Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпрропетровська у лютому 2018 року надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просить суд: скасувати право власності та реєстрацію цього права в органах державної реєстрації (номер запису про право власності - 16380596) за [PERSON] , [INFO] на квартиру [ADDRESS] та витребувати вказане майно в останнього згідно з п.3 ч.1 ст.388 ЦК України на користь [PERSON] ; визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 4\~534,40 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . З огляду на те, що належна померлому квартира вибула з його володіння поза межами закону, що підтверджується відповідними судовими рішенням, вважав за необхідне, з метою реалізації своїх спадкових прав, звернутися до суду з даним позовом. На виконання приписів процесуального законодавства відповідачем [PERSON] , через канцелярію суду 06.11.2019 за вх.№39485, було подано заяву, в якій останній висловив прохання до суду про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог. Заява аналогічного змісту надійшла через канцелярію суду 20.05.2020 за вх.№12654. На виконання приписів процесуального законодавства відповідачем [PERSON] , через канцелярію суду 23.12.2019 за вх.№45090, було подано заяву, в якій останній висловив прохання до суду про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог. Заява аналогічного змісту надійшла через канцелярію суду 20.05.2020 за вх.№12656. Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису не відбувається. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого 14.02.2013, [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до копії заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 та додаткового рішення від 19.08.2016 ухвалених за результатами розгляду справи №202/4305/16, за [PERSON] визнано право власності в порядку набувальної давності на квартиру [ADDRESS] . Згідно з копією договору купівлі-продажу від 10.09.2016 укладеного між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець), останній продав квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 15.09.2016, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Згідно з копією ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2017 прийнятої у справі №202/4305/16, заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 скасовано, а відповідно до копії ухвали суду від 15.11.2017 позовну заяву [PERSON] у вказаній цивільній справі залишено без розгляду. Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяник В.А. від 23.02.2018, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , з огляду на те, що вказане майно зареєстровано за іншою а ні ж [PERSON] особою. Згідно з копією листа наданого приватним нотаріусом Медяник В.А. за вих.№81/02-04, у спадковій справі №22/2016 яку заведено внаслідок смерті [PERSON] є інформація щодо однієї особи, яка є спадкоємцем за законом, а саме: син померлого [PERSON] . Відповідно до копії вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження №201/863/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, який набрав законної сили 16.05.2019. Предметом розгляду були дії [PERSON] спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом квартири [ADDRESS] . Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до\~висновку до\~якого дійшла\~колегія суддів\~ВСУ у\~постанові від\~18.01.2017\~прийнятій за\~результатами розгляду\~справи №6-2776цс16,\~одним із\~випадків,\~коли майно\~можливо витребувати\~від добросовісного\~набувача,\~є вибуття\~такого майна\~поза волею\~власника або\~особи,\~якій він\~передав майно\~у володіння,\~не з\~їхньої волі\~(пункт\~3\~частини 1\~статті 388\~ЦК України).За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Виходячи з вищезазначеного та з огляду на те, що рішення суду на підставі якого [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] , скасовано, наявні всі підстави для висновку про вибуття вказаного майна з володіння [PERSON] поза його волею. Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено у п.23\~\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Згідно з ч.1\~ст.1267 ЦК України\~частки\~\~у\~\~спадщині\~\~кожного\~\~із\~\~спадкоємців за законом є рівними. Оскільки відповідно до матеріалів справи єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та враховуючи відсутність даних щодо наявності заповіту і з огляду на позиції відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які вказують про відсутність у них законних підстав для набуття у власність квартири [ADDRESS] у зв`язку з чим і про відсутність «добросовісності набуття» у володіння зазначеної нерухомості, вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та витребування майна є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. З огляду на те, що акти на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] скасовано, наявні всі підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] та [PERSON] , відповідно, на вказану нерухомість. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved