Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог відділ реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, який мотивує тим, що він, позивач, є власником житлового будинку, розташованого в м.Виноградів, вул. Л.Толстого № 3, на підставі договору купівлі-продажу. Крім позивача в даному будинку зареєстрований його онук [PERSON], який вже більше трьох років за вказаною адресою не проживає. Факт реєстрації онука позивача в його житловому будинку створює перешкоди у реалізації прав власника та позбавляє пенсіонера «Діти війни» можливості отримати субсидії по оплаті за використану енергію, паливо та оплату комунальних послуг. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовільнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. Представник третьої особи без самостійних вимог відділу реєстрації місця проживання Виноградівської міської ради будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання також не зявився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в м.Виноградів, вул. Л.Толстого № 3 Закарпатської області, на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 02.08.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2534. В даному житловому приміщенні значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] к.В., онук позивача, який в цьому будинку не проживає. Факт непроживання відповідача у будинку, належному позивачу більше як три роки підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 24.07.2018 року, складеним депутатом Виноградівської міської ради . Відповідач добровільно знятися з реєстрації в житловому будинку позивача не бажає. Окремої домовленості між позивачем та відповідачем про встановлення строку та інших умов відсутності відповідача не існує. Поважних причин відсутності таких як: тривале відрядження, переведення на інше місце роботи, військова служба тощо - немає. Відповідач не є наймачем житлового приміщення, договору найму чи оренди житлового приміщення ним не укладено. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст.163 Житлового кодексу України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Реєстрація відповідача у житловому будинку належному позивачу порушує право останнього передбачене ст. 317 ЦК України, а саме: перешкоджає вільному розпорядженню майном, зокрема створює перешкоди в оформленні позивачем, який є Дитиною війни субсидії на оплату комунальних послуг, що є важливим для позивача, як пенсіонера. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved