Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] «Мідав Фрейм» про стягнення поворотної фінансової допомоги, в обгрунтування якого вказав, що 10.12.2014 року між ним та [PERSON] «Мідав Фрейм» укладено договір про надання повортної фінансової допомоги № 101214 в сумі 600000грн. на строк до 06.01.2015 року. Позивачем на виконання вказаного договору внесено на рахунок товариства 566964,00грн., проте до обумовленого строку поворотна фінансова допомога товариством не повернута. 10.01.2015 року між позивачем та [PERSON] «Мідав Фрейм» укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 100115, відповідно до якого сума фінансової допомоги становить 350000грн. На виконання вказаного договору позивачем внесено на рахунок товариства 343959,25грн. Вказана поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 06.01.2016 року. Товариством повернуто поворотну фінансову допомогу в сумі 47718,00грн. Загальна сума коштів, що підлягає поверненню становить 863205,85грн. За умовами договору передбачено, що відповідач зобовязується сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 50% річних від простроченої суми. У звязку із відмовою відповідача добровільно повернути поворотну фінансову допомогу, позивач просить стягнути з відповідача 863205,85грн. фінансової допомоги, 281093,21грн. інфляційних втрат та 448036,03грн. 50% річних за весь період прострочення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду письмове заперечення в якому вказав, що оригінали договорів про надання поворотної фінансової допомоги у позивача відсутні, а за наявними у товаристві копіями договорів про надання безвідсоткової нецільової позики строк позики становить 20 років, а отже обовязок повернути вказані кошти у товариства не настав, крім цього вказані договори укладені із порушенням вимог щодо представництва, і саме діяльність позивача на посаді директора товариства призвела до невиконання договорів, просить в задоволенні позову відмовити, а справу слухати за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Встановлено, що позивачем були позичені відповідачу грошові кошти, а саме: -згідно договору № 101214 від 10.12.2014 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» в сумі 566964,60грн.: 17.12.2014 р. - 167233 грн., 18.12.2014 р. 83316,60грн., 19.12.2014р. 99900,00грн., 19.12.2014р. 29970,00грн., 22.12.2014р. 64935,00грн., 23.12.2014р. 81650,00грн., 31.12.2014р. 39960,00грн., -згідно договору № 100115 від 10.01.2015 року шляхом внесення на рахунок ТОВ «Мідав Фрейм» 343959,25грн.: 20.01.2015р. 50699,25грн., 10.02.2015р. 19980,00грн., 12.02.20145р. 19980,00грн., 24.04.2015р. 199800,00грн., 22.10.2015р. 53500,00грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Оскільки оригінали письмових договорів жодною зі сторін по жодній із позик надані не були, при чому зміст наданих ними копій договорів різниться між собою, тому суд не бере до уваги жодної із цих копій. Виходячи із того, що відсутні докази, на який строк було надано кожну із вище вказаних позик, слід дійти висновку, що строк їх повернення не встановлений, тож кожна вказані в позовних заявах у справі позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. В якості такої вимоги суд розцінює заявлений позов, тридцятиденний строк після предявлення якого за кожною з даних позик на час розгляду справи минув. Таким чином, позивач обов'язок передачі грошей за договорами виконав, тоді як відповідачем лише частково виконано свій обов'язок із повернення позик, а саме: 47718,00грн. Щодо заперечення відповідача про порушення правил представництва при укладенні договорів, то відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення поворотної фінансової допомоги в сумі 863205,85грн., з яких 519146,60грн. за договором № 101214 від 10.12.2014р., 343959,25грн. за договором № 100115 від 10.01.2015р. підлягають задоволенню. У стягненні передбачених п. 5.5. договорів штрафних санкцій позивачеві слід відмовити, оскільки встановити дійсний (погоджений сторонами) зміст п. 5.5. кожного із наданих ним договорів в ході судового розгляду справи не вдалося з огляду на відсутність оригіналів таких договорів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Строк виконання зобовязань [PERSON] «Мідав Фрейм» перед [PERSON] за договором № 101214 від 10.12.2014 року сплинув 06.01.2015 року, а згідно договору № 100115 від 10.01.2015року сплинув 06.01.2016 року, тому відповідно до ст.625 ЦК України на суму боргу підлягають нарахуванню інфляційні втрати. Інфляційне зростання суми боргу в сумі 519146,60грн. за період з 01.01.2015р. по 01.06.2016р. становить 263207,33грн. = 519146,60грн. х 103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99,0 х 99,2х102,3х98,7х102,0х100,7х100,9х99,6х101,0х103,5х100,1 519146,60 грн. Інфляційне зростання суми боргу в сумі 343959,25грн. за період з 01.01.2016р. по 01.06.2016р. становить 17885,88грн. = 343959,25грн.х100,9х99,6х101,0х103,5х100,1 343959,25 грн. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача [PERSON] «Мідав Фрейм» за договором: - № 101214 від 10.12.2014р складає 782353,93грн., в т.ч. 519146,60грн. основний борг, 263207,33грн. інфляційні втрати, - № 100115 від 10.01.2015року складає 361845,13грн., в т.ч. 343959,25грн. основний борг, 17885,88 грн. інфляційні втрати. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] «Мідав Фрейм» не виконав зобовязання з повернення поворотної фінансової допомоги (позики), тому з нього на користь [PERSON] слід стягнути кошти за договором № 101214 від 10.12.2014р в сумі 782353,93грн., в т.ч. 519146,60грн. основного боргу, 263207,33грн. інфляційних втрат, за договором № 100115 від 10.01.2015року в сумі 361845,13грн., в т.ч. 343959,25грн. основного боргу, 17885,88 грн. інфляційних втрат. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з чим з відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 4951,36грн. по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (1144299,06грн.х6890:1592335,09).

Outcome: partial