Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач 15. 03. 2016 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Альянс» про стягнення інфляційних збитків та трьох процентів річних, посилаючись на те, що на підставі договорів про залучення внеску на депозитний рахунок укладених між ним та КС «Альянс» він передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в загальній сумі 61 000 грн., а саме: за договором № 139-х від 07.07.2008 року - 22 000 грн. зі сплатою 30 % річних, строк залучення внеску на 17 місяців; за договором № 264-х від 06.10.2008 року - 25 000 грн. із сплатою 26 % річних, строк залучення внеску 12 місяців; за договором № 282-х від 06.11.2008 року - 14 000 грн. із сплатою 29 % річних, строк залучення внеску - 12 місяців. Зазначив, що факти внесення ним грошових коштів на депозитні рахунки відповідача в загальній сумі 61 000 грн. та невиконання відповідачем зобов'язання по поверненню залучених коштів та наявності простроченої заборгованості в сумі 58 753,74 грн. встановлені рішеннями Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.08.2010 року справа № 2-3570/10 та від 29.08.2013 справа № 712/5939/13-ц. Просив суд на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача на його користь інфляційні збитки на суму заборгованості 58 753,74 грн. за період з 01.09.2013р. по 31.01.2016р. в сумі 38 337,19 грн. та три проценти річних за вказаний період в розмірі 4263,66 грн. В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги з урахуванням довідки з ЦВ ДВС № 13680 та просив стягнути з відповідача на його користь інфляційні збитки на суму заборгованості 57757,49 грн. за період з 01.09.2013р. по 31.03.2016р. в сумі 36617,83 грн. та три проценти річних за період з 01.09.2013 року по 24.04.2016 року в розмірі 4631,58 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали заявлені уточнені позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте скерували до суду свої заперечення проти позову, мотивуючи їх тим, що з 27.05.2011 року щомісячне повернення частини основної суми внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки (як для діючих договорів так і для договорів строк дії яких закінчився) здійснюється в розмірі не менше 0,16 % в місяць від залишку основної суми. На сьогоднішній день КС «Альянс» відповідно до рішення загальних зборів членів Спілки від 30.04.2012р. повертає внески, а саме: пропонує отримання внесків (вкладів) майном боржників, пропонує отримання внесків (вкладів) шляхом укладання договорів про відступлення права вимоги. Відповідно до п.17.9 ст. 17 статуту КС «Альянс» повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або згідно порядку встановленому рішенням загальних зборів членів кредитної спілки. Оскільки за період з 2009 року та по теперішній час, КС «Альянс» має від'ємне значення доходу (збиток), то згідно п.3 ст. 21 ЗУ «Про кредитні спілки», цей збиток розподіляється між членами (власниками) кредитної спілки пропорційно їх внесків. Відповідно до п. 2.9. договорів про залучення внеску (вкладу) проценти перестають нараховуватись в день закінчення строку вкладу. підписуючи договір, позивач погодився з даними умовами. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі договорів про залучення внеску на депозитний рахунок укладених між [PERSON] та КС «Альянс» позивач передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти в загальній сумі 61 000 грн., а саме: за договором № 139-х від 07.07.2008 року - 22 000 грн. зі сплатою 30 % річних, строк залучення внеску на 17 місяців; за договором № 264-х від 06.10.2008 року - 25 000 грн. із сплатою 26 % річних, строк залучення внеску 12 місяців; за договором № 282-х від 06.11.2008 року - 14 000 грн. із сплатою 29 % річних, строк залучення внеску - 12 місяців. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2010 року у справі №2-3570/10, яке набрало законної сили договори №139-х від від 07.07.2008 року, № 264-х від 06.10.2008 року, № 282-х від 06.11.2008 року укладені між [PERSON] та кредитною спілкою «Альянс» розірвано. Стягнуто з Кредитної спілки на користь позивача суму внесків в розмірі 58 753,74 гривень. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2013 року у справі №712/5939/13-ц, яке набрало законної сили з Кредитної спілки на користь [PERSON] стягнуто заборгованість внаслідок інфляційних втрат 5 725,63 грн., три відсотки річних 4 576,69 грн., а всього 10 304,32 грн. Відповідно до довідки Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції №13680 на виконання рішення суду від 05.08.2010 року у справі №2-3570/10 відкрито виконавче провадження, однак станом на 25.04.2016 заборгованість Кредитної спілки перед позивачем становить 57 758,49 грн. Згідно положень ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. (ч.1, 2 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки»). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення позовних вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання відсотків за період прострочення виконання грошового зобов'язання. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов'язання по оплаті в повному обсязі суми заборгованості на користь позивача суд вважає, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є цілком правомірними та обґрунтованими. Суд визнає правильним розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, який наданий позивачем разом із заявою про уточнення позовних вимог від 05.05.2016р. Згідно якого інфляційні втрати за період з 01.09.2013 року по 31.03.2016 року становлять 36 617,83 грн. та три відсотки річних за період з 01.09.2013 року по 24.04.2016 року становлять 4 631,58 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з 01.09.2013 року по 31.03.2016 року в розмірі 36 617,83 грн. та 3% річних в розмірі 4 631,58 грн. Всього стягнути 41249,41 грн. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved