Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

В січні 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.09.2017 року між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Лизанця Михайла Сергійовича - було укладено Договір за № 885830937 про надання кредиту на суму 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності з зобов'язанням повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється із розрахунку 1,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, крім того позичальник повинен сплачувати TOB «Манівео швидка фінансова допомога» проценти за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 580,35 відсотків річних. Оскільки позивач є військовослужбовцем та в Україні діє особливий період, тому відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на підставі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо удосконалення оборонно- мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VII, позивач має право на відміну штрафних санкцій, пені та відсотків, які були нараховані та/або сплачені позивачем за даним договором, починаючи з дня укладення Договору, а саме з 04.09.2017 року. 18.11.2017 року позивачем на адресу TOB «Манівео швидка фінансова допомога» була надіслана заява про звільнення його від сплати процентів, комісій, штрафів по кредиту відповідно до чинного законодавства з доданими підтверджуючими документами про статус військовослужбовця з вимогою надання Довідки з окремим зазначенням сум залишку заборгованості по тілу кредиту, а також процентів, комісій, штрафів, тощо по укладеному Договору. Проте всупереч законодавству, відповідно до витягу (скріншоту) з офіційного сайту TOB «Манівео швидка фінансова допомога» борг позивача за укладеним Договором станом на 02.01.2018 року складає 14550 грн.00 коп., з них: 4500,00 грн. - тіло кредиту, 10050,00 грн. - проценти, штрафи, комісії, пеня. На підставі викладеного, позивач [PERSON] звернувся з даним позовом та просив суд звільнити його від сплати нарахованих штрафних санкцій, процентів, комісій та пені по Договору №885830937, укладеного між позивачем та TOB «Манівео швидка фінансова допомога» від 04.09.2017 року з моменту оголошення у країні особливого періоду, починаючи з 18.03.2014 року, а в даному випадку з дня укладенні договору, а саме з 04.09.2017 року та до закінчення особливого періоду, шляхом скасування раніше нарахованих сум штрафних санкцій, процентів, комісій та пені за укладеним договором по зобов'язаннях перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та припинення нарахування, або визначити у рішенні інший спосіб захисту прав позивача та інтересів, який не суперечить закону. Також просив стягнути судовий збір. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Від представника відповідача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надійшло письмове заперечення на позов, у якому також представник відповідача просив слухати справу у його відсутність, у позові просив відмовити (а.с. 82, 113, 149). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2017 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в особі директора Лизанця Михайла Сергійовича було укладено Договір за №885830937 про надання позивачу кредиту на суму 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності з зобов'язанням повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується електронною копією договору (а.с. 6-10). Відповідно до п. 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється із розрахунку 1,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, крім того позичальник повинен сплачувати TOB «Манівео швидка фінансова допомога» проценти за користування кредитом за фактичний час користування грошовими коштами з розрахунку 580,35 відсотків річних. Позивач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою №3/3163 від 15.11.2017 року та військовим квитком серії АВ №204645 (а.с. 15-16). 18.11.2017 року позивачем на адресу TOB «Манівео швидка фінансова допомога» була надіслана заява про звільнення позивача від сплати процентів, комісій, штрафів по кредиту відповідно до чинного законодавства з доданими підтверджуючими документами про статус військовослужбовця з вимогою надання Довідки з окремим зазначенням сум залишку заборгованості по тілу кредиту, а також процентів, комісій, штрафів, тощо по укладеному Договору (а.с. 11-14). Відповідно до витягу (скріншоту) з офіційного сайту TOB «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість позивача за вищевказаним Договором станом на 02.01.2018 рік складає 14550 грн.00 коп. (а.с. 50-51). Згідно листа TOB «Манівео швидка фінансова допомога» №2423 від 08.12.2017 року, яке адресовано [PERSON], вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розглянуло звернення [PERSON] та повідомило його, що заборгованість за тілом кредиту за договором № 885830937 від 04.09.2017 року, станом на 01.12.2017 року складає 4425,00 грн. (а.с. 87). Крім того, на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про витребування доказів, відповідачем TOB «Манівео швидка фінансова допомога» надіслано довідку №3268 від 16.02.2018 року, відповідно до якої заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 885830937 від 04.09.2017 року, становить 4425,00 грн. (а.с. 137). За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов'язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» щодо військового обов'язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов'язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. 17.03.2014 р. указом в.о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 р. Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у звя'зку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по теперішній час. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установі організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо удосконалення оборонно - мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VII військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються". Встановивши, що позивач є військовослужбовцем, дія ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджується на позивача з початку особливого періоду, тобто з 17.03.2014 року, тому відповідач не повинен був здійснювати нарахування процентів, комісій, штрафів, тощо по Договору №885830937 від 04.09.2017 року. З листа TOB «Манівео швидка фінансова допомога» №2423 від 08.12.2017 року та довідки №3268 від 16.02.2018 року суд встановив, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором №885830937 від 04.09.2017 року становить 4425,00 грн. і вказані докази свідчать про те, що відповідач не нарахував позивачу процентів, комісій, штрафів, тощо по Договору №885830937 від 04.09.2017 року. Враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги про звільнення позивача від сплати нарахованих штрафних санкцій, процентів, комісій та пені по Договору №885830937 від 04.09.2017 року, укладеного між позивачем та TOB «Манівео швидка фінансова допомога» за період з 04.09.2017 року по день оголошення рішення суду, а саме 03.04.2018 року не підлягають до задоволення. Разом з тим, на підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України та з урахуванням того, що позивач [PERSON] є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі в особливий період, суд вважає за можливе захистити цивільне право позивача шляхом зобов'язання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» припинити нарахування [PERSON] штрафних санкцій, процентів, комісій та пені по договору №885830937 від 04.09.2017 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] до закінчення особливого періоду, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн., хоча при цьому у позовній заяві посилався на Закон України «Про захист прав споживачів». З урахуванням предмету і змісту позовних вимог [PERSON], суд вважає, що при зверненні до суду із позовом [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» і не повинен був сплачувати судовий збір, який зайво сплатив. Тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №57 від 04.01.2018 року слід повернути з Державного бюджету України [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial