Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] пред'явив позов до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Пашківці Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, як внук, являється єдиним спадкоємцем згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України до майна померлої, оскільки його батько [PERSON] помер [INFO] року. До спадкової маси входить, зокрема, ? частина житлового будинку по [ADDRESS]. Однак він у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що прийняв спадщину, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, тим більше, що являється співвласником спадкового житлового будинку. Під час судового розгляду позивач відмовився від позовних вимог до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району та в оновленій позовній заяві до [PERSON] та [PERSON] аналогічно просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] Крім попередньо заявлених підстав пропуску даного строку також вказав проживання протягом 2014 - 2015 років в Російській Федерації. Про смерть баби дізнався лише в січні 2016 року зі слів матері [PERSON] і одразу приїхав в м. Старокостянтинів з метою прийняти спадщину. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 15 лютого 2017 року закрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району, [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в частині позовних вимог до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району. В судовому засідання позивач підтримав заявлені вимоги та обставини на їх обґрунтування. Також вказав, що з дитячих років не спілкувався з бабою через складні відносини останньої з його матір'ю [PERSON] Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що спадкову частину будинку [PERSON] заповіла їхньому відповідно чоловікові та батькові [PERSON], який прийняв спадщину, проте не встиг її оформити, помер [INFO] року, спадкоємцями якого вони являються по закону в рівних частках. Вказали, що позивач не має права на обов'язкову частку до спадкової частини будинку. Вважають неповажними заявлені ним причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], розцінюють ставлення позивача до померлої баби, як проявом людської байдужості. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Пашківці Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 32 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 03 лютого 2016 року. За змістом довідки виконавчого комітету Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району за № 195 від 04 лютого 2016 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна [ADDRESS]. Позивач являється внуком [PERSON] по батькові [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого Григорівською сільською радою Старокостянтинівського району 10 грудня 1981 року, та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133,135 Сімейного кодексу України № 00016284494, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 05 лютого 2016 року. За інформацією, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 11 березня 2016 року за № 886/01-16 до майна померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа № 56/2015 року від 03 лютого 2015 року, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43221914 від 11 березня 2016 року, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою). За даними матеріалів даної спадкової справи спадкоємцем до майна померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом, посвідченим Пашковецькою сільською радою Старокостянтинівського району 11 серпня 2008 року за р. № 626, являється [PERSON] За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадові договори) № 39519353, виданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 03 лютого 2015 року, даний заповіт є чинним. За інформацією, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 11 травня 2016 року за № 1728/01-16 до майна померлого [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа № 70/2016 року від 04 лютого 2016 року, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43801163 від 11 травня 2016 року, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою). За змістом даної спадкової справи спадкоємцями до майна померлого [INFO] року [PERSON] за законом в рівних частках являються співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшли, зокрема, 1/2 частина житлового будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Факт перебування позивача за межами України в період шестимісячного строку для прийняття заявленої спадщини визнається сторонами, підтверджується показаннями свідка [PERSON] За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15). Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця за відсутності спілкування за життя при наявності юридичної можливості прийняти спадщину, шляхом направлення поштою відповідної заяви, без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчать про поважність пропуску строку, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed