Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Бердянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. Позивач зазначив, що відповідач має доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку в службі у справах дітей, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах з квітня 2015 року. Відповідач ніде не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний, в кімнатах брудно, постільна білизна, засоби особистої гігієни відсутні. Позивач зазначив, що [PERSON] брудна та неохайна, для неї немає умов для зберігання особистих речей, немає розвиваючих іграшок, книжок. Гроші, які відповідач отримує як соціальні виплати, вона не витрачає на дитину, а витрачає на свої власні потреби. Позивач вказав, що 29.04.2015 року та 27.04.2016 року службою у справах дітей були підготовлені та направлені матеріали до Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності відповідача за неналежне виконання батьківських обов»язків. Позивач зазначив, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов»язків постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.05.2015 року. Позивач вказав, що сім»я тривалий час перебувала під контролем Луначарської сільської ради, служби у справах дітей, медичних працівників КУ «Бердянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Бердянського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді. З відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов»язків. 30.04.2015 року відповідач кодувалась від алкогольної залежності, але продовжує вживати алкогольні напої. Від повторного кодування відповідач відмовилася. Позивач вказав, що за заявою відповідача [PERSON] була влаштована до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР. За час перебування [PERSON] в зазначеному центрі, відповідач жодного разу її не відвідувала. Відповідач за місцем мешкання характеризується незадовільно, веде аморальний спосіб життя. Позивач зазначив, що під час обстеження умов проживання відповідача ними було встановлено, що в будинку антисанітарні умови, гори брудного посуду, піч розібрана, цегла розкидана по кімнаті, на ліжках лежать брудні вуличні собаки, для дитини умов для проживання не створено. Представник позивача - органу опіки та піклування в особі Бердянської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вважав, що нема законних підстав для позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи служби у справах дітей Бердянської райдержадміністрації в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві. Суд, заслухав сторони, свідків, вислухав думку прокурора, який вважав, що в інтересах неповнолітньої дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір»ю [PERSON], [INFO], батько записаний зі слів матері. Встановлено, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку в службі у справах дітей, як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах. Судом встановлено, що 29.04.2015 р. та 27.04.2016 р. службою у справах дітей були підготовлені та направлені матеріали до Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за неналежне виконання батьківських обов'язків. Згідно постанови Бердянського міськрайонного суду від 27.05.2015 р. по справі №310/4700/15-п [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51, 00 грн. Встановлено, що сім'я тривалий час перебувала під контролем Луначарської сільської ради, служби у справах дітей, медичних працівників КУ «Бердянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», Бердянського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов'язків, створення належних умов для життя та дотримання санітарно-гігієнічних норм по відношенню до малолітньої дитини, недопущення зловживання спиртними напоями. Судом встановлено, що 30.04.2015 року [PERSON] кодувалась від алкогольної залежності, але продовжує вживати алкогольні напої, від запропонованого повторного кодування відповідач відмовилася. Встановлено, що з метою надання соціальної допомоги та за заявою відповідача, [PERSON] була влаштована до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР. Згідно повідомленнь КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей» ЗОР від 04.02.2016 року, від 25.04.2016 року, , від 19.05.2016 року та від 06.06.2016 року за період перебування малолітньої дитини [PERSON], а саме з 23.10.2015 року, мати - [PERSON] жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, долею дитини не цікавилася. Згідно характеристики Луначарської сільської ради виконавчого комітету № 21 від 25.04.2016 року, родина [PERSON] постійно знаходилась на контролі Луначарської сільської ради, як кризова родина, оскільки відповідач схильна до вживання алкогольних напоїв, належної уваги дитині не приділяє, матеріально не забезпечує. відповідач за місцем мешкання характеризується незадовільно, веде аморальний спосіб життя. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.06.2016 року, в будинку антисанітарні умови, гори брудного посуду, піч розібрана, цегла розкидана по кімнаті, на ліжках лежать брудні вуличні собаки, для дитини умов для проживання не створено, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп"яніння, висловлювалася на адресу членів комісії нецензурною лайкою. В судовому засіданні об»єктивно встановлено, що в сім'ї відповідача не створені належні умови для виховання та утримай малолітніх дітей, відповідач своєю поведінкою не може благотворно впливати на розвиток особистості та характеру дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердянської районної держадміністрації від 04.07.2016 року № 01-27/618 в інтересах малолітньої, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дитини [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги підтверджені письмовими доказами та показаннями свідків. Судом були допитані свідки за клопотанням позивача, які повністю підтвердили суду факти, викладені в письмових доказах, наданих позивачем. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов»язані піклуватись про стан здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача та задоволення позову. На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 і

Outcome: approved