Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що відповідач позичив у нього 6850 грн., які обіцяв повернути за три місяці, про що видав йому розписку. Але вказану суму не повернув і ще кілька разів позичав у нього невеликі суми грошей, в тому числі на ремонт автомобіля. 31 липня 2014 року видав йому письмову розписку на загальну суму боргу 9400 грн., які обіцяв повернути на протязі місяця, тобто у строк до 31.08.2014 року. Він неодноразово усно просив відповідача повернути борг, проте безрезультатно. Зустрічей з ним відповідач став уникати, борг йому не повернув до цього часу. Сума боргу 9400 грн. з урахування встановленого індексу інфляції за 5 місяців (станом на 01 лютого 2015 року) становить 10717,99 грн. Три проценти річних від простроченої суми 9400 грн. за 5 місяців складають 117,50 грн. Всього 10835,49 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 10717,99 грн. та 117,50 грн. річних, а всього 10835,49 грн. та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, заочного розгляду справи. Також суду пояснив, що позивач гроші відповідачу двічі: перший раз 19.07.2013 р. в розмірі 6850 грн., другий раз 31.07.2014 р. в розмірі 2550 грн., а всього 9400 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладання розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Суд, враховуючи думку позивача, дані про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідно до ст.ст. 224,225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з ст.ст. 526,1046,1047,1049,1050,625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом досліджені: Розрахунок ціни позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу; Копія паспорта [PERSON], [INFO]; Розписка [PERSON] від 19.07.2013 року, згідно якої він взяв у [PERSON] в боргу гроші в розмірі 6850 грн. Зобов'язувався повернути гроші в термін 3 місяці; Розписка [PERSON] від 31.07.2014 року, згідно якої він взяв у [PERSON] в боргу суму в розмірі 9400 грн., з урахуванням попереднього боргу. Зобов'язувався повернути гроші в строк до 31.08.2014 року. Судом встановлено, що 19.07.2013 року та 31.07.2014 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] (позикодавець) передав [PERSON] (позичальникові) грошові кошти у розмірі 6850 грн. в термін повернення протягом 3 місяців та грошові кошти у розмірі 2550 грн. в строк до 31.08.2014 року. [PERSON] отримав від [PERSON] вказані кошти, всього 9400 грн., що підтверджується письмовими розписками, але у передбачений строк, позику позивачу не повернув. До теперішнього часу [PERSON] свої зобов'язання по поверненню позики [PERSON] не виконав. Сума боргу 9400 грн. з урахування встановленого індексу інфляції за 5 місяців (станом на 01 лютого 2015 року) становить 10717,99 грн. Три проценти річних від простроченої суми 9400 грн. за 5 місяців складають 117,50 грн. Всього відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 10835,49 грн. За таких обставин суд вважає позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч.3 ст. 208, ч.1,2 ст. 209, ч.2,3 ст. 213 ЦПК України судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 526,1046,1047,1049,1050,625 ЦК України,

Outcome: approved