Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] до Вельбівської територіальної громади про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що позивач [PERSON], разом зі своїм чоловіком [PERSON], проживали [ADDRESS]. Будинок відносився до типу колгоспного двору та належить їм в рівних долях - по ? частині кожному. Присадибна земельна ділянка площею 0,37 га не приватизована. 20 квітня 2010 року виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради був посвідчений заповіт [PERSON] на все належне йому майно на ім'я онука - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Позивач [PERSON], маючи право на обов`язкову долю в спадковому майні навіть при наявності заповіту, як пенсіонер, не бажає оформити на себе вказану обов`язкову долю, оскільки вона забезпечена іншим спадковим майном. Протягом шести місяців після смерті діда позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме свідоцтво про право особистої власності на спадковий житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], видане на ім`я померлого [PERSON], не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить печатки міжміського бюро технічної інвентаризації та підпису начальника бюро. З цих же підстав позивач [PERSON] не може отримати свідоцтво про право власності на ? частину будинку, як частку у спільному майні подружжя. Тому позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідачаВельбівської територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності визнають у повному обсязі. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги[PERSON] та [PERSON] до Вельбівської територіальної громади, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності, підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та позивач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1946 року. На підставі рішення виконкому Вельбівської сільської ради № 38 від 19.05.1987 року на ім`я [PERSON] видавалося свідоцтво № [NUMBER] від 12 січня 1989 року на право особистої власності на житловий будинок № [ADDRESS]. Але зазначене свідоцтво не відповідає вимогам законодавства, оскільки відповідно до його реєстрового напису, не скріплене підписом та печаткою начальника бюро технічної інвентаризації. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради, будинковолодіння по [ADDRESS] згідно по господарської книги № 4, особовий рахунок № [NUMBER] відносилося до типу колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 року були в рівних частках: [PERSON] - голова двору та [PERSON] - дружина, земельна ділянка не приватизована. 20 квітня 2010 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме все своє майно заповів [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчений секретарем Вельбівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 38. Як свідчить свідоцтво про смерть, [PERSON] помер [INFO]. Свідоцтвом про народження встановлено, що померлий [PERSON] мав сина - [PERSON], який помер [INFO], про що значиться у свідоцтві про смерть. У відповідності до довідки виконавчого комітету Вельбівської сільської ради, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з дружиною [PERSON] по [ADDRESS] з 1924 року по день смерті - [INFO]. У поясненні Гадяцької державної нотаріальної контори на звернення позивача [PERSON] зазначено, що у ході вивчення поданих документів для оформлення спадщини було з`ясовано, що на спадковий будинок 12 січня 1989 року Вельбівською сільською радою видавалось Свідоцтво про право власності, яке не зареєстроване відповідно до чинного законодавства, у зв`язку з цим у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Відповідно до довідки зі Спадкового реєстру Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 01.04.2015 року, спадкова справа спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] заведена 21.03.2013 року та зберігається у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою [ADDRESS], зазначено, що житловий будинок позначений на технічному паспорті літерою А-1,а, загальною площею - 50,2 кв.м, житловою площею - 24,5 кв.м, сарай з погребом - Б, літня кухня - В, сарай - Г,г, сарай - Д, вбиральня - Е, колодязь - № 1. Ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України). Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 2 ст. 1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова спадкодавця спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Позивач [PERSON] - вдова померлого спадкодавця [PERSON], не заперечує проти оформлення спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті чоловіка, на ім'я [PERSON], про що свідчить її заява, посвідчена приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т.В. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач[PERSON], на підставі заповіту померлого [INFO] [PERSON], являється спадкоємцем належної померлому ? частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], а позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, як дружині померлого [PERSON],фактично належить ? частина цього ж житлового будинку з господарськими будівлями, на яку відсутній правовстановлюючий документ - а саме реєстраційний напис у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 12.01.1989 року не містить печатки та підпису начальника бюро технічної інвентаризації, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved