Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Подано позов Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON], за участі Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області, в якому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, починаючи від дня подання заяви до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що на території [ADDRESS] проживає малолітня [PERSON], [INFO] року народження, разом з [PERSON], яка її виховує та утримує. Мати дитини, [PERSON] рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2013 року визнана безвісно відсутньою. За інформацією Управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Службою у справах дітей встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим, рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 18 березня 2014 року скасовано рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутньою. Відомості про батька дітей записані згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України. 28 травня 2014 року до служби у справах дітей Синельниківської міської ради з'явилася мати дитини [PERSON], якій роз'яснено її права та обов'язки щодо виховання та утримання її малолітньої доньки. Проте, [PERSON] свою дитину не забрала, дала письмову згоду на проживання дитини у біологічної бабусі. Малолітня [PERSON] виявила бажання проживати у [PERSON], їхати з матір'ю до м. Новомосковська категорично відмовилася. В ході проведених бесід з [PERSON] з'ясовано обставини та причини проживання її доньки [PERSON] в родині [PERSON] За даною інформацією майже чотири роки тому [PERSON] взяла [PERSON] погостювати в сім'ю біологічного батька дитини, після чого відмовилася її повертати до постійного місця проживання матері. Неодноразові звернення [PERSON] до [PERSON] з проханням повернути дитину результатів не дали. [PERSON], погрожуючи фізичною розправою, забороняє їй спілкуватися з донькою та настроює дитину проти рідної матері. Водночас мати дитини не звернулась до правоохоронних органів з метою повернення дитини. За інформацією квартального комітету № 3 міста Синельникове, [PERSON] до 2007 року проживала за адресою: [ADDRESS]. З 2007 року по теперішній час [PERSON] за даною адресою не з'являлася. Малолітня [PERSON], все своє життя проживає разом зі своєю біологічною бабусею [PERSON]. [PERSON] відповідно характеристики квартального комітету № 3 м. Синельникового за час свого проживання за адресою: [ADDRESS], характеризується з позитивної сторони, скарг на дану громадянку від сусідів та жителів кварталу не надходило. [PERSON] - пенсіонерка і дитину утримує лише за рахунок своєї пенсії. [PERSON] зобов'язувалася перераховувати [PERSON] кошти на утримання своєї дитини. Але дані платежі були нерегулярними, а за останній час зовсім припинилися, внаслідок чого позивачем здійснено висновок про не виконання позивачем батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні 12 червня 2015 року позов не визнала. Визнала, що у віці 4 місяці передала свою доньку - [PERSON] матері її біологічного батька - [PERSON] для догляду на невеликий строк. В наступному [PERSON] відмовилася її повертати до постійного місця проживання матері. Неодноразові звернення до [PERSON] з проханням повернути дитину результатів не дали. [PERSON], погрожуючи фізичною розправою, забороняє їй спілкуватися з донькою та настроює дитину проти рідної матері. Вона бажає виховувати доньку. Влітку кожного року [PERSON] привозять до неї за місцем проживання і вона проводить час з дитиною. Водночас, сама дитина виявила бажання проживати у [PERSON] та проживати у відповідача відмовляється. З приводу питання повернення доньки до міліції не зверталась. Любить свою доньку та бажає, щоб вона проживала у неї. Під час зустрічі з [PERSON] зобов'язалась перераховувати останній грошові кошти на утримання дитини, водночас через відсутність грошових коштів не може надавати означені. Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказуючи, що належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини суду не надано. Представник третьої особи-1 Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що [PERSON] постійно підтримувала зв'язок зі своєю донькою, дитина перебувала в її родині на шкільних канікулах, спілкувалась зі своїми рідними братами та сестрами. Щомісячно [PERSON], надавала грошову допомогу [PERSON], на утримання доньки та самостійно купляла для неї одяг: верхній одяг (спідницю,блузку), босоніжки, нижню білизну. Виходячи із аналізу ситуації, в якій опинилася [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] орган опіки та піклування Новомосковської міської ради прийшов до висновку, що [PERSON], разом зі своїм сином, [PERSON], який не виявив бажання встановити свої родинні стосунки з малолітньою дитиною [PERSON] мають намір створити штучне соціальне сирітство, що суперечить Конвенції ООН про права дитини, Закону України „Про охорону дитинства", Сімейного кодексу України. Постійний моральний та психологічний тиск вищевказаних осіб на матір дитини та примушення її відмовитись від неї є неправозгідним та суперечить моральним засадам суспільства. Третя особа-2 [PERSON] підтримала позов. Просила задовольнити його, оскільки мати не надає матеріальної допомоги у вихованні дитини і їй складно утримувати дитину на пенсію. Вона бажає, щоб дитина проживала разом із нею. В судовому засіданні допитано малолітню [PERSON], яка повідомила, що [PERSON] дбає про неї, забезпечує її потреби, вона ходить в школу за місцем проживання [PERSON] [PERSON] передала її під нагляд [PERSON] Вона бажає жити у [PERSON], оскільки мати неналежним чином турбується про неї та образилась на маму, оскільки та віддає перевагу у турботі її братам та сестрам. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON], [INFO] року народження /а.с.5/. Відомості про батька дитини записані згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України. Сторонами визнано, що [PERSON] станом на день звернення з позовом проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В родині [PERSON] дитині створені належні умови проживання /а.с.14/, дитина ходить в школу за місцем проживання /а.с.15/. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Сторонами визнано, що на час літніх канікул дитина проживає за адресою місця проживання відповідача. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Як свідчать матеріали справи, відповідач дійсно, маючи можливість приймати участь у вихованні дитини, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки з виховання доньки, не приділяючи їй належної турботи та не займаючись її вихованням, залишивши це питання [PERSON] Водночас, згідно ч.2 ст.151 СК України, батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Як визнано сторонами, причини, з яких [PERSON] не виконує належним чином свої батьківські обов`язки по вихованню дитини є те, що малолітня [PERSON] передана під нагляд [PERSON] Крім того, з пояснень дитини, допитаної в судовому засіданні вбачається, що мати не байдужа до стану здоров`я дитини, спілкується з нею під час відвідувань на літніх канікулах, доглядає її, кормить, не ухиляється від батьківських обов`язків. Однак, внаслідок особистих обставин (взаємовідносин між відповідачем і третьою особою, створення нової родини відповідачем) відповідач протягом навчання доньки не має можливості відвідувати дитину, фактично передавши її на виховання [PERSON] Доказів того, що знаючи про нагальні потреби дитини, відповідач не надав допомоги матеріали справи не містять. Саме лише не проживання із дитиною та обмеженість у спілкуванні з нею за умови обізнаності щодо наявності перебування дитини під належним наглядом та вихованням не може однозначно свідчити про нехтування батьківськими обов`язками. Крім того, розглядаючи посилання відповідача на те, що позивач свідомо перешкоджає їй у спілкуванні з дитиною, не повертає їй дитину, суд виходить з того, що належних та допустимих доказів на підтвердження факту позбавлення права на побачення з дитиною зі сторони третьої особи-2 суду не надано, як відповідач так і треті особи, сама дитина вказували на те, що [PERSON] протягом літніх канікул проживає разом із відповідачем. Розглядаючи посилання позивача, [PERSON] на не виконання відповідачем обов`язку з матеріального забезпечення дитини, суд виходить з обставин, викладених у висновку третьої особи-1 щодо надання матеріальної допомоги дитині відповідачем. За таких обставин, оскільки не встановлено свідомого нехтування відповідачем батьківськими обов'язками, суд вважає за можливе погодитись з висновком органу опіки та піклування про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed