6 560,70 грн. В подальшому, 17 січня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60335568 на підставі виконавчого напису № 5825 виданого 18.092019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Газматовою А.А. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест України», що є правонаступником ПАТ «Терра Банк», заборгованість в розмірі 43 201,84 гривень. 06 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. винесено постанову у виконавчому провадження ВП №60335568 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме дохід які отримує боржник від Криворізького професійного будівельного ліцею в розмірі 20 %. За загальним правилом статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15, яка, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Крім того, на думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. При цьому, за матеріалами справи судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють її розмір. Також судом враховується, що, за наданих суду доказів, з дня виникнення права вимоги до позивача за договором про надання споживчого кредиту № КБ-03/454 від 29.08.2013 минуло більше трьох років. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про очевидну спірність суми стягнутої заборгованості, а тому виконавчий напис підлягає скасуванню. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнено розділ пунктом 11 такого змісту: « 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Таким чином убачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору № КБ-03-454 від 29 серпня 2013 року, який нотаріально не посвідчувався. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Романа Сергійовича, треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Акціонерний комерційний Інноваційний банк «УкрСиббанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення: судовий збір у розмірі 768,40 грн, сплачений позивачем за подання позову до суду; судовий збір у розмірі 384,20 грн, сплачений позивачем за подання до суду заяви про забезпечення позову та витрати на професійну допомогу у розмірі 3100,00 гривень, а всього на загальну суму 4 252,60 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved