Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Феодосійської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], проживає окремо, не займається його вихованням, не цікавиться його долею, матеріальної допомоги на утримання не надає, ухиляється від обов'язків батька. Позивач з 18.09.2004 року перебувала з відповідачем у шлюбі, з 20.02.2007 року шлюбні відносини припинені, а 19.03.2009 року шлюбу розірваний. З 2009 року позивач проживає з [PERSON], їх шлюб зареєстрований 30.09.2011 року. [PERSON] виховує, піклується про [PERSON], надає матеріальну допомогу на його утримання, дитина вважає його своїм батьком. За місцем проживання створені всі умови для повноцінного розвитку дитини, також народилася спільна з [PERSON] дитина. В період сумісного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував скандали, все це було в присутності дитини, він також неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини стали підставою для звернення з відповідним позовом до суду. Позивач подала заяву, згідно якої вимоги позову підтримані. Прокурор, представник третьої особи, також звернулися до суду з заявами, якими позовні вимоги підтримані. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.10), відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], не займається вихованням сина, тривалий час проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його долею не цікавиться, що підтверджується матеріалами справи (а.с.5,6,8,9,11,12,13-28). Згідно Висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Феодосійської міської ради від 16.10.2013 року (а.с.29-30) визнано доцільним в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], позбавити відповідача батьківських прав. За інформацією Феодосійського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 05.09.2013 року дитина вважає батьком [PERSON] Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З урахуванням наведеного, доказів, наданих сторонами, суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання малолітнього [PERSON], [INFO], свідомо нехтує своїми обов'язками батька. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один із батьків, опікун, піклувальник, особа, у сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або учбовий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягнула 14-річного віку. Після повного, всебічного, та об'єктивного з'ясування обставин справи, ставлення відповідача до дитини, доказів, наданих сторонами, суд, враховуючи інтереси дитини, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати розподілені відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved