Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування своїх вимог вказували, що 07.08.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №002-23000-070807, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит, шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 3000грн. та на день укладання кредитного договору встановив ліміт 3000грн. Станом на 20.08.2013р. заборгованість відповідача по кредиту складає 3089,77 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість 3089,77грн. В наданій до суду заяві представник позивача просив суд розглянути справу в його відсутність, позов задоволити. Відповідачка звернулась до суду з заявою про застосування строку позовної давності, відмовити у задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем при пред'явленні даного позову, також надала квитанції про сплату коштів на погашення кредиту. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи видно, що 07.08.2007року між ПАТ « Дельта Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ « Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-23000-070807, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Відповідно до п.1.3 договору банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на суму 30000грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000грн. У відповідності до договору відповідач зобов»язаний щомісяця в строки, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць , та всю суму пені , яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією. Кредитування здійснюється протягом 364 днів, строк дії картки - 12 місяців, тобто до 07.08.2008р. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.08.2013р. заборгованість відповідача по кредиту складає 3089,77 грн. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права. Згідно ст.267 ЦК України сплив позовної давності до пред"явлення позову, про застусування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Судом встановлено, що останнє погашення кредиту [PERSON] здійснила 25.02.2008року, таким з моменту, коли позивач міг довідатись про порушення свого права до пред'явлення даного позову у листопаді 2013 року пройшло понад три роки, тобто при подачі позову позивач пропустив строк позовної давності по основній вимозі. Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки,накладення стягнення на заставлене майно тощо). Згідно з ч.ч.2,3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності. Натомість ПАТ «Дельта Банк» заяву про поновлення строку позовної давності та доказів поважності причин пропуску строку позовної давності не надав. З огляду на це, порушене право ПАТ «Дельта Банк» не підлягає захисту у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Застереження, які містяться у п. 4.2 кредитного договору, про те, що він діє з моменту його підписання і до повного виконання зобов'язання, у розумінні ч.1 ст.259 ЦК України, не свідчить про те, що строк позовної давності був збільшений сторонами за домовленістю, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст.252 ЦК України. Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» у п. 31 зазначено, що враховуючи вищевказані положення, суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Враховуючи вищевикладене суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача й понесені судові витрати.

Outcome: dismissed