Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з даним позовом до відповідача [PERSON] . На обґрунтування свого позову вона вказала, що з 21.07.1995 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюб, який був зареєстрований Петропавлівським відділом ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 40. Від шлюбу у сторін є син [PERSON],[INFO], що на даний час проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється добровільно надавати кошти на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/ 4 частини щомісячно але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без її участі, просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу з відповідача. Відповідач в судове засідання також не з"явився надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.1995 року зареєстрований Петропавлівським відділом ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 40. Свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 135527 від 08.11. 2001 року за актовим записом № 62 підтверджується той факт, що сторони мають спільну дитину сина [PERSON] 20.09.2001 року Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів »у п. 17 зазначається , що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене , а також матеріальне положення сторін , суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) на користь позивачки на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Суд,

Outcome: approved