Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом, в інтересах неповнолітнього [PERSON], до ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач зазначає, що 26 червня 2015 року на залізничному вокзалі станції «Баришівка» в смт. Баришівка Київської області, за участю швидкісного потягу Hyundai Rotem, стався нещасний випадок, в результаті якого загинув батько її сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] загинув внаслідок діяльності транспортного засобу (поїзда), пов'язаного з використанням відповідачем, що є джерелом підвищеної небезпеки. Дані, які б свідчили про те, що нещасний випадок стався внаслідок непереробної сили або умислу [PERSON] відсутні. У зв'язку з втратою батька дитині заподіяні душевні страждання. Він був найріднішою людиною, опорою в житті, виявляв до сина турботу, піклувався про нього, займався вихованням дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» [PERSON] позовні вимоги позивачів не визнав та пояснив, що враховуючи те, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 18.02.2016 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР від 27.06.2015 за №120151100150000194 смерть [PERSON] настала внаслідок нещасного вкладку викликаного власною необачністю самого загиблого, у стані алкогольного сп'яніння в зоні підвищеної небезпеки якою являється залізниця, причетність сторонніх осіб до смерті не встановлена, а тому відповідно до Цивільного законодавства України у ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» відсутні правові підстави для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Право на звернення до суду реалізується особою у порядку визначеному ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2015 року на залізничному вокзалі станції «Баришівка» в смт. Баришівка Київської області, за участю швидкісного потягу Hyundai Rotem, стався нещасний випадок, в результаті якого загинув [PERSON], [INFO]. Дана обставина підтверджена Свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER](а.с.18), та матеріалами кримінального провадження №12015100150000194 порушеного по факту того, що 17 год. 16 хв. на 49 км., по ст. Баришівка пасажирським потягом № 723, сполученням «Харків - Київ», під керуванням машиніста [PERSON], смертельно травмовано невідомого чоловіка віком приблизно 30 років. В подальшому в ході розслідування встановлено, що загиблим під час згаданої пригоди є [PERSON]. Дані обставини встановленні рішенням Апеляційного суду Київської області від 21.03.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В силу п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно вимог ч.ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до вимог ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З врахуванням досліджених судом доказів, суд, приходить до остаточного висновку, що належним відповідачем у справі є Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» м. Київ, як власник джерела підвищеної небезпеки. Статтею 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» №2245 від 18.01.2001 року зазначено, що шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого. При встановлені розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує фактичні обставини, а саме те, що смерть [PERSON] було заподіяно, без умислу відповідача, а з необережності самого потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп'яніння та порушив Правила безпеки громадян на залізничному транспорті. Тому з урахуванням вимог розумності та справедливості суд вважає, за необхідне визначити розмір заподіяної моральної шкоди в сумі 10000 грн.. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи згідно п.2 ч.1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" від №3674-VI від 08.07.2011 року, а тому, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved