Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Обичів Прилуцького району в особі Обичівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі - правона земельну частку (пай), площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня»на підставі сертифікату, виданого за рішенням Прилуцької районної державної адміністрації від15 серпня 1996 року №334. Проте, будучи єдиним спадкоємцем за законом першої черги, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, оскільки, позивач вважаючи, що він й так вступив в управління та володіння спадковим майном,своєчасно не звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Тому, позивачем і подано позов про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно заяви його представника [PERSON], просили суд розглянути справу без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без участі його представника. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії Свідоцтва про народження серії[NUMBER], [PERSON] народився [INFO], та його батьком записаний [PERSON] (а.с.5). У відповідності до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15 жовтня 1996 року, [PERSON] на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року №334,зареєстрованого 06 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №501, належить право на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня» (а.с.4). Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 листопада 1999 року, [PERSON] помер [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть 05 листопада 1999 року зроблено запис за №19 (а.с.3). Згідно листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2017 року №2948/01-16 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 жовтня 2017 року №49434228, судом встановлено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не заводилась. Крім того,позивачу роз»яснено, що у відповідності до ст.549 ЦК Української РСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. За відсутності документального підтвердження факту вступу в управління або володіння спадковим майном, рекомендовано звернутися до суду(а.с.19-20). У відповідності до листа Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 06 листопада 2017 року №5555/01-17, спадкова справа до майна [PERSON], який помер [INFO], Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.23). Виходячи зі змістуст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їхвиникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 1999 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК 1963 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК 1963 року, визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст. 525 ЦК 1963 року визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно ст. 526 ЦК 1963 року - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідност. 529 ЦК 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином,з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК 1963 року є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], та приймаючи до уваги, що позивач фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, тому позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved