Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Заявник звернулася\~до Комунарського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя із\~заявою про\~видачу обмежувального\~припису.\~В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що до травня 2019 року [PERSON] мешкала разом з громадянином України [PERSON] без реєстрації шлюбу. Має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] батьком якої є [PERSON] . Після розірвання стосунків з [PERSON] донька залишилась проживати зі нею. Приблизно з лютого 2020 року [PERSON] поводить себе зухвало: від нього надходять смс повідомлення у мессенджери та соціальні мережі, в яких він висловлює погрози розправи, в тому числі фізичної, ображає та принижує її, застосовує нецензурну та іншу неприйнятну лексику. Крім того, [PERSON] систематично приходить до житла, де вона проживає та влаштовує конфліктні ситуації, вибиває вхідні двері, погрожує, останнім часом почав застосовувати фізичну силу відносно меї. Всі ці події відбуваються при дитині. Такі дії [PERSON] впливають на її з дитиною психологічний стан. Вона вимушена звертатися до поліції за допомогою та фіксуванням цих фактів порушення щодо протиправної поведінки [PERSON] . Так, працівниками ГУНП після її звернень, неодноразово видавались термінові заборонні приписи стосовно кривдника [PERSON] стосовно неї, як постраждалою особи. Також, 05.07.2020 року на її заяви до поліції відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Але останній не зупинився та продовжував та продовжує свої незаконні дії. Так 06.08.2020 року відносно [PERSON] знов складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У всіх двох випадках були виписані термінові заборонені приписи, але [PERSON] ще більш почав поводити себе агресивно, на порушення термінових заборонених приписів вона викликала поліцію, але останній зникав з місця події. Він постійно погрожує, що вб`є її, або зробить калікою, його загрози сприймає як реальні та боїться за своє життя та життя своєї дитини. Він переслідує її, плює в обличчя на вулиці при сторонніх людях, кидає в неї стороні предмети, постійно погрожує її життю в смс повідомленнях, пише нецензурні образливі слова на її сторінці у соц.мережі, вигукує образливі слова та застосовує фізичну силу, всі ці дії відбуваються також при її дитині, оскільки з дитиною проживає вдвох та постійно разом. 05.10.2020 року суддею Комунарсього районного суду м. Запоріжжя Піхом Ю.Р. притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності на підставі складених протоколів (справа № 3/333/1745/2020), але кривдник не зупиняється та продовжує свої неправомірні дії стосовно неї. Приходить до мого житла, пошкодив вхідні двері, висловлюється нецензурними словами. Вищезазначеними постановами встановлено факт застосування [PERSON] до неї психологічного та фізичного насильства. В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши заяву та просила її задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з`явився, який був повідомлений належним чином від отримання повістки відмовився про, що секретарем судового засідання складено акт. Згідно ст. 350-5 ЦПК України\~неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи та інші наявні докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що до травня 2019 року [PERSON] мешкала разом з громадянином України [PERSON] без реєстрації шлюбу. Має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] батьком якої є [PERSON] . Після розірвання стосунків з [PERSON] донька залишилась проживати зі нею. Приблизно з лютого 2020 року [PERSON] поводить себе зухвало: від нього надходять смс повідомлення у мессенджери та соціальні мережі, в яких він висловлює погрози розправи, в тому числі фізичної, ображає та принижує її, застосовує нецензурну та іншу неприйнятну лексику. 05.07.2020 року на її заяви до поліції відносно [PERSON] складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Але останній не зупинився та продовжував та продовжує свої незаконні дії. Так 06.08.2020 року відносно На [PERSON] складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У всіх двох випадках були виписані термінові заборонені приписи, але [PERSON] ще більш почав поводити себе агресивно, на порушення термінових заборонених приписів вона викликала поліцію, але останній зникав з місця події. Він постійно погрожує, що вб`є її, або зробить калікою, його загрози сприймає як реальні та боїться за своє життя та життя своєї дитини. Він переслідує її, плює в обличчя на вулиці при сторонніх людях, кидає в неї стороні предмети, постійно погрожує її життю в смс повідомленнях, пише нецензурні образливі слова на її сторінці у соц.мережі, вигукує образливі слова та застосовує фізичну силу, всі ці дії відбуваються також при її дитині, оскільки з дитиною проживає вдвох та постійно разом. 05.10.2020 року суддею Комунарсього районного суду м. Запоріжжя Піхом Ю.Р. притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності на підставі складених протоколів (справа № 3/333/1745/2020), але кривдник не зупиняється та продовжує свої неправомірні дії стосовно неї. Приходить до мого житла, пошкодив вхідні двері, висловлюється нецензурними словами. Вищезазначеними постановами встановлено факт застосування [PERSON] до неї психологічного та фізичного насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~24\~та п. 1 ч. 1 ст.\~кт № 2229-VIII від 07.12.2017">26\~Закону України №2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України передбачено, що обмежувальним\~приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство -це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з вимогами п.З, 6, 7, 8, ч.і, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Outcome: approved