Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк" (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що 26.05.2008 року було укладено кредитний договір № K2S4GK0000000749 між ним та [PERSON]. Згідно даного договору, позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 627250,00 грн. на термін до 26.05.2028 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати, згідно кредитного договору. В зв'язку з тим, що відповідач не виконала належним чином умови укладеного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним Договором від 26.05.2008 року № K2S4GK0000000749, яка станом на 05.12.2013 року, становить 3262352,25 грн., а саме: 672512,54 грн., - заборгованість за кредитом; 818442,71 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 165855,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1449953,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи, відповідно до умов Договору: 250 грн., - штраф (фіксована частина); 155338,20 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у виді судового збору в сумі 3654.00 грн. В судовому засіданні представник позивача Пих О.П. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити та винести рішення про стягнення коштів з позивача по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказала, що дійсно зі своєю сестрою планувала розпочати бізнес з продажу об'єктів нерухомості та відповідно взяла у банку кредит під заставу нерухомого майна в сумі більш ніж шістсот тисяч гривень, однак вона вказані грошові кошти не використовувала, а передала їх відповідно своїй родичці, яка їх використовувала. Відносно її сестри порушувались кримінальні справи та були предметом розгляду в суді. Зокрема сестру засуджували за підробку документів, які подавались до банку з метою отримання вказаного кредиту про оцінку земельних ділянок що передавались в заставу. Вона не визнає позов, оскільки вважає, що вказані кошти вона не використовувала. На запитання головуючого повідомила, що запланований бізнес не вдався, та на земельних ділянках під Києвом вони планували будувати котедж не містечко. Детально дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 26.05.2008 року укладено кредитний договір № K2S4GK0000000749 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], за яким відповідач, як позичальник отримала суму кредиту в розмірі 627250,00 гривень на термін до 26.05.2028 року. Згідно досягнутої домовленості заборгованість за отриманим кредитом погашається щомісячними платежами в період сплати, [PERSON], зобов'язалась надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку суми боргу, заборгованість відповідача за кредитним договором № K2S4GK0000000749 від 26.05.2008 року, становить 3262352,25 грн., а саме: 672512,54 грн., - заборгованість за кредитом; 818442,71 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 165855,56 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1449953,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; А також штрафи, відповідно до Договору: 250 грн., - штраф (фіксована частина); 155338,20 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у виді судового збору в сумі 3654.00 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача проти позову, з приводу того, що вона не використовувала вказані кредитні кошти а передала їх своїй сестрі, оскільки позивач не заперечувала факт укладення кредитного договору, а отже має виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved