Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що між Банком та третьою особою [PERSON] укладений кредитний договір від 27.07.2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20 000 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.07.2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за кредитним договором від 27.07.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є належне відповідачу на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 58,60 кв.м, житловою площею 44,90 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В порушення умов договору третя особа своїх зобов'язань не виконав належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 03.01.2014 року складає 8 377,48 Долар США. Про необхідність виконання зобов'язання позивач повідомляв і відповідача і третю особу, проте вимога виконана не була. Тому просять в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що дійсно між [PERSON] та позивачем був укладений договір іпотеки, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 58,60 кв.м, житловою площею 44,90 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], однак вважає, що вимога позивача не відповідає закону, оскільки заборгованість третьої особи складає 8 377, 48 Долар США, що за курсом 7.99, станом на день подання позову, складає 66 936,07 грн., а експертна вартість квартири становить 369 000 грн. Крім того на сьогодняшній день діє ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. Тому просить у позові відмовити. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з»явився, повідомлений вчасно та належним чином про причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 27.07.2006 року між ПриватБанком та третьою особою [PERSON] був укладений Кредитний договір №KIF0GA00002361, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 20 000 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.07.2010 року. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши третій особі в користування кредитні кошти. Проте [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором та має заборгованість, яка станом на 03.01.2014 року становить - 8 377, 48 Долар США., що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 03.01.2014 року дорівнює 66936,07 грн., яка складається з наступного: 2638,28 Долар США - заборгованість за кредитом; 3284, 37 Долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2454, 83 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань третьої особи за кредитним договором 27.07.2006 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки. Предметом даного договору є належне відповідачці на праві власності нерухоме майно, а саме: квартира, загальною площею 58,60 кв.м, житловою площею 44,90 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач направляв третій особі та копію відповідачу вимогу про усунення порушення, в якій була викладена вимога про сплату простроченої заборгованості на протязі 30 днів, вимога була отримана відповідачем. Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст.33, ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, Передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Разом з тим, судом враховується й те, що сума заборгованості, яка надана розрахунком позивача становить 66 936, 07 грн., значно є меншою від експертної вартості квартири, що становить 369 000 грн., яка визначена в договорі іпотеки, таким чином прострочена заборгованість за кредитним договором є не співмірною з вартістю предмета іпотеки. Враховуючи наведене, у вимогах банку про звернення стягнення на спірну квартиру слід відмовити .

Outcome: dismissed