Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду до відповідача з позовом про стягнення суми заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії в загальній сумі 1611,94 грн., зазначивши, 18.11.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем укладений кредитний договір № 003-20010-181111 про надання коштів у розмірі 4074,06 грн. зі сплатою відсотків і комісійних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 17.05.2012 року, згідно встановленого графіку. У зв»язку з тим, що боржник порушив умови повернення кредиту, станом на 22.07.2013 року виникла заборгованість: за сумою кредиту - 1425,16 грн., за відсотками - 0,02 грн., за комісіями - 186,76 грн., а всього - 1611,94 грн. Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та вважав за можливе розглянути справу заочно. Відповідач у судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.526 ЦК України, зобов"язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. 18.11.2011 року [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № 003-20010-181111, на підставі якого отримав кредит у розмірі 4074,06 грн. зі сплатою відсотків і комісійних за користування ним з кінцевим терміном повернення 17.05.2012 року, згідно встановленого графіку, але порушив умови повернення кредиту у зв»язку з чим станом на 22.07.2013 року виникла заборгованість: за сумою кредиту - 1425,16 грн., за відсотками - 0,02 грн., за комісіями - 186,76 грн., а всього - 1611,94 грн. З урахуванням наведених норм та встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, та, перевіривши розрахунок позивача, стягує з відповідача заборгованість за кредитом, відсоткам та комісіями у загальній сумі 1611,94 грн. Враховуючи, що відповідач припустив цивільне правопорушення, суд на підставі ст.88 ЦПК України і Декрету КМУ «Про державне мито» присуджує стягнути з нього судовий збір на користь позивача у розмірі 229,40 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved