Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач 06. 04. 2015 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит»» про захист прав споживача та стягнення коштів, посилаючись на те, що 24. 12. 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір-заяву № 300937/81626/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. Відповідно до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 19 000 дол. США на вкладний рахунок № [NUMBER] строком до 24. 01. 2015 року. В зазначений строк повернення коштів по договору відповідач належний позивачу вклад не повернув. Крім того, на рахунку № [NUMBER] у позивача знаходяться кошти в сумі 700 дол. США, на рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 1000 дол. США. Позивач звертався із заявою до відповідача про повернення сум вкладів про те належні вклади відповідач не повернув, у зв'язку з цим позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору-зява № 300937/81626/1-14 в сумі 19 000 дол. США що еквівалентно 440 610 грн., кошти з поточного рахунку № [NUMBER] в сумі 700 дол. США, що еквівалентно 16 233 грн., кошти з поточного рахунку № [NUMBER] в сумі 1000 дол. США, що еквівалентно 23 190 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність. Представник АТ «Банк «Фінанси і Кредит»» до судового засідання не з'явився, причини не явки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавста. 24. 12. 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заяву № 300937/81626/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 1 місяць в іноземній валюті. Відповідно до умов якого відповідач прийняв від позивача грошові кошти в сумі 19 000 дол. США на вкладний рахунок № [NUMBER] строком до 24. 01. 2015 року. Відповідно до п. 6 даного договору, після закінчення визначеного п.1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах передбачених положенням п.5.2. Крім того, на рахункак позивача за № [NUMBER] знаходяться кошти в сумі 700 дол. США, на рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 1000 дол. США. Позивач належні депозитні вклади не отримав, що підтверджується Довідкою виданою заступником начальника відділення № 25 Філії «Центральне РУ» АТ «Банк» «Фінанси та кредит» від 20. 03. 2015 року за № 725/25. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 629, 651 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від договору чи зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 1060 ЦК України за договором вкладу незалежно від його виду (вклад на вимогу або строковий вклад) банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Тому, суд вважає, що позовні вимоги про повернення заборгованості по договору-зява № 300937/81626/1-14 в сумі 19 000 дол. США, що еквівалентно 440 610 грн., кошти з поточного рахунку № [NUMBER] в сумі 700 дол. США, що еквівалентно 16 233 грн., кошти з поточного рахунку № [NUMBER] в сумі 1000 дол. США, що еквівалентно 23 190 грн., (станом на 20. 03. 2015 року 1 дол. США становить 23,19 грн.), підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладених між сторонами договорів. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, крім того відповідне зобов'язання не передбачено також в умовах договору, укладеному між сторонами. При подачі даного позову позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 3654 грн. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 526, 629, 651, 1060 ЦК України -

Outcome: approved