Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач позбавлена можливості отримувати документи щодо дитини та вчиняти інші дії в її інтересах, оскільки на вчинення таких дій часто необхідна згода батька, однак відповідач таку згоду надавати не може, оскільки постійно проживає за кордоном. Позивачка зазначає, що дбає про свою дитину, за місцем фактичного проживання дитина забезпечена всім необхідним, тому доцільно визначити її місце проживання разом з позивачем у судовому порядку. 28.01.2019 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що тривалий час працює у Об`єднаних Арабських Еміратах, тому не має змоги приймати участь у вихованні дочки [PERSON] . Просив вирішити даний спір виходячи із як найкращих інтересів дитини та вимог закону. 01.07.2019 року протокольною ухвалою суду витребувано зі Служби у справах дітей Житомирської міської ради висновок щодо можливості визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . 17.10.2019 року до суду надійшов висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання [PERSON] , зі змісту якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір"ю [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява, у якій вона просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у матеріалах\~справи міститься\~заява,\~у якій\~він просив\~розгляд справи\~проводити без\~його участі,\~позовні вимоги\~визнав та\~просив задовольнити. Представник служби у справах дітей Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 5) Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6) Згідно копії довідки ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» № 1932 від 17.11.2018 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: чоловік [PERSON] за даною адресою не зареєстрований. Дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 7) Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1, 2 і\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. За змістом\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ч. 1 ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України визначено, що у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, і спільна дитина сторін проживає за адресою місця реєстрації позивачки. Згідно з висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, від 16.10.2019р. №1159, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано\~постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що\~держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. В силу положень\~ст. 263 ЦПК України, зазначеного принципу та правових позицій Верховного Суду, які були висловлені в постановах по справам № 343/1500/15-ц від 30 травня 2018р., № 644/9094/16-ц від 06 вересня 2018р., № 402/428/16-ц від 17 жовтня 2018р., а також рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017р. (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України», ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Верховний Суд, зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Доказів того, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю суперечить інтересам дитини, матеріали справи не містять. Частиною 4\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги інтереси дитини та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] разом з матір`ю підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved