Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору № K3Т0АК22820041 від 10.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 659,82 доларів США з кінцевим терміном повернення 09.09.2014 року та зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. В порушення умов договору та норм діючого законодавства відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконує, станом на 19.01.2017 року заборгованість складає 107 162,32 доларів США, з яких: 17 013,15 долари США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25494,97 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 272,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 63 382,20 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому сума до стягнення становить 17 013,15 доларів США за тілом кредиту. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до п.6 якого поручитель зобов»язався виконати зобов»язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п»яти календарних днів з моменту її отримання. Направлена банком вимога залишилась проігнорованою відповідачами. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на норми діючого законодавства, просить задовольнити позов та стягнути з відповідачів вищезазначену суму заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлялись, повістка, адресована на їх адресу повернулась в суд з відміткою на відправленні «за не запитом», а тому суд прийняв рішення про розгляд справи у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № K3Т0АК22820041 від 10.09.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 24 659,82 доларів США з кінцевим терміном повернення 09.09.2014 року та зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] уклали договір поруки від 10.09.2007 року, відповідно до п.6 якого поручитель зобов»язався виконати зобов»язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п»яти календарних днів з моменту її отримання. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов»язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що позивачем повністю виконані зобов»язання, відповідно до умов договору. В свою чергу відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконує, станом на 19.01.2017 року його заборгованість перед банком складає 107 162,32 доларів США, з яких: 17 013,15 долари США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 25494,97 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 272,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 63 382,20 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, а тому сума до стягнення становить 17 013,15 доларів США за тілом кредиту. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачів підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 600,00 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved