Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 січня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, який неодноразово уточнювала. Посилалася на те, що в 2008 році уклала з відповідачем договір на газопостачання квартири [ADDRESS]. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2009 року на користь ПАТ «Полтавагаз» стягнуто заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 3654,04 грн., а 18 липня 2011 року відповідач припинив газопостачання шляхом встановлення глушки, про що складено акт. Також позивач вказувала, що протягом 2011-2015 років частинами погашала встановлену рішенням суду заборгованість, всього з моменту припинення газопостачання сплачено 4412,41 грн. Вважає, що у зв'язку з не відновленням відповідачем газопостачання протягом двох робочих днів з дня сплати заборгованості, порушено її право як споживача та завдано моральну шкоду. В позовній заяві, з якою звернулася до суду 16 січня 2015 року, просила суд зобов'язати ПАТ «Полтавагаз» здійснити перерахунок оплати послуг, що надавалися до припинення газопостачання за договором, подати до Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції заяву про закінчення виконавчого провадження, негайно відновити за газопостачання до квартири [ADDRESS]. Також просила стягнути з ПАТ «Полтавагаз» на її користь 758,37 грн. та кошти на відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному судом. В поданих до суду 13 лютого 2015 року та 23 лютого 2015 року заявах просила суд визнати бездіяльність ПАТ «Полтавагаз» щодо відновлення газопостачання неправомірною, стягнути з відповідача 1582,47 грн. та розмір моральної шкоди. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2015 року позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» про визнання бездіяльності неправомірною за заявою представника позивача залишені без розгляду. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в поданих до суду заявах. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечувала, вважає їх безпідставними. Київський ВДВС Полтавського міського управління юстиції в судове засідання своїх представників не направив. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/6901/14-ц, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Полтавагаз» укладено договір № 543787 про надання населенню послуг з газопостачання в квартиру [ADDRESS]. Також встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2009 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги ПАТ «Полтавагаз» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з кожного заборгованість за послуги в розмірі по 1218,01 грн. а всього 3654,04 грн. за період з травня 1997 року по вересень 2008 року в межах строку позовної давності. Також встановлено, що судове рішення в добровільному порядку виконано не було, по справі видані виконавчі листи, які були пред'явлені на примусове виконання до органів державної виконавчої служби. Відповідно до пункту 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. N 476), на який позивач посилається в поданій до суду позовній заяві, газопостачання припиняється у разі, зокрема, порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання, встановлених в абзаці п'ятнадцятому пункту 10 та у пункті 17 цих Правил. Також в зазначеному пункту Правил передбачено, що в зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві. Згідно з п. 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Як встановлено судом, станом на час звернення позивача [PERSON] з даним позовом, виконавче провадження ВП № 41767631 про стягнення заборгованості в розмірі 1218,01 з [PERSON] знаходилося в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, рішення суду виконано не було. Тому суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача щодо порушення відповідачем ПАТ «Полтавагаз» вимог п. 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання щодо газопостачання, оскільки приписи даного нормативного акту в обов'язковому порядку передбачають наявність такої передумови для відновлення газопостачання, як сплата споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству. Натомість, як встановлено судом, станом на час звернення позивача до суду з зазначеними позовом рішення суду в повному обсязі про стягнення заборгованості виконано не було, лише згідно з платіжним дорученням від 29 січня 2015 року заборгованість в розмірі 1218,01 грн. була погашена, у зв'язку з чим державним виконавцем тільки 23 лютого 2015 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Крім того, звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачем не враховано ту обставину, що процедура відновлення газопостачання споживача, якому було припинено подачу природного газу з його вини, є додатковою послугою, що надається газорозподільним підприємством споживачу внаслідок порушення Правил, а також зобов'язань, взятих на себе споживачем відповідно до умов договору про надання населенню послуг з газопостачання, укладеному на основі Типового договору. Оплата послуг з відновлення газопостачання споживачеві внаслідок порушення ним Правил, а також умов договору, укладеного між газопостачальним підприємством та споживачем, є додатковою послугою, додаткові роботи відповідачем по підключенню до газопостачання здійснюються виключно з урахуванням правил підключення до газових мереж та методики розрахунку плати за таке підключення, нормативних і фактичних параметрів якісних показників газу та величини його тиску в мережі тощо (постанова Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 р. N 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246», Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 28 жовтня 2014 року N 184 «Про затвердження Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання»). Натомість, як встановлено судом, позивач [PERSON] до відповідача ПАТ «Полтавагаз» у встановленому законом порядку з заявами про відновлення газопостачання до квартири [ADDRESS] не зверталася. Тому твердження позивача щодо порушення відповідачем ПАТ «Полтавагаз» Правил надання населенню послуг з газопостачання в частині відновлення газопостачання є безпідставними. Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок оплати послуг, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, письмовий договір між сторонами по справі про надання населенню послуг з газопостачання в квартиру [ADDRESS] укладено 08 вересня 2008 року. До цього періоду між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг з газопостачання, що встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 вересня 2009 року по справі № 2-272/09, яке вступило в законну силу. Також встановлено, що у зв'язку з несвоєчасною оплатою послуг з газопостачання у позивача [PERSON] за період з 1997 року виникла заборгованість, розрахунок якої було здійснено з урахуванням встановлених тарифів та яка встановлена рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2009 року. Кошти, сплачені позивачем [PERSON] в рахунок оплати послуг з газопостачання за період з вересня 2011 року по січень 2015 року враховані відповідачем ПАТ «Полтавагаз» в наданих до суду розрахунках під час звернення з позовною заявою до Київського районного суду м. Полтави (справа № 552/6901/14-ц), їх сплата не оспорюється відповідачем. Оскільки будь-які правові підстави для зобов'язання відповідача ПАТ «Полтавагаз» здійснити перерахунок оплати послуг в судовому засіданні не встановлено, вимоги [PERSON] в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню. Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України „Про виконавче провадження". Звернення стягувача у виконавчому провадженні з заявою до державного виконавця про закінчення виконавчого провадження в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» є правом стягувача. Суд своїх рішенням не може зобов'язати (примусити) будь-яку особу скористатися своїм диспозитивним правом. З цих підстав вимоги [PERSON] про зобов'язання ПАТ «Полтавагаз» подати до Київського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції заяву про закінчення виконавчого провадження не ґрунтуються на нормах закону, є безпідставними та не підлягають задоволенню. Звертаючись з вимогами про стягнення з ПАТ «Полтавагаз» на її користь суми коштів в розмірі 1582,417 грн., [PERSON] посилається на те, що зазначений розмір складається з 1196,47 грн., які на її думку є сумою кредиту, а також 386 грн. сплачених за роботи по відновленню газопостачання. Разом з тим судом встановлено та визнавалося представником позивача в судовому засіданні, що позивач всупереч норм законодавства підключення до системи газопостачання здійснила самовільно, без участі представників ПАТ «Полтавагаз» та без урахування правил підключення до газових мереж, методики розрахунку плати за таке підключення, нормативних і фактичних параметрів якісних показників газу та величини його тиску в мережі тощо. Зазначені дії позивача є порушенням норм Правил надання населенню послуг з газопостачання, а будь-які витрати позивача [PERSON], понесені під час самовільного відновлення газопостачання не є збитками, спричиненими з вини відповідача ПАТ «Полтавагаз». Тому суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів в розмірі 386 грн. Звертаючись до суду з вимогами про стягнення з ПАТ «Полтавагаз» коштів в розмірі 1196,47 грн., позивач посилається на ту обставину, що зазначений розмір коштів сплачений за послуги з газопостачання, але розмір сплачених коштів є більше суми, встановленої рішенням суду. В той же час жодні правові підстави для стягнення вказаної суми коштів з ПАТ «Полтавагаз» не зазначені позивачем як в поданій до суду позовній заяві, так і не встановлені дослідженими в справі доказами. Більш того, позивачем [PERSON] зазначені кошти відповідачу сплачувалися за послуги з газопостачання, які надавалися в квартиру № 8 про вул. Мясоєдова, 27/29 в м. Полтаві згідно з дослідженою судом відомістю проведення інвентаризації від 07 жовтня 2014 року та від 23 лютого 2015 року. Наданий до суду акт перевірки наявності заглушки та пломби не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки складений за відсутності представника газопостачальної організації, особами, які перебувають з позивачем в родинних стосунках. Тому судом не вбачаються підстави для задоволення позовних вимог про стягнення коштів в розмірі 1196,47 грн. з ПАТ «Полтавагаз». Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу правопорушення, в тому числі наявність протиправної поведінки (незаконних дій, бездіяльності), за відсутності якої відповідальність не настає. Як встановлено судом, відповідач ПАТ «Полтавагаз», до якого позивач звернулася з позовом про відшкодування моральної шкоди, прав позивача не порушував. Незаконність дій чи бездіяльність ПАТ «Полтавагаз» не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Тому вимоги [PERSON] про відшкодування мольної шкоди не підлягають задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачував, судовий збір за розгляд справи суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed