Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

В поданому позову позивач [PERSON] вказав, що з січня 1997 року він постійно мешкає за адресою : [ADDRESS] . Право власності на даний будинок ні за ким не зареєстрований. Від сусідів по вулиці він дізнався, що раніше в цьому будинку проживала сім`я, яка виїхала за межі України у 1995 році. Однак власники будинку не були відомі позивачу і він не знав і не міг знати, хто ці особи. До того ж, вказаний будинок, належним чином не утримувався, все знаходилось у зруйнованому стані, будинок був покинутий, доступ до нього був вільний. Причиною того, що позивач почав проживати у вказаному будинку стало те, що він мав потребу у власному житлі і тому він цікавився у знайомих про наявність житла яке б його задовольняло, а його сусіди [PERSON] та [PERSON] повідомили йому, що вказаний будинок покинутий. Позивач зайняв вказаний будинок, почав в ньому проживати, зробив там капітальний ремонт, відкрив на себе особисті рахунки за житлово-комунальні послуги, привів до ладу подвір`я навколо будинку, однак власники будинку йому розшукати не вдалось і йому вони були невідомі як на той час так і на теперішній час. Про те, позивач розраховував на те, що власники будинку з`являться і він буде мати можливість оформити право власності належним чином. Однак, за весь час проживання у вказаному будинку, власники будинку не з`являлись, ніякі інші особи не звертались до позивача із питань володіння вказаним будинком, не зважаючи на те, що позивач постійно проживав і проживає в даному будинку, утримує будинок у належному стані, тобто відкрито їм володіє. Позивач мав намір оформити право власності на даний будинок. Враховуючи викладені обставини, позивач, розуміючи, що він не має можливості оформити право власності в нотаріальному порядку, звернувся до суду із дійсною заявою та просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинок за адресою: [ADDRESS] , оскільки, він більш 10 років проживає у вказаному будинку, а іншим шляхом належно оформити право власності на вказаний будинок, при наявності вищезазначених обставин, неможливо. У судове засідання позивач не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача також не з`явився до судового засідання, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, в поданій заяві зазначив, що з позовними вимогами згоден. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Предметом даного позову є вирішення питання щодо набуття права власності на майно, що врегульовано нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Так, згідно положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/. При тім, згідно ст..12 п.3 та ст..81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи визначені правові положення, суд зазначає. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на а.с.16 відомості щодо будинку за адресою: [ADDRESS] - відсутні. При цьому, згідно Акту депутатського обстеження від 22.05.2019 року на а.с.4 - в будинку за адресою: [ADDRESS] , дійсно, з 1997 року, постійно проживає позивач [PERSON] та утримує даний будинок за свій рахунок, підтримує будинок у належному стані, здійснює поточний ремонт, що підтверджує той факт, що [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним будинком. Даний акт був складений депутатом Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської обл. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] та засвідчений печаткою Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської обл. До цього ж, дотримуючись положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - із наданих суду письмових документів, судом також встановлено, що позивач не знав і не міг знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, оскільки він розраховував на те, що власники житла з`являться і у нього буде можливість оформити право власності на житло у передбаченому законом, порядку. При цьому також суд переконався в тому, що позивач не приховував факт знаходження зазначеного житла у його володінні і володіння цим житлом з боку позивача не переривалось протягом всього строку набувальної давності, з 1999 року по теперішній час, тобто більш 10 років. Також суд зазначає, що за весь час відкритого володіння позивачем зазначеним житлом, ніякі інші особи не звертались до нього із питання визнання права власності на зазначене житло. За викладених підстав, а саме, що власники житла не були і не могли бути відомим давнісному володільцю - в даній справі позивачу, оскільки раніше він їх не знав і протягом 10 роківм вони не з`явились за місцем знаходження свого майна - відповідачем по справі визначенй орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме Тошківська територіальна громада в особі Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області, що є правильним, згідно положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності за набувальною власністю обґрунтовані, так як з боку позивача належними доказами доведено, що він дійсно добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] , протягом 10 років і це є підставою для набуття позивачем права власності на це майно, що передбачено ст.344 ЦК україни і не суперечить положенням Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] - за позивачем для подальшого користування й одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомості, в зв"язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.344 ЦК України, положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved