Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

В лютому 2013 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між банком та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір №14/12/2007/840-К/1103 від 14 грудня 2007 року, відповідно до якого склались кредитні відносини щодо надання та повернення кредитних коштів в розмірі 50875 доларів США на строк до 13 грудня 2032 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12,49 % відсотків річних. Забезпеченням виконання кредитних зобов'язань є договір поруки від 14 грудня 2007 року з [PERSON], за яким остання поручилась перед позивачем за [PERSON] за належне виконання взятих зобов'язань: повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати можливих штрафних санкцій. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов'язань сформувалась заборгованість в розмірі 75889,81 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 606587,25 грн. Просив стягнути з відповідачів заборгованість солідарно та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задоволити; підтвердив факт видачі кредиту, повноваження особи, що підписала кредитний договір. Підтримав позов в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам в доларах США, крім штрафних санкцій-в гривневому еквіваленті. Відповідачі належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, не з'явились; клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходило. При відсутності заперечень з боку представника позивача, суд знаходить можливим заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що 14 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра»(правонаступник Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра») та [PERSON] був укладений Кредитний договір №14/12/2007/840-К/1103 на суму 50875 доларів США зі сплатою 12,49 %річних, з погашенням згідно графікуКредит надано на строк до 13 грудня 2032 року. На дату розгляду справи в суді заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем складає 66882,68 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 534 593,29 грн., в т.ч. 48 577,86 доларів США-заборгованість по тілу кредита, 18 304,822 долари США-заборгованість по відсотками та пеня 31 329,58 грн., штраф 40 664,39 грн. Засобом забезпечення повернення кредиту є договір поруки від 14 грудня 2007 року з [PERSON], за якими остання поручилась перед позивачем за [PERSON] за належне виконання взятих зобов'язань: повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, сплати можливих штрафних санкцій. Таким чином, всупереч вимогам ст.ст.526 та 629 ЦК України, які відповідно встановлюють обов'язковість виконання договору сторонами, належність виконання зобов'язання, відповідно до умов договору і вимог чинного цивільного законодавства, а також ст.554 ЦК України, в силу якої поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, відповідачі свої кредитні зобов'язання не виконали, що стало причиною звернення до суду в порядку ст.1050 ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Пунктом 1.5. Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 14 жовтня 2004 року № 483 визначено, що використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями). Оскільки позивач має Ліцензію та Дозвіл на видачу кредитів у іноземній валюті, то платежі з погашення отриманого відповідачем кредиту повинні здійснюватися у валюті кредиту.Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93 використання іноземної валюти на території України як засобу платежу можливе лише за наявності ліцензії, виданої Національним банком України. Отже, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідачів суму заборгованості у заявленому обсязі за кредитним договором у валюті зобов'язання, штрафні санкції в гривневому еквіваленті та судові витрати, а саме судовий збір 3441грн., 270 грн. витрати пов'язані з розміщенням оголошення в пресі, 183,60 грн. витрати пов'язані з направленням телеграм. На підставі викладеного,

Outcome: approved