Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «Дельта банк», третя особа : відділ ДВС Тернопільського районного управління юстиції про виключення майна з акту опису і арешту, а саме: стінки вітальної, телевізора марки «Самсунг», тюнера марки Q-SAT, ST-08 та визнання права власності на нього. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.01.2015 року державним виконавцем ДВС Тернопільського районного управління юстиції [PERSON], відповідно до зведеного виконавчого провадження про примусове стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 28296.35 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Дельта банк» проведено опис та арешт майна. Вказане майно, а саме: стінка вітальна, телевізор марки «Самсунг», тюнер марки Q-SAT, ST-08 не належало та не належить [PERSON], оскільки придбане нею особисто за власні кошти у 1999 р. та 2000 р., коли [PERSON], який приходиться їй сином, був неповнолітнім, не мав жодних доходів і тому не міг придбати зазначеного майна. Вважає, що вказане майно безпідставно описане та арештоване, тому просить виключити його з акту опису і арешту та визнати на нього право власності Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити, про що подала заяву. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого вказав, що позивач доводить право власності на майно гарантійними талонами та накладною, які не можуть служити доказами у справі, оскільки вони не надавалися при описі майна і є доступними в користуванні. Чеків з касових апаратів де вказана б була дата та час покупки позивачем не подано. Крім того, на момент опису майна зауваження щодо власника майна були відсутні про що свідчить підписаний акт. Представник відповідача ПАТ «Дельта банк» позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого вказав, що позивачем не надано жодних доказів купівлі чи належності описаного майна саме [PERSON] Позивач зазначає, що описане майно придбано у 1999 р. 2000 р. при цьому не надає жодних доказів купівлі майна в зазначені роки. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи із наступних підстав. На виконанні відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження за номером №46049212 від 15.01.2015 р. про примусове стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 28296.35 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Дельта банк». Відповідно до акту опису і арешту майна від 22.01.2015 р. описано та накладено арешт на: стінку вітальні, телевізор марки «Самсунг», тюнер марки Q-SAT, ST-08. У підтвердження придбання гарнітуру у вітальню [PERSON] надано суду квитанцію до прибуткового касового ордеру №634 від 23.09.1999 р. на суму 800 гривень. [PERSON] є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд №7 по вул.Незалежності в с.Малий Ходаків Тернопільського району Тернопільської області який належав померлому [PERSON] та померлій [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04.04.2014 року реєстровий номер №2-501 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04.04.2014 р. реєстровий номер № 2-494. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право накласти арешт на майно та кошти боржника, про, що виноситься відповідна постанова. Відповідно до ст.59 Закону України „Про виконавче провадження" особа - яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до вимог ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні( ст.321 ЦК України). Зважаючи на відсутність достатніх доказів, які б вказували про купівлю телевізора марки «Самсунг», тюнера марки Q-SAT, ST-08 позивачем, суд вважає, що позивач не довела суду факт набуття нею права власності на оспорювану техніку. Крім того, з огляду на те, що право вимоги такого майна має лише власник, а як встановлено судом відсутні докази які б стверджували статус позивача в якості власника даного майна, тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на телевізор марки «Самсунг», тюнер марки Q-SAT, ST-08 та виключення цієї техніки з акту опису та арешту слід відмовити. Крім того, враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем доведено факт належності їй стінки до вітальні, яку арештовано та описано, з огляду на порушення прав позивача, які підлягають захисту, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом звільнення з-під арешту описаного майна: стінки до вітальні та визнання за позивачем права власності на неї.

Outcome: partial