Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м, кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої, гаражу та веранди, всього загальною площею 145,7 кв.м, господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в плані «№1», що до будинку відносяться, що знаходяться в [ADDRESS]. Реєстраційний номер об»єкта [NUMBER], початковою вартістю для реалізації даного предмету іпотеки, визнати погоджену сторонами в Договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме 140 720 (сто сорок тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.), а також за рахунок іншого майна, у тому числі грошові кошти. Відповідач 1- [PERSON], відповідач 2 - [PERSON] та відповідач 5 - [PERSON] (як солідарних боржників) на яке може бути звернено стягнення, а саме: загальної заборгованості за Кредитним договором № А380012 від 22 вересня 2008 р. із змінами і доповненями від 25.11.2011 р., яка станом на 12 листопада 2-13 р. складає 269 285,67 грн. (двісті шістдесят дев»ять тисяч двісті вісімдесят п»ять грн.. 67 коп.), з яких: 223 020,72 грн. (двісті вдарять три тисячі двадцять гривень 72 коп.) - неповернута сума кредиту; 31 640,58 (тридцять одну тисячу шістсот сорок гривень 58 копійок) - прострочені відсотки; 14 624,37 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири гривні 37 копійок) - пеня по простроченій заборгованості за період з 134.11.2012 по 12.11.2013 р.р. Судові витрати в сумі 2 692,85 грн. покласти солідарно на [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та просив звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме: житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м, кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої, гаражу та веранди, всього загальною площею 145,7 кв.м, господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в плані «№1», що до будинку відносяться, та знаходяться в [ADDRESS]. Реєстраційний номер об»єкта [NUMBER], - шляхом проведення прилюдних торгів через державну виконавчу службу та за ціною визначеною експертом в процесі відкритого виконавчого провадження, а також за рахунок іншого майна, у тому числі грошові кошти Відповідач 1- [PERSON], відповідач 2 - [PERSON] та відповідач 5 - [PERSON] (як солідарних боржників) на яке може бути звернено стягнення, для повного задоволення грошових вимог Публічного Акціонерного Товариства «Кредобанк», а саме: загальної заборгованості за Кредитним договором № АЗ80012 від 22 вересня 2008 р. із змінами і доповненями від 25.11.2011 р., яка становить станом на 10.11.2014 року 307 786, 77 (триста сіт тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 77 копійок), з яких: 223 020,72 грн. (двісті двадцять три тисячі двадцять гривень 72 копійки) - неповернута сума кредиту; 61 258,29 грн. (шістдесят одну тисячу двісті п»ятдесят вісім гривень 29 копійок) - прострочені відсотки; 23 507,76 грн. (двадцять три тисячі п»ятсот сім гривень 76 копійок) - пеня за період з 11.11.2013 по 10.11.2014 р.р. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, хоча належно був повідомлений про дату та час розгляду справи, не попередив суд про причину неявки. Відповідачі і в судове засідання не з"явилися. Про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчить рекомендовані листи з повідомленням про вручення поштових. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №А380012, за умовами якого позивач зобов»язався надати відповідачу-1 [PERSON] кредит в сумі 22 350,00 дол.США (двадцять дві тисячі триста п»ятдесят доларів США), а відповідач-1 зобов»язався повернути даний кредит в строк до 21 вересня 2022 року і сплачувати проценти за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою передбаченою умовами Кредитного договору.Відповідач-1 не виконував свої зобов»язання за Кредитним договором. 25 листопада 2011 року між позивачем та відповідачем -1 було укладено Додатковий договір № А380012#USA до кредитного договору № А380012 від 22.09.2008 року. Позичальником у строки до 21.09.2028 року та в порядку встановленому Кредитним договором на день укладення Додаткового договору становить 224 125,87 грн., розмір процентів за користування вищевказаною сумою кредиту становитиме - 15,00% річних. Проте, станом на 12.11.2013 року неповернута сума кредиту складає 223 020,72 грн. В забезпечення виконання даних Кредитних зобов»язань 22 вересня 2008 року відповідач-1 [PERSON], відповідач-2 [PERSON], відповідач-3 [PERSON], відповідач-4 [PERSON], відповідач-5 [PERSON], згідно Договору іпотеки, посвідченого 22 вересня 2008 року приватним нотаріусом Кам»янка-Бузького нотаріального округу Приходько Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1503 надали в іпотеку позивачу нерухоме майно: житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м, кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої, гаражу та веранди, всього загальною площею 145,7 кв.м, господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в плані «№1», що до будинку відносяться, що знаходяться в [ADDRESS]. Реєстраційний номер об»єкта [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір поруки за умовами якого відповідач-2 зобов»язався нести перед позивачем солідарну відповідальність разом із відповідачем-1 за невиконання останніми своїх зобов»язань по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором. 22 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем-1 та відповідачем-5 було укладено договір поруки за умовами якого відповідач-5 зобов»язався нести перед позивачем солідарну відповідальність разом із відповідачем-1 за невиконання останніми своїх зобов»язань по поверненню кредиту, по сплаті відсотків та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, що передбачені кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 11 грудня 2013 року було надіслано відповідачу-1, відповідачу-2, відповідачу-3, відповідачу-4 та відповідачу-5 повідомлення-вимоги з зобов»язанням в добровільному порядку сплатити загальну суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 12.11.2013 р. складала 268 285,67 грн. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до норми до ст. 532 ЦК України - місце виконання зобов'язання встановлюється в договорі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася не сплаченою та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не виконали перед позивачем зобов'язань за договором позики. Це становить підставу для позивача скористатись правами, наданими йому Законом України «Про іпотеку» та умовами договорів іпотеки від 22.09.2008 р. для задоволення вимог забезпечених іпотекою. Листами від 11.12.2013р. позивач повідомив відповідачів про свій намір звернути стягнення на предмети іпотеки у встановленому законом порядку, проте будь-якої відповіді від відповідачів не отримав. В судовому засіданні встановлено, що договір позики є не виконаним після терміну його виконання у встановлений сторонами строк. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 5.1. договору іпотеки від 22.09.2008р. (реєстровий №1504) та визначено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до вимог чинного законодавства України у разі коли, в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою, вони не будуть виконані. В разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель вправі реалізувати предмет іпотеки відповідно до приписів чинного законодавства України, самостійно визначивши спосіб його реалізації. Також, умовами договорів іпотеки (п. 5.1 договору) передбачене право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо права продати предмети іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд в рахунок задоволення вимог за договором позики від 22.09.2008р. є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства. Ціна продажу предметів іпотеки визначається, виходячи з положень ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», в силу якої, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Вартість предмету іпотеки - житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м, кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої, гаражу та веранди, всього загальною площею 145,7 кв.м, господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в плані «№1», що до будинку відносяться, що знаходяться в [ADDRESS]. Реєстраційний номер об»єкта [NUMBER]. Початкова вартістьдля реалізації даного предмету іпотеки, визначена в розмірі 140 720 (сто сорок тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.). Отже, ціна продажу позивачем предметів іпотеки має бути не нижче за їх вартість, визначену сторонами в відповідних договорах іпотеки. В силу ч. 10 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. Також, суд приймає до уваги, що ані договір позики, ані договори іпотеки в судовому порядку не оскаржені, самостійних вимог відповідачі також до суду не пред'являли. Порушень прав інших осіб при розгляді даної справи судом не встановлено. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved