Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 07 квітня 2015 року отримав право на здійснення роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування , напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців . З метою здійснення підприємницької діяльності, 01.11.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди торгівельного кіоску, розташованого на території житлового будинку відповідача. У квітні 2015 року він завіз товар і за взаємною домовленістю відповідачка стала реалізовувати його. В подальшому займався поставкою товару, а [PERSON] приймала товар згідно накладних, перераховувала його та разом робили націнку. Накладні залишалися у відповідачки , а все записувалось в зошиті. 19 березня 2016 року між ним та відповідачем було укладено цивільно - правовий договір. З грудня 2015 року [PERSON] припинила повертати гроші за реалізований товар, товар не повернула, а тому він вважає, що кошти в сумі 89\~913 грн. були безпідставно привласненні відповідачем по справі, що й стало підставою звернення до суду. Просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] майнову шкоду в сумі 89913 грн, 00 коп. та судові витрати на його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначили, що позивач 07 квітня 2015 року отримав право на здійснення роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування , напоями та тютюновими виробами. 01.11.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір оренди торгівельного кіоску, розташованого на території житлового будинку відповідача. З квітня 2015 року за взаємною домовленістю відповідачка стала реалізовувати товар, однак в подальшому перестала повертати кошти за реалізований товар і залишок товару безпідставно не повернула. Просять позов задовольнити та стягнути з [PERSON] майнову шкоду в сумі 89913 грн. 00 коп. та судові витрати. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позов не визнали повністю та зазначили, що між відповідачем та [PERSON] було укладено договір оренди торгівельного кіоску, в якому в подальшому вона здійснювала торгівлю товарів, які привозив їй позивач. Між сторонами було укладено цивільно правовий договір, який носив формальний характер. При здійсненні торгівлі [PERSON] дозволив давати товар людям в борг, загальна сума боргу становила близько 65\~000 грн. Підтвердження того, що вона віддавала виручку позивачу немає, оскільки домовленість була на словах та зошит з записами боргів викинула. Свідок [PERSON] пояснив, що близько року назад до чергової частини надійшло повідомлення по телефону від [PERSON] про те що [PERSON] не віддає йому кошти за реалізований товар. Після розгляду скарги був винесений висновок про припинення перевірки в звязку з відсутністю кримінального чи адміністративного правопорушення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників сторін, свідка дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачотримав право на здійснення роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців /а.с.5/ 01.11.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір оренди торгівельного кіоску, розташованого на території житлового будинку відповідача./а.с. 8/. 19 березня 2016 року між сторонами було укладено цивільно правовий договір ./а.с.12/, який не зареєстрований в встановленому законом порядку. Починаючи з квітня 2015 року за взаємною згодою [PERSON] привозив товар, а відповідачка приймала його згідно накладних, реалізовувала і виручку повертала позивачу. З грудня 2015 року [PERSON] в порушення зобовязань припинила повертати кошти за реалізацію товару і залишок товару не повернула, що підтверджується записами в зошиті, чим спричинила збитки позивачу. Згідно ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. \~\~\~\~ Згідно з вимогами статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. \~\~\~\~\~\~Відповідно дост. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач стверджує, діями відповідача порушенні його цивільні права та завдано матеріальну шкоду, яка полягає у не поверненні йому отриманих коштів від реалізації товару та самого товару сумі 89\~913 гривень. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На думку суду спосіб захисту відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди відбувається на підставі положень ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних \\ст. 611\\ ЦК так і в не договірних зобовязаннях /глава 82 ЦК/, якщо порушення цивільного права особи їй завдало майнової шкоди /збитків/ За ст. 22 ЦК до збитків належать втрати , яких завдала особа у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати . які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права / реальні збитки\\, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено \\ упущена вигода\\ \~\~ Оскільки в судовому засіданні на думку суду доведено факт отримання відповідачем товару для реалізації від позивача [PERSON] , натомість в судовому засіданні [PERSON] не довела повернення виручки за товар та не додано жодного доказу повернення залишку товару позивачу, суд вважає , що позов підлягає задоволенню. Крім того відповідач по справі не заперечувала, що в зошиті вона вказувала при отриманні товару його асортимент, кількість та ціну. В судовому засіданні нею не було заявлено про проведення почеркознавчої експертизи і не надано інших доказів повернення коштів та товару позивачу. Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,\~а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ч. 1\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; (ч.2- 3\~ст. 79 ЦПК України). Ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Тобто, даною нормою обмежено тільки граничний розмір компенсації. За таких обставин, суд вважає за необхідне,стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 899 грн. 13 коп. та на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі - 7000 грн, та понесені витрати пов"язані з явкою до суду в розмірі 771 грн.

Outcome: approved