Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем проживала у шлюбі до 28 жовтня 2013 року. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Перешкод у спілкувані та побачення з дітьми, а також у виконанні інших батьківських обов'язків відповідачу не чинила ні до, ні після розлучення. [PERSON] не хворіє на душевну хворобу та не перебуває у тривалих відрядженнях. Тому, у нього є всі можливості для належного виконання батьківських обов'язків. Проте, за часу спільного проживання та з припиненням відносин [PERSON] вихованням дітей не займається, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не цікавиться їхнім навчанням та підготовкою до самостійного життя. Вказане виявляється у відсутності забезпечення дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, у відсутності спілкування з дітьми в обсягах достатніх для їх нормального самоусвідомлення. [PERSON] не відвідує дітей більше 3 років, не водить їх в парки, на атракціони, в зоопарк на циркові чи лялькові вистави, на інші культурні та розвиваючі для дітей заходи, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу та не створює умов для отримання дітьми освіти. Після того як вони з відповідачем перестали спільно проживати, матеріальної допомоги на дітей він не надавав. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що діти проживають з нею та її другим чоловіком, перебувають на їх утриманні. До лютого 2014 року відповідач платив аліменти на утримання дітей, а коли вона вдруге вийшла заміж, то сказав, що тепер її діти - це проблема її нового чоловіка. З тих пір аліменти не платить, не приймає ніякої участі у житті дітей, не спілкується з ними, не телефонує, не вітає з Днем народження. Літом 2017 року зібрали сімейну нараду і діти погодились, щоб їх батька позбавили батьківських прав. Останній раз відповідач брав дітей до себе на кілька днів у літку 2014 року, проте швидко привіз назад. Старший син був дуже переляканий після спілкування з батьком, після чого стоїть на обліку у лікаря невропатолога. Востаннє батько приходив до дітей восени 2014 року. З того часу ними не цікавиться. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей. Її теперішній чоловік утримує дітей, хоче усиновити, разом купують одяг, їжу, шкільне приладдя, бажають, щоб сім»я стала повноцінною і з точки зору закону, і щоб діти росли у гармонійній атмосфері. Просить задоволити позов. Представник органу опіки та піклування Дубенської міської ради Кобилянський Р.Ф., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позов задоволити в повному обсязі (а.с. 26). Відповідач в судові засідання не з"явився, хоча про день та час розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, зокрема і через оголошення у ЗМІ, а саме: газеті «Урядовий кур»єр» № 212 від 10.11.2017 (а.с. 25). Заяв, клопотань до суду не надходило. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 28 жовтня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 20.03.2014 зареєстрували шлюб. Прізвище позивачка змінила на «[PERSON]» (а.с. 4). Згідно довідки № 7870, виданої КП «Житловик» від 14.09.2017, діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір»ю та знаходяться на її утриманні (а.с. 44). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 червня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь [PERSON] (а.с. 32). Згідно довідки Рівненського міського віділу ДВС № 14/1008/2016 від 14.09.2016 [PERSON] не отримувала аліменти з 01.03.2016 до 31.08.2016 (а.с. 31), а відповідно до довідки цього ж відділу ДВС № 44800 від 02.08.2017, [PERSON] не отримувала також аліменти з 01.08.2016 до 30.07.2017 (а.с. 30). Відповідно до інформації, наданої Дубенською амбулаторією №3 ЦПМСД від 27.09.2017, на обліку в амбулаторії перебувають діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час відвідування дітей удома, а також на прийомах у лікаря та на профілактичних оглядах і проведення щеплення, з дітьми була лише мама. Батька дітей дільнича служба не бачила (а.с. 33). Згідно інформації Дубенської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 від 02.10.2017, протягом навчання дітей в школі їх батько [PERSON] навчанням дітей не цікавився, з класними керівниками не знайомився, з адміністрацією школи не спілкувався, на батьківських зборах жодного разу не був (а.с. 34, 35). Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради № 5363/05-02-29/17 від 24.10.2017, враховуючи інтереси дітей, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 27-29). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона хресна мати [PERSON], у якої часто буває в гостях, також її дочка одна з двох хресних матерів сина позивачки [PERSON]. Батька дітей не бачила в м. Дубно приблизно чотири роки. На дні народження, свята батько до дітей не приходить, не цікавиться ними взагалі. За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позивачкою було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх дітей і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дітей. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку відносно своїх дітей. Він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач взагалі не спілкується з дітьми з осені 2014 року, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтвердженні витрати. Ч.1 ст.79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved