Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в особі представника [PERSON] до Водянської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог державний нотаріус Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування вказуючи, що його батьками були [PERSON] та [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON], своєму синові. 27 жовтня 2009 року помер батько позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,3100 га та 0,2900 га та житлового будинку, які розташовані на території Дніпровської сільської ради, село Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, провулок Білозерський, 16. Позивач не встиг своєчасно у шестимісячний строк звернутися із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2012 року [PERSON] надано додатковий строк на прийняття спадщини. Позивач подав заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Камянсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області та прийняв спадщину за заповітом. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає. 15 листопада 2016 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,3100га, що розташована на території Дніпровської сільської ради, село Дніпровка Камянсько- Дніпровського району Запорізької області, провулок Білозерський, 16 та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,2900га, що розташована на території Дніпровської сільської ради, село Дніпровка Камянсько- Дніпровського району Запорізької області, провулок Білозерський, 16. Позивач не зміг отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів. Тому просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок із надвірними будівлями (А-житловий будинок; Б,В,Д літні кухні; Г,Ж,З,К,Л,М,О,П,Р сараї; Е котельню; Н гараж; С,Т,Ф,Х,Ч,Ц,Ш,Щ теплиці; У вбиральню; Пг погріб з шийкою; №1,4 паркани; №2 хвіртку; №3 ворота; №5,6 свердловини), який знаходиться за адресою: Запорізька область, Камянсько Дніпровський район, с. Дніпровка, пров. Білозерський, буд. 16. Ухвалою суду від 14.05.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача за довіреністю адвокат [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. В судове засідання представник відповідача не з'явився, на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутністю їх представника, заперечень проти позовних вимог не мають. Третя особа\~державний нотаріус\~Кам»янсько-Дніпровської\~державної нотаріальної\~контори [PERSON]у судове засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу за її відсутністю, заперечень проти позову не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача, про що 24 жовтня 1965 року складено відповідний актовий запис № 85 виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам`янсько- Дніпровського району Запорізької області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 202491. 10 лютого 2005 року батько позивача - [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON], своєму синові. Цей заповіт був посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Кам`янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 314. 27 жовтня 2009 року помер батько позивача - [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 29 жовтня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 73. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 147001. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2012 року [PERSON] надано додатковий строк на прийняття спадщини у термін три місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач звернувся\~до державного\~нотаріуса Кам`янсько-Дніпровського\~державного нотаріального\~контори Запорізької\~області [PERSON]\~з заявою\~при прийняття\~спадщини за\~заповітом де була заведена спадкова справа №326/2012. 05 листопада 2016 року державний нотаріус Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,2900 га, що розташована на території Дніпровської сільської ради, село Дніпровка Камянсько- Дніпровського району Запорізької області, провулок Білозерський, 16 та зареєстровано в реєстрі за № 466. 05 листопада 2016 року державний нотаріус Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0,3100 га, що розташована на території Дніпровської сільської ради, село Дніпровка Камянсько- Дніпровського району Запорізької області, провулок Білозерський, 16 та зареєстровано в реєстрі за № 468. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18 квітня 2018 року за № 62/02-31 державним нотаріусом Кам`янсько- Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON]П було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності померлого 27.10.2009 року [PERSON] на житловий будинок з надвірними будовами № 16, який знаходиться в с. Дніпровка Кам»янсько-Дніпровського району Запорізької області, пров. Білозерський. Як вбачається з копії договору дарування від 12.04.1965 року, гр.-ка [PERSON] подарувала, а гр. [PERSON] отримав у дар житловий будинок по пров. Партизанському. Згідно копії рішення Виконавчого комітету Дніпровської сільської ради Камянсько- Дніпровського району Запорізької області №2-10 від 20 лютого 2002 року вирішено оформити право особистої власності на житловий будинок № 16 по пров. Партизанському (нині Білозерському) села Дніпровка, Камянсько- Дніпровського району Запорізької області за [PERSON] та видати свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, закріпити за [PERSON] земельну ділянку площею 0,63 га в постійне користування по пров. Партизанському, 16. Відповідно до рішення Дніпровської сільської ради Камянсько- Дніпровського району Запорізької області № 16 від 24 грудня 2015 року пров. Партизанський в с. Дніпровка перемейновано в пров. Білозерський. Як вбачається з копії техпаспорту виданого 23.02.2018 року [PERSON] значиться користувачем буд. № 16 по пров. Білозерському в с. Дніпровка. Спадковим майном, право власності на яке просить визнати позивач, є будинок № 16 пров. Партизанський в с. Дніпровка право власності на який за життя [PERSON] не зареєстрував. Відповідно до частини третьої статті 3\~Закону України\~від 01\~липня 2004\~року «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини четвертої статті 3\~зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На виконання постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Належність на праві власності померлому [PERSON] спірного будинковолодіння, не заперечував орган місцевого самоврядування. Таким чином, факт належності на праві власності померлому [PERSON] будинку № 16 по пров. Білозерському в с. Дніпровка знайшов своє підтвердження, незалежно від дотримання процедури реєстрації такого права, яка засвідчує лише офіційне визнання і підтвердження державою наявності в особи цього права. Відповідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~;an=843443">ст. 392 ЦК України\~в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Статями 16,328\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved