Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі у сторін народився син- Шеремета [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні з 2009 року. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.09.2009 із відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи із 08.09.2009 до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день дитина перебуває на її утриманні та продовжує проживати із нею. Позивач посилається на те, що самостійно не спроможна забезпечити сина всім необхідним для його нормального розвитку та виховання на належному рівні, оскільки з часу прийняття рішення про стягнення аліментів підвищилися ціни на продукти харчування, електроенергію, газ, предмети першої необхідності. Крім цього, з моменту присудження аліментів збільшився встановлений державою прожитковий мінімуму на дитину. Відповідач крім нерегулярних виплат аліментів іншої допомоги не надає. [PERSON] офіційного місця роботи не має, проте працює не офіційно автослюсарем, має нерегулярні доходи. У зв"язку із наведеним позивач просить змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.09.2009 із 300 грн. на 2000 грн., але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] уточнила позов та просила збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] із 300 грн. на 1250 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнали. Позивач зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1250 грн. щомісячно і до його повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син- Шеремета [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №044362 від 07.02.2007 відповідач [PERSON] є батьком останнього. Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітній син- Шеремета П.О. залишився проживати із позивачем та на даний час знаходиться на її утриманні. Згідно копії сідоцтва про шлюб серії І-МИ № 062289 від 22.09.2010 [PERSON] одружився із [PERSON], після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище "Беженар ". Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 30.09.2009 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина- Шеремети [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2009 до досягнення дитиною повноліття . Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 2018 - 1944 гривень, з 1 грудня 2017 гривень. Роз'яснення абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Як роз'яснено у п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України ( в редакції чинній на час вирішення спору) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є внесення змін в Сімейний Кодекс України щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України. З часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., в Україні значно підвищилася вартість життя. Матеріальний стан позивача та аліменти у розмірі 300 грн. на дитину не можуть забезпечити належний рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сина. Крім сина - [PERSON], має на утриманні доньку від другого шлюбу -[PERSON], [INFO]. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки не офіційно працює автослюсарем, є фізично здоровою особою, яка спроможна сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Оскільки з дня присудження аліментів минуло більше 9 років, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, відповідач погодився збільшити розмір аліментів та сплачувати позивачу на утримання дитини в розмірі 1250 грн., суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог і збільшення розміру стягуваних аліментів, раніше визначених судом, до 1250 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 182, 184, ст. 192 СК України,

Outcome: approved