Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в період з 25 вересня 2004 по 24 листопада 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 17 липня 2007 року, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 08 червня 2010 року. Незадовго після реєстрації нашого із відповідачем шлюбу, стосунки позивача із відповідачем почали поступово напружуватися, значно погіршувалися під час вагітності позивача та стали переходити у часті конфлікти після народження нашої спільної дитини. Ситуація ускладнювалася тим, що відповідач, не підтримуючи відносин поваги до позивача, не виявляв бажання піклуватися про дитину. Це, зокрема, проявлялося у тому, що відповідач за час шлюбу не підтримував сім'ю матеріально, створював стресову обстановку у сім'ї. Усе це призводило до того, що спільний син [PERSON] був фактично позбавлений належного батьківського виховання та піклування, постійно страждав від стресів внаслідок словесних сварок, які регулярно влаштовував у сім'ї відповідач. Така ситуація призвела спочатку до фактичного припинення із відповідачем шлюбних відносин та згодом до розірвання шлюбу. Після розірвання із відповідачем шлюбу малолітній син [PERSON] залишився проживати зі позивачем , що не оспорюється відповідачем . Проте, після розірвання шлюбу відповідач продовжував ухиляться та на даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Так, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на сина не надає, у зв'язку з чим з нього в судовому порядку було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно і до досягнення повноліття починаючи з 07.10.2010 року і до повноліття дитини. Заборгованість відповідача щодо сплати ним аліментів на сина станом на 01.07.2018 становить 83 683,67 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 05.07.2018р. ВП№40521421, наданого Комунарським відділом Державної виконавчої служби м. Запоріжжя. З метою ухилення від сплати аліментів відповідачем після відкриття щодо нього виконавчого провадження було подаровано частину квартири своїй матері. Більше того, відповідач повністю ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого сина, а саме: абсолютно не цікавиться нашим спільним малолітнім сином, не приділяє йому батьківської уваги і турботи, постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню нашої дитини, матеріально дитину не забезпечує, а також відмовляється добровільно сплачувати аліменти згідно із рішенням суду, яке набрало законної сили. Дані обставини можуть бути підтверджені: розрахунком заборгованості від 05.07.2018р. ВП№40521421, наданого Комунарським відділом Державної виконавчої служби м. Запоріжжя, показами свідків ([PERSON], [PERSON].), інформацією від 29.05.2018р №01/22-194, наданою ЗНВК «Вибір» Наведена бездіяльність відповідача [PERSON] щодо спільної дитини завдають малолітньому синові істотної моральної шкоди, але й спілкування сина із відповідачем до розірвання шлюбу мало негативні результати для дитини. Зараз у позивача немає змоги забезпечити оздоровлення сина [PERSON] за межами України, оскільки для цього щоразу необхідний нотаріально посвідчений дозвіл відповідача на виїзд дитини за кордон, можливість отримувати який завжди утруднено із причини повного ігнорування ним інтересів дитини. З 2009 року відповідач не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток сина. Бажання відповідача добровільно позбутися батьківських прав підтверджується нотаріально посвідченою копією письмової заяви відповідача від 03.07.2018р. про добровільну відмову від батьківських прав, що свідчить про фактичне визнання ним позову. У зв'язку з чим завертається до суду з даним позовом. Представник позивача позовні вимоги підтримала і просять їх задовольнити та надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив надав нотаріально посвідченою копією письмової заяви в від 03.07.2018р. про добровільну відмову від батьківських прав, що свідчить про фактичне визнання ним позову. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в період з 25 вересня 2004 по 24 листопада 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 17 липня 2007 року, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 08 червня 2010 року. Незадовго після реєстрації нашого із відповідачем шлюбу, стосунки позивача із відповідачем почали поступово напружуватися, значно погіршувалися під час вагітності позивача та стали переходити у часті конфлікти після народження нашої спільної дитини. Ситуація ускладнювалася тим, що відповідач, не підтримуючи відносин поваги до позивача, не виявляв бажання піклуватися про дитину. Це, зокрема, проявлялося у тому, що відповідач за час шлюбу не підтримував сім'ю матеріально, створював стресову обстановку у сім'ї. Усе це призводило до того, що спільний син [PERSON] був фактично позбавлений належного батьківського виховання та піклування, постійно страждав від стресів внаслідок словесних сварок, які регулярно влаштовував у сім'ї відповідач. Така ситуація призвела спочатку до фактичного припинення із відповідачем шлюбних відносин та згодом до розірвання шлюбу. Після розірвання із відповідачем шлюбу малолітній син [PERSON] залишився проживати зі позивачем , що не оспорюється відповідачем . Проте, після розірвання шлюбу відповідач продовжував ухиляться та на даний час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Так, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на сина не надає, у зв'язку з чим з нього в судовому порядку було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно і до досягнення повноліття починаючи з 07.10.2010 року і до повноліття дитини. Заборгованість відповідача щодо сплати ним аліментів на сина станом на 01.07.2018 становить 83 683,67 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості від 05.07.2018р. ВП№40521421, наданого Комунарським відділом Державної виконавчої служби м. Запоріжжя. З метою ухилення від сплати аліментів відповідачем після відкриття щодо нього виконавчого провадження було подаровано частину квартири своїй матері. Більше того, відповідач повністю ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого сина, а саме: абсолютно не цікавиться нашим спільним малолітнім сином, не приділяє йому батьківської уваги і турботи, постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню нашої дитини, матеріально дитину не забезпечує, а також відмовляється добровільно сплачувати аліменти згідно із рішенням суду, яке набрало законної сили. Дані обставини можуть бути підтверджені: розрахунком заборгованості від 05.07.2018р. ВП№40521421, наданого Комунарським відділом Державної виконавчої служби м. Запоріжжя, показами свідків ([PERSON], [PERSON].), інформацією від 29.05.2018р №01/22-194, наданою ЗНВК «Вибір» Позивач має повну дієздатність, постійне місце проживання, а також місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, місцем навчання сина [PERSON]; не перебуває на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, наркотичні засоби не вживає, що підтверджується, зокрема: копією Довідки КП «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької міської ради від 03.07.2018р. №2299, копією Довідки КП «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької міської ради від 03.07.2018р., копією довідки про доходи №19/1, копією виписки з особового рахунку (депозит). Окрім цього відповідно до висновку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 21.11.2018 року за вихідним № 2517/01-37/05 Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району, як органом опіки та піклування, під час участі повноважного представника по цивільній справі №333/3963/18 за позовом [PERSON],1981р.н., до [PERSON], [INFO], про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]., вивчено надані сторонами докази. Встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться фізичним, духовним та психічним розвитком дитини, матеріально не допомагає, зі святами та днем народження дитину не вітає. Згідно довідки ЗНВК «Вибір» від 29.05.2018 №01/22-194 [PERSON] є учнем цього навчального закладу з 01.09.2013р. по теперішній час. За час навчання батько учня, [PERSON], жодного разу до школи не приходив, успішністю сина не цікавився, батьківські збори не відвідував. Вихованням дитини займається мати [PERSON] Згідно з актом обстеження умов проживання відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 19.10.2018р., дитина мешкає разом із матір'ю, яка займається його вихованням, утриманням та розвитком. Зі слів малолітнього [PERSON], батька не бачив понад двох років і з ним не спілкується. [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення батьківських його батька [PERSON] Згідно довідки Комунарського відділу державної виконавчої служби М.Запоріжжя головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] не сплачує (заборгованість становить 83 686,67 грн.). Враховуючи вищезазначене, рішення комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітнього , на підставі ст.ст. 19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, вважають за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 3 ст. 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України , батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. На підставі викладеного та

Outcome: approved