Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Новозаводська районна у м. Чернігові рада, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про відібрання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від батька та матері без позбавлення їх батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі від спільного шлюбу мають двох малолітніх доньок- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між подружжям розірваний. [PERSON] не визнає малолітню [PERSON] своєю донькою. Мати з дітьми мешкають разом за адресою: [ADDRESS], батько мешкає окремо. [PERSON] ніде не працює, притягувалась до адміністративної відповідальності. [PERSON] ніде не працює, аліменти, що були призначені відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова на утримання малолітньої [PERSON], не сплачує, з дітьми не спілкується, не заперечує щодо відібрання від нього дітей. Відповідно до інформації навчальних закладів, які відвідують малолітні діти відповідачів, [PERSON] по декілька днів не приводить старшу доньку до центру, з середини 2017 року меншу доньку з садочку забирають, переважно, рідна бабуся та тітка дитини, відповідач почала приходити в нетверезому стані. 02.04.2018 [PERSON] забрала [PERSON] з КЗ «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2», який відвідує дитина та протягом 02-05 квітня 2018 року вдома не з'являлись, на телефонні дзвінки не відповідала. 05 квітня 2018 року дитину додому привела стороння особа. На даний час [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS], малолітні [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштовані до родини бабусі, [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснила, що з 2 квітня 2018 не проживає з дітьми. Вказала, що має бажання спілкуватись з дітьми. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що з родиною не проживає з середини 2011 року, а мешкає з іншою сім'єю , можливості надавати допомогу дітям немає. Третя особа [PERSON] висловила думку про необхідність задоволення позову. Вказала, що [PERSON] проживає окремо від дітей. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За приписами п. 2 ч. 1 статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Під час судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 24 травня 2012 року. У вказаному шлюбі були народжені малолітні діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 8-13). Відповідно до інформації КЗ «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» малолітня [PERSON] є дитиною з інвалідністю, навчається у другому класі комунального закладу «Чернігівський навчально-реабілітаційний центр № 2» Чернігівської міської ради. Мати дитини, [PERSON] опікувалась своєю дитиною, виконувала вимоги педагогів, однак кожного місяця, отримавши грошову допомогу на дитину-інваліда, зникала на певний період часу, дитина перебувала в цей час з бабусею та дідусем. 02 квітня 2018 року [PERSON] забрала дитину з закладу і зникла. Протягом трьох днів дитина не з'являлась у школі. Через три дня [PERSON] передала доньку матері однокласниці за винагороду. Після цього [PERSON] перебуває в сім'ї бабусі ( а.с. 6 на звороті). Згідно з інформацією ДНЗ № 19, який відвідує [PERSON], [PERSON] до певного часу ( до листопада 2017 року) піклувалась про дитину, систематично водила дитину в дитячий навчальний заклад, приймала участь у житті групи. З середини листопада 2017 року [PERSON] змінила своє ставлення до виховання доньки: почала приходити в нетверезому стані, в цей час дитину з садочку забирають, переважно, рідна бабуся та тітка дитини ( а.с. 7). Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.04.2018 [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( а.с. 16). Як вбачається з листа Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, відповідно до розшукових заходів, 25 квітня 2018 року було встановлено, що [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до наказів Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 25, 26, малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] тимчасово влаштовані до родини бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Рішенням № 94 від 14.05.2018 Новозаводською районною у м. Чернігові радою було затверджено висновок про доцільність відібрання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків- [PERSON], [PERSON] ( а.с. 4-5). Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] останнім часом належним чином не виконують покладених на них батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а тому суд приходить до висновку, що на даний час є підстави для відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та вважає необхідним передати малолітніх дітей органу опіки і піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради для вирішення питання подальшого їх влаштування.

Outcome: approved