Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 21 січня 2020 року. Відповідач - батько дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та на її утримання у розмірі двох прожиткових мінімумів та 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 серпня 2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не подав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи по суті за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які в засідання не з`явились. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 серпня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду від 21 січня 2020 року (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 серпня 2018 року Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.9). Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» від 15 травня 2020 року №931 (а.с.3). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача про те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX, на час розгляду справи становить 1859 грн., а з 01 грудня 2020 року становитиме 1921 грн. 1859 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 14 липня 2020 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка, який є батьком дитини, до досягнення дитиною віку трьох років. Як вже встановлено судом, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем. Оскільки відповідач добровільно кошти на утримання позивача не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Підстави для стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною повноліття відсутні. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач по справі матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач просила суд стягнути аліменти у розмірі двох прожиткових мінімумів та 30% прожиткового мінімуму щомісячно. Враховуючи, що прожитковий мінімум є конкретно визначеною чинним законодавством сумою, позивач фактично просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку відповідача. Тому суд, враховуючи норми ст. 84 СК України, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною віку 3-х років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial