Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона та відповідач [PERSON] 09 серпня 2003 року уклали шлюб, від якого мають двоє дітей: [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, які проживають разом з позивачем. Позивач зазначає, що вона одна не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, відтак батько, який є здоровим та працездатним, на її думку, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач [PERSON] і вимушена звернутись до суду? вважаючи свої позовні вимоги обґрунтованими. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявний в рекомендованому поштовому повідомленні підпис про отримання судової повістки, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи клопотання позивача [PERSON] , суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи документів, оскільки останній належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ним не надано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Згідно наявної відмітки в паспорті позивача [PERSON] серії [NUMBER], 09 вересня 2003 року у Погребівській сільській раді було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1981 року народження. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2006 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, та доньку [PERSON] , [INFO] , - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2009 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України, стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд звертає увагу, що відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не надав жодних пояснень, заперечень щодо позову тощо. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи наявні письмові матеріали справи, з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, а також відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання неповнолітніх дітей, повинен бути встановлений в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), у зв`язку із чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved