Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся до суду з заявою в інтересах в інтересах [PERSON] до Золотоніської міської ради, третя особа - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом, в якій просить визнати за [PERSON] право забудовника незавершеного будівництва з правом здачі його в експлуатацію та отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями розташований по вулиці [ADDRESS]. Свої вимоги Золотоніський міжрайонний прокурор мотивує тим, що [PERSON] 13.02.2015 звернулась до міжрайонної прокуратури з проханням вжити заходів представницького характеру про визнання права власності на спадкове майно, яке належало її матері -[PERSON]. [PERSON] є особою із числа дітей-сиріт, на даний час постійної роботи не має, що підтверджується довідкою Золотоніського районного центру зайнятості №04-09/448 від 24.02.2015, а отже самостійно захистити свої права у суді не взмозі, позов до суду пред'являється прокурором. Матір'ю [PERSON] є [PERSON], а батько записаний відповідно до ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. [PERSON] померла [INFO] після її смерті відкрилася спадщина на майно у вигляді незакінченого будівництвом житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS]. [PERSON], [INFO], тобто на час відкриття спадщини була неповнолітньою, а тому відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. 13.01.2015 державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що не можливо встановити належність спадкового майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюваний документ не був зареєстрований органах БТІ. Згідно договору купівлі-продажу [NUMBER] від 20.10.2003, який посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І., [PERSON] продала, а [PERSON] придбала незакінчений будівництвом будинок готовністю 12 % (дванадцять) відсотків, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу 20.10.2003, реєстр [NUMBER]. Однак, вказаний договір не зареєстровано у Золотоніському бюро технічної інвентаризації. Спадкодавець [PERSON]. фактично була власником, але правовстановлюючий документ на майно відсутній. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Враховуючи, наявність рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів про дозвіл на продаж недобудови №215 від 08.04.1993 та договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого Золотоніською державною нотаріальною конторою 02.04.1985 р. за №1024, на які посилаються у договорі купівлі продажу, укладеному 14.04.1993 р. між [PERSON] та [PERSON], вказане будівництво не є самочинним, а незавершеним. А тому прокурор звернувся до суду з даним позовом щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Заявник [PERSON], просила задовольнити позов повністю з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач - представник Золотоніської міської ради в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON], в судовому засіданні підтвердила факт продажу недобудованого будинку [PERSON], але даний договір не було зареєстровано в БТІ. просила позов задовольнити. Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення із наступних підстав: Відповідно до ст.121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури України є представництво інтересів громадянина в суді у випадках, визначених законом. Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Пунктом 4 розділу ІІ Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури" № 5288-VI від 18.09.2012 передбачено, що на території адміністративно-територіальних одиниць, на яких центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги не розпочали надання такого виду правової допомоги, органи прокуратури можуть здійснювати представництво у суді інтересів громадян з такої підстави, як неспроможність громадянина через свій матеріальний стан самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Відповідно до ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, може звертатись до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовами. При цьому, прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. - відповідно до заяви від 13.02.2015 р. [PERSON] звернулася до Золотоніської міжрайонної прокуратури з проханням захисти її інтереси та звернутися до суду з даним позовом, оскільки має тяжке матеріальне становище; - відповідно до довідки Золотоніського міськрайонного центру зайнятості від 24.02.2015 р. [PERSON] на обліку в Золотоніському міськрайонному центрі зайнятості станом на 24.02.2015 р. не перебуває; - відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON]; - відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] [PERSON] померла [INFO]; Відповідно до ст.. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини була неповнолітньою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. - згідно договору купівлі-продажу [NUMBER] від 20.10.2003, який посвідчений приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І., реєстр [NUMBER], [PERSON] продала, а [PERSON] придбала незакінчений будівництвом будинок готовністю 12 % (дванадцять) відсотків, що знаходиться в [ADDRESS]. Загальна інвентаризаційна вартість становить 17558,00 грн. - 13.01.2015 р. державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що не можливо встановити належність спадкового майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюваний документ не був зареєстрований органах БТІ. Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦК УРСР (чинного на момент укладення договору) право власності (оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ч.1 ст. 128 ЦК УРСР (чинного на момент укладення договору) право власності (оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. При цьому, реєстрація права власності на майно у разі смерті його власника не можлива. Спадкодавець фактично був власником, але правовстановлюючий документ на майно відсутній. В такому випадку маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем. Зі змісту ст. 346 ЦК України вбачається, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника, відповідно первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п. 3.2. - за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною є практика судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане будівництво не є самочинним, а незавершеним, оскільки існує рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради народних депутатів про дозвіл на продаж недобудови №215 від 08.04.1993 та договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого Золотоніською державною нотаріальною конторою 02.04.1985 за №1024, на які посилаються у договорі купівлі продажу, укладеному 14.04.1993 між [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 11 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури звільняються від сплати судового збору при здійсненні своїх повноважень, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved