Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини та зміну прізвища дитити. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В. від 15 липня 2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини та зміну прізвища дитити роз`єднано; виділено у самостійне провадження заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну прізвища дитити. Згідно Ухвали судді Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В. від 17 липня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну прізвища дитини надіслано за підсудністю для розгляду до Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 20 серпня 2020 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну прізвища дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Миронівського районного суду від 19 березня 2015 року по цивільній справі № 371/156/15-ц вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу позивачу відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Рішенням Миронівського районного суду від 27 червня 2014 року по цивільній справі № 371/762/14-ц вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Миронівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 371/762/14-ц від 22 липня 2014 року, який перебував на виконанні у Кагарлицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, Печерському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Городенківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Останнім місцем стягнення аліментів з [PERSON] за виконавчим листом № 371/762/14-ц від 22 липня 2014 року був Городенківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, оскільки відповідач був зареєстрований за адресою: 78133, с. Семаківці Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] щоразу змінює місце проживання щойно за новим його місцем проживання надходить виконавчий лист. Змінюючи місце проживання, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] . Також [PERSON] ухилявся від сплати аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. [INFO] у цивільному шлюбі з [PERSON] , позивач народила сина [PERSON] , якого зареєструвала на своє прізвище « [PERSON] ». Після народження сина позивач ніде не працювала, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] виховує двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON] . В даний час позивач працює підсобним робітником ПрАТ «Миронівська птахофабрика» та отримує невелику заробітну плату. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, нехтує ними, не бере жодної участі у вирішенні важливих питань, пов`язаних з вихованням та утриманням дитини, жодним чином не піклується про стан здоров`я дитини, не забезпечує дитині належні умови для здорового зростання і духовного та фізичного розвитку, не підтримує дитину матеріально, ухиляється від сплати аліментів. Натомість усі обов`язки по утриманню та вихованню дитини виконує позивач. Дитині було створено усі необхідні умови для здорового фізичного та морального розвитку, духовного збагачення, а також забезпечено належне медичне обслуговування. Позивач позитивно характеризується за місцем проживання. [PERSON] неодноразово запитувала позивача, чому її прізвище не таке як прізвище матері та не таке як прізвище її братика [PERSON] , неодноразово виказувала бажання мати таке ж прізвище « [PERSON] ». Свого біологічного батька [PERSON] не знає і не пам`ятає, своїм батьком вважає [PERSON] , якого називає татом. Зміна прізвища дитини ніяким чином не впливає на законні права, інтереси та обов`язки відповідача щодо дитини. Хоч відповідач і являється біологічним батьком дитини, проте у зв`язку з відсутністю будь якої участі відповідача у житті дитини, вона не повинна носити його прізвище. У зв`язку зі зміною прізвища, позивач, як мама бажає, щоб дитини носила спільне зі нею прізвище, аби дана обставина не призводила до непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми та позбавити дитину в майбутньому відчуття «неповноцінності», адже дана обставина буде негативно впливати на емоційний стан дитини. У зв`язку з наведеним, позивач просить змінити прізвище [PERSON] , [INFO] із " [PERSON] " на " [PERSON] ". Ухвалою суду від 31 березня 2021 року до участі в даній справі залученояк третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: - Миронівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08801, м.Миронівка Київської області, вулиця Соборності, 58-а); - Відділ (службу) у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Миронівської міської ради (08801, м. Миронівка Київської області, вулиця Соборності, 48). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Невкритий В.М.в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Миронівським районним судом Київської області позов підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в ньому та просили задовольнити. Позивач вказала, що відповідач не забезпечує дитину, не цікавиться її життям, не навідується. Дитина бажає, щоб її прізвище було таке як у її братика - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подав. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Миронівської міської ради до суду поступив висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради про доцільність зміни прізвища малолітній дитині [PERSON] , рішення виконавчого комітету Миронівської міської ради № 216 від 21 травня 2021 року «Про затвердження висновку про доцільність зміни прізвища малолітній дитині [PERSON] » та клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Миронівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи провести без участі їх представника. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивача, її представника, допитавши свідків, заслухавши думку дитини [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27 серпня 2012 року виконавчим комітетом Полівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 8 від 27.08.2012. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 27 червня 2014 року по справі № 371/762/14-ц, вирішено: стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] ; аліменти стягувати, починаючи з 13 травня 2014 року. На виконання даного рішення суду, 01 жовтня 2014 року Миронівським районним судом Київської області видано виконавчий лист. Із копії рішення Миронівського районного суду Київської області від 19 березня 2015 року по справі № 371/156/15-ц слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 вересня 2011 року виконавчим комітетом Полівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 4, розірвано; після розірвання шлюбу відновлено позивачеві її дошлюбне прізвище [PERSON] ; визначено місце проживання малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] з матір"ю [PERSON] . Згідно копій розрахунків заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 371/762/14-ц, виданого 01.10.2014 Миронівським районним судом Київської області заборгованість [PERSON] по аліментах по січень 2020 року включно становить 66780,76 грн. Про те, що аліменти нараховані, але не виплачені згідно з виконавчим листом № 371/762/14-ц стверджується копіями довідок про неотримання аліментів, виданими 06.02.2017, 26.02.2017 Городенківським районним відділом ДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, 26.01.2018 Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. [INFO] в позивача [PERSON] народився син [PERSON] , про що 28.12.2015 складено відповідний актовий запис №8, що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 28 грудня 2015 року виконавчим комітетом Полівської сільської ради Миронівського району Київської області. Позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що стверджено копією довідки № 02-44/114 від 02.06.2020 Полівською сільською радою Миронівського району Київської області. Копією довідки № 83, виданою 03.06.2020 Македонською сільською радою Миронівського району Київської області доводиться, що позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] проживають без реєстрації в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , за місцем проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони, має добрі відносини з оточуючими, щира та відверта у стосунках; характер спокійний, врівноважений, хороша мати і господиня; користується авторитетом серед жителів села, багато уваги приділяє дітям, активна в громадському житті, що стверджується копією характеристики, виданою 03.06.2020 Македонською сільською радою Миронівського району Київської області. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. В судовому засіданні свідок [PERSON] , який є цивільним чоловіком позивача, суду показав, що проживає із [PERSON] з грудня 2014 року. Вказав, що батька [PERSON] ніколи не бачив. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує її матеріально, аліменти не оплачує. Вихованням дитини займається позивач і він (свідок), який приймає [PERSON] як свою дочку. Свідок [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача, в судовому засіданні вказала, що [PERSON] є її племінницею. Ствердила, що з 2-х років дитини її батько [PERSON] (відповідач) до неї не з`являється, допомоги не надавав, ні матеріальної, ні моральної. Відповідач вихованням дитини не займається, участі не бере, життям дитини не цікавиться, навіть не телефонує. Висновком органу опіки та піклування Миронівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради №216 від 03 21 травня 2021 року, стверджено, що орган опіки та піклування Миронівської міської ради вважає за доцільне надати висновок про доцільність змінити прізвище малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з прізвища « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст.148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Аналіз цих норм дає підстави для висновку, що при вирішенні спору суд має з`ясувати: виконання своїх обов`язків обома батьками, інші обставини, які в сукупності вказують на відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтерес дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів її сім`ї (в тому числі вітчима) і т. д. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-III, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.2 ст.171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні малолітня дитина [PERSON] , [INFO] пояснила, що їй 8 років, вона навчається у школі. [PERSON] виявила бажання змінити прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », щоб її прізвище було таке як її братика і мами. Ствердила, що батька не пам`ятає і він жодного разу до неї не приходив. У постанові № 607/13952/17 (провадження № 61-36154св18) від 02.08.2019 року, Верховний Суд зазначає, що судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, тому суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що зміна прізвища дитини буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку, оскільки відповідач не приділяє належної уваги та турботи доньці, яка проживає та виховується позивачкою спільно з її новим чоловіком, а також враховуючи особисте бажання самої дитини змінити прізвище. Судом встановлено, що різні прізвища у матері та дитини створюють дискомфорт та порушують права дитини [PERSON] , та приймаючи до уваги обставини справи і враховуючи малолітній вік дитини, вікові особливості її психоемоційного розвитку, те, що дитина з народження проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, відповідач не виконує свої обов`язки відносно дитини, в тому числі аліментні зобов`язання та не бере взагалі ніякої участі у вихованні дочки, бажання дитини змінити прізвище, надавши оцінку наданим учасниками справи доказам у їх сукупності, для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне змінити прізвище дитини, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду, постанова адміністративного суду, в яких зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення задоволення позову - на відповідача. Позивач в судовому засіданні просили не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір. У зв`язку з цим судові витрати по розгляду даної справи слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 145, 148 СК України,

Outcome: approved