Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач вказує\~на те,\~що з\~15.03.2012\~вона перебуває\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі.\~В даному\~шлюбі у\~них народилися\~двоє дітей\~ [PERSON] ,\~2015\~року народження\~та [PERSON] ,\~2012\~року народження.\~Шлюб розірвано.\~Діти проживають\~з матір`ю,\~яка матеріально\~утримує та\~належним чином\~піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Також відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. У зв`язку з не досягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 3 000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно. \~ \~ \~ \~ Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач відзиву не подав, у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з`явився у судове засідання, а тому суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку з тим, суд вважає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, постановив, справу вирішувати на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення суду. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд встановив, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15 березня 2012 року, про що складено актовий запис за № 204, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2021, справа №607/20230/20. \~Від даного шлюбу у сторін по справі є неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Судом з`ясовано, що сторони проживають окремо один від одного, їхні діти постійно проживають разом із позивачем. Суд погоджується з аргументами позивача про необхідність утримування відповідачем дітей, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За вказаних обставин, оскільки відповідач є працездатного віку, та ним не представлено суду жодних доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, батьків, а також те, що за своїм станом здоров`я він не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500,00 грн., на кожну дитину, підлягає до задоволення. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому суд вважає, що слід присудити стягнення аліментів на дитину від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, і рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судовий збір. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: partial