Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], та стягнення із відповідача аліментів на дану неповнолітню дитину у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є матір»ю даної дитини, який із жовтня місяця 2016 року проживає разом із позивачем, яка є його тіткою, в буд.21 по вул.Друзів м.Ніжина, позивач здійснює його утримання та виховання, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо даної дитини, матеріальна допомога від останньої відсутня, відповідач не займається вихованням дитини і не має бажання забрати дитину до себе. В судовому засіданні позивач підтримала позов за обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що здійснює утримання та виховання [PERSON] з 01 жовтня 2016 року, якого до неї привезли та залишили батьки відповідача, за п»ять місяців відповідач ні разу не поцікавилась про свого сина, просила не стягувати судовий збір із відповідача. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні вважав за необхідне позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] та стягнути з неї аліменти. Відповідач в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена, про що свідчить повідомлення від 17 січня 2017 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 18 квітня 2016 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі. Відповідно до довідки ОКЛПЗ «Ніжинський наркологічний диспансер» від 12 грудня 2016 року [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] тривалий час проживає разом із позивачем, яка є його тіткою, окремо від відповідача, яка тривалий час не бере участі у його вихованні та утриманні, тобто [PERSON] має матір, яка, проживаючи в одному населеному пункті з ним, без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по його утриманню та вихованню. Висновок органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 10 листопада 2016 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав містить висновок щодо розв"язання спору, відповідач без поважних причин не з"явилась за викликами до органу опіки та піклування щодо вирішення питання про виховання та утримання дитини. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання свого сина [PERSON], оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно даної дитини відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст.198, 199 цього Кодексу,-і своїх повнолітніх дочку, сина. Приписами ч.2 ст.166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримує від відповідача грошової або іншої матеріальної допомоги, дана дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто відповідач, як мати неповнолітньої дитини, повинна утримувати її до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від її заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved