Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до\~ [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення, посилається\~на те,\~що\~ на підставі договору купівлі- продажу від 17.09.2005 року вона набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Зазначила, що до 29.09.2017 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який було розірвано за рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, так як сімейне життя не склалося, відповідач н працював, зловживає спиртними напоями та створює до теперішнього часу жахливі умови співжиття. Від даного шлюбу мають троє дітей, відповідач має велику заборгованість по сплаті аліментів більше 40\~000 грн, до дітей ставиться негативно, вона неодноразово викликала працівників поліції та діти бояться залишатися разом з відповідачем та не бажають проживати з ним. Відповідач [PERSON] добровільно виселитись з належного їй житлового будинку не бажає, чим порушує її право як власника будинку володіти, користуватися та розпоряджатися власністю. За комунальні послуги сплачує вона та виховує дітей. Відповідач ремонти житлового будинку не проводить, своїми діями, погрозами насилля перешкоджає їй в користуванні, володінні, розпорядженні житловим приміщенням. Тому просила постановити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] , без надання житлового приміщення та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач не надав відзиву на вказаний позов. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи\~\~в\~їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до до ст.4 ЦПК України \~\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень\~ ст.12 ЦПК України \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4\~ ст.9 ЖК УРСР). Згідно ч.1\~ ст.81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними доказами в розумінні\~ ст.77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони \~перебували в\~ зареєстрованому\~ шлюбі,\~який згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.09.2017 року - розірвано. У період шлюбу у них народилось троє дітей: донька [PERSON] , 2005 року народження, \~син [PERSON] , 2008 року народження, донька [PERSON] , 2012 року народження. 17.09.2005 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області С.С. Івчуком було посвідчено договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 17.09.2005 року [PERSON] є власником спірного будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджується також витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №10210754 від 27.03.2006 року. Відповідно до листа Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області № 21379 від 12.11.2019 року на [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП та матеріали направлено до Коростенського міськрайонного суду для прийняття рішення. ( а.с. 9) Отже, на підставі досліджених доказів судом встановлено, що спірне житло по [ADDRESS] придбане сторонами у період їх шлюбу. У ньому зареєстровані сторони та їх діти. Як на правову підставу своїх позовних вимог позивач посилається на належність їй спірного житла на праві особистої власності і усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом\~ \~виселення [PERSON] \~з \~житлового \~ будинку\~ [ADDRESS] ,\~ без\~ надання\~ \~житлового \~приміщення в порядку\~ст.116 ЖК України\~як колишнього члена сім`ї власника будинку через систематичне порушення ним правил співжиття. Згідно із ч.1\~ст.60 СК України\~майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Жодних доказів, які б підтверджували той факт, що спірний будинок є виключною особистою власністю позивача, у тому числі, придбана за її особисті кошти, суду не надано. Розірвання шлюбу, відповідно до вимог\~ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Сам же по собі факт реєстрації майна на одного із подружжя не позбавляє іншого на частку у цьому майні. Таким чином, в силу\~ст.63 СК України,\~ст.369 ЦК України\~сторони по справі мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як вбачається з матеріалів справи іншого порядку здійснення правомочностей щодо цього спільного майна між ними не встановлено. Згідно із ч.1\~ст.116 ЖК України\~якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Із цієї норми слідує, що вона визначає підстави для виселення наймача та членів його сім"ї без надання іншого житлового приміщення. У спірних правовідносинах відповідач [PERSON] до кола цих осіб не відноситься, має статус співвласника житла, а тому до нього положення ч.1\~ст.116 ЖК України\~не можуть бути застосовані. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довела існування обставин, на які вона посилається як на підставу заявленого позову, а відтак і наявності підстав для виселення відповідача без надання йому іншого жилого приміщення. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. У зв`язку із прийняттям такого рішення понесені позивачем витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed