Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

В позові зазначено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON]. Батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] помер [INFO]. Батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], було встановлено рішенням Якимівського районного суду Запорізької області. Відповідач проживала разом із [PERSON] та їх дитиною в с. М.Горького Якимівського району Запорізької області до смерті [PERSON] Відразу після смерті [PERSON] відповідач разом із дитиною виїхала з будинку, де вони мешкали та через тиждень повернулась, залишила дитину з позивачем [PERSON], яка є матір'ю батька дитини та відповідно рідною бабусею дитини, повідомивши про те, що вона поїде шукати роботу та житло, після чого забере дитину. З того часу, а саме з 2007 року, дитина постійно проживає в сім'ї позивача. Відповідач з того часу приїздила до дитини всього декілька разів. Дитиною вона не піклувалась, не утримувала сина матеріально. Як відомо позивачу, в теперішній час відповідач зареєструвала шлюб та має прізвище [PERSON]. В сім'ї є двоє дітей. Відповідач та її чоловік не працюють. [PERSON] хворіє на сколіоз, ВСД та хворобу серця, неодноразово перебував на лікуванні у санаторії. У грудні 2013 року він проходив лікування у Запорізькій обласній дитячій лікарні. Позивач повідомила матері (відповідачу по справі) про зазначені обставини стану здоров'я [PERSON], на що остання відповіла, що вона хворіє та не зможе приїхати. Після цього відповідач не цікавилась станом здоров'я сина. У 2013 році відповідач, не повідомивши позивача, зняла дитину з реєстрації в с.Чорноземне Якимівському районі Запорізької області та зареєструвала в с. Каїри Горностаївського району Херсонської області, хоча дитина фактично там не проживала жодного дня. У 2015 році [PERSON] викликали на бесіду до Служби у справах дітей Горностаївського району Херсонської області щодо виконання нею батьківських обов'язків відносно дитини [PERSON]. Після бесіди відповідач приїхала навідати дитину до Горьківської школи Якимівського району Запорізької області, але дитину їй не дали, оскільки працівники школи її зовсім не знають та в обличчя жодного разу не бачили. Крім того, дитина написала власноручно відмову їхати з матір'ю. У 2016 році з відповідачем знову було проведено бесіду Службою у справах дітей Горностаївської РДА Херсонської області, в ході якої [PERSON] надала пояснення, що вона спілкується з сином, піклується про нього, розмовляє по телефону, цікавиться його здоров'ям та життям і має намір забрати його до себе. [PERSON] також повідомила про те, що дитина пам'ятає свою матір та хоче проживати з нею. Все це не відповідає дійсності. [PERSON] категорично заперечує проживати з матір'ю, про що неодноразово повідомляв бабі та діду. За час проживання дитини в сім'ї позивача, відповідач не наполягала повернути їй сина. Перешкод для спілкування з дитиною позивач ніколи не чинила, але відповідач не мала наміру навіть поцікавитись життям сина. [PERSON] не опікується сином, не цікавиться його життям, здоров'ям, зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Таким чином, позивач вважає, що мати дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя; не приділяє уваги стану здоров'я дитини; зовсім не спілкується з дитиною; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для розвитку здібностей дитини; не утримує дитину матеріально. Перешкод для спілкування з дитиною позивач ніколи не чинила, але відповідач не мала наміру навіть поцікавитись життям сина. Все це у сукупності свідчить про небажання матері дитини мати будь-які родинні відносини з сином. Позивач фактично здійснює функції опікуна [PERSON] на протязі 11 років. Піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку для самостійного життя; створює умови для всебічного його розвитку; піклується про стан здоров'я дитини. Позивач та її чоловік повністю утримують дитину матеріально. В сім'ї позивача створено всі умови для гармонійного розвитку дитини. Дитина має окрему кімнату, належним чином обладнано місце для навчання. Баба (позивач по справі) та дід приділяють достатньо уваги дитині, підтримують тісний зв'язок зі школою. Стосунки в сім'ї теплі, дружні. [PERSON] проживає в атмосфері любові та поваги. Позивач та її чоловік мають власне житло, земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та сільськогосподарського призначення; мають підсобне господарство; отримують пенсії. Позивач та її чоловік позитивно характеризуються за місцем проживання. Позивач та її чоловік до кримінальної відповідальності не притягувались, не знятої чи не погашеної судимості не мають, в розшуку не перебувають. За станом здоров'я позивач може виконувати обов'язки опікуна дитини. Позивач та її чоловік на диспансерному обліку не перебувають, хвороб, які б перешкоджали виконувати обов'язки опікуна, не мають. Чоловік позивача (дід [PERSON]) не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON]. В зв'язку з чим, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо дитини [PERSON], [INFO], який народився в с. Чорноземне Якимівського району Запорізької області. Призначити опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Стягнути в відповідача [PERSON] (прізвище матері в актовому запису про народження дитини - [PERSON]), [INFO], на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини її доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 березня 2018 року та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, представник [PERSON] надав до суду заяву в якій просили розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, викликалася належним чином, причини неявки суду невідомі, суд вважає за можливе згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. В судове засідання представник третьої особи - служби у справах дітей Якимівської райдержадміністрації Запорізької області не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять прийняти рішення згідно чинного законодавства. В судове засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник третьої особи - служби у справах дітей Горностаївської райдержадміністрації Херсонської області не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України "мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як на складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей: не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною бабусею малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті мати дитини [PERSON] самоусунулася від піклування над сином та за її згодою син став проживати разом з бабусею та дідусем в їх будинку де є необхідні меблі, побутова техніка, кухонне приладдя. Для дитини виділена окрема кімната, яка обладнана всім необхідним. Дитина повністю забезпечена харчуванням. Відповідач не цікавиться дитиною, не утримує її матеріально. Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно з положеннями ст. 171 Сімейного кодексу України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. Таким чином, встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, обґрунтованість позову повністю підтверджується зібраними по справі доказами які об'єктивно підтверджують небажання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки. Зазначені вище обставини суд розглядає як підставу для задоволення позову про позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо її малолітього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 243 СК України, опіка, піклування над дитиною встановлюється також судом у випадках, передбачених положеннями ЦК. У ч.4 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Наведені положення слід розуміти таким чином, що коли при розгляді справи суд встановить, що особа позбавлена батьківського піклування, то це є достатньою підставою для розгляду судом питання про встановлення піклування над дитиною і призначення піклувальника. Вбачається, що у матеріалах справи є офіційний висновок служби у справах дітей, який свідчить про згоду цього органу на призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved