Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд застосувати наслідки нікчемності заповіту [PERSON] від 12 грудня 2014 року, реєстраційний № 12, посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області, та визнати за [PERSON] право на спадкування у якості спадкоємця першої черги за законом після її батька, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який помер 21 червня 2017 року у с. Авдіївка Сосницького району Чернігівської області. Позов мотивований тим, що 21 червня 2017 року у с. Авдіївка Сосницького району Чернігівської області помер батько позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне вказаній особі майно, точний перелік та/або обсяг якого на даний час невідомий. За станом на дату своєї смерті [PERSON] не перебував у шлюбі, інших дітей, окрім позивачки, у нього не було; батьки [PERSON] померли декілька років тому. Отже, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] є єдиною спадкоємицею [PERSON] першої черги за законом. Заява про прийняття спадщини від 08 вересня 2017 року була подана позивачкою приватному нотаріусу Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] у передбачений законом строк. Після цього, їй стало відомо про існування заповіту, який нібито був складений [PERSON] 12 грудня 2014 року на користь відповідачки та посвідчений у виконавчому комітеті Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області за реєстраційним номером 12. Заповіт зовні виглядає як такий, що був записаний зі слів [PERSON] посадовою особою виконавчого комітету Авдіївської сільської ради Чернігівської області саме із допомогою загальноприйнятих технічних засобів - зокрема, цей правочин викладено на заздалегідь підготовленому бланку. Проте жодної позначки про це, наявність якої вимагається абзацом шостим пункту 1.4 розділу III Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, вказаний заповіт не містить. В зв"язку з порушенням вимог законодавства України щодо форми та посвідчення заповіту,вважає спірний заповіт нікчемним. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в своїх поясненнях посилаючись на обставини вказані в позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином ,надала відзив на позовну заяву, з якого вбачається ,що 21 червня 2017 року помер її дядько [PERSON], на його майно відкрилась спадщина, дядько за життя розпорядився своїм майном. 12 грудня 2014 року виконавчим комітетом Авдіївської сільської ради Сосницького району Чернігівської області був посвідчений заповіт від імені [PERSON], за яким він все рухоме та нерухоме майно заповів їй. Вона прийняла спадщину після смерті дядька, у передбачені законом строки вона звернулась до приватного нотаріуса Сосницького районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], була відкрита спадкова справа. Твердження позивачки [PERSON] про недійсність заповіту базуються не на конкретних доказах, а базуються лише на її припущеннях, позивачка бездоказово вважає, що заповіт: 1) виготовлений на заздалегідь підготовленому бланку; 2) викладений посадовою особою, проте будь-яких доказів в обгрунтування своїх позовних вимог не надає. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Судова практика склалася таким чином, що незначні, формальні порушення процедури посвідчення заповітів не можуть визнаватися підставою для недійсності цього правочину. Описки та інші незначні порушення складення, підписання заповіту не тягнуть його недійсність, якщо судом встановлено, що вони не впливають на вільне волевиявлення заповідача. Позивачка не заявляла позовних вимог про визнання недійсним заповіту, а одразу просить застосувати наслідки нікчемності заповіту, такі вимоги задоволенню не підлягають, бо заповіт не визнаний судом нікчемний. Заповіт [PERSON] посвідчений уповноваженою особою, вимоги про форму та посвідчення заповіту не порушені, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, свою позицію обгрунтовуючи тим,що відсутність в заповіті відмітки заповідача про те,що заповіт ним прочитаний та підписаний не є порушенням ,яке тягне за собою нікчемність правочину . Заповіт посвідчений уповноваженою особою , вимоги щодо форми та посвідчення заповіту не порушені ,відповідає волевиявленню заповідача. Крім того, секретар сільської ради зазначив про те,що заповіт прочитаний заповідачем та підписаний ним. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Авдіївська сільська рада Сосницького району [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , пояснень на позовну заяву не подавав, подав відзив на позов за змістом аналогічний відзиву відповідача. Крім того,пояснив,що він як особа,на яку були покладені обов"язки секретаря Авдіївської сільської ради був уповноваженою особою на вчинення нотаріальних дій в зв"язку з відсутність секретаря Авдіївської сільської ради. Він посвідчував заповіт [PERSON] Заповіт посвідчений у відповідності до вимог законодавства. На прохання заповідача він виготовив заповіт. [PERSON] заповіт прочитав і підписав ,про що він зробив запис в посвідчувальному написі. В подальшому представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутності і участі в судовому засіданні не приймав. \~ \~ \~ \~Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Сосницького районного нотаріального округу [PERSON]І.в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, пояснень на позовну заяву не подавала. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2017 року помер \~ \~ \~ \~[PERSON] (свідоцтво про смерть 1-ЕЛ № 308568 від 18.07.2017 року). (а.с.10) Відповідно до довідки виданої виконкомом Авдіївської сільської ради від 19.07.2017 року № 1194, [PERSON] на момент смерті проживав один, разом з ним ніхто зареєстрований не був. (а.с.11). Позивачка є дочкою померлого, що підтверджується наданим свідоцтвом про народження 11-ЕЛ № 328075 від 09.04.1982 року та свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕЛ № 015298 від 06.08.2006 року.(5-6) \~ \~ \~ \~З наданих приватним нотаріусом [PERSON] матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справи на підставі заяви відповідача [PERSON], як спадкоємця за заповітом.(а.с.42-51) З повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] від 14.06.2018 р. №530/01-16 вбачається, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини 12.09.2017 року (а.с.100) З наявного в матеріалах спадкової справи та оригіналу заповіту,який зберігається в Авдіївській сільській Раді вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Заповіт ,посвідчений секретарем Авдіївської сільської ради [PERSON] 12.12.2014 року за реєстровим номером 12. \~ \~ \~ \~Частина 3 статті 203\~Цивільного кодексу\~України передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. \~ \~ \~ \~Як розяснено у пунктах 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України, тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України, тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до статей 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Частиною другою статті 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином оспорюваний правочин є недійсним в силу визнання його судом, а нікчемний в силу припису закону. Крім того, при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину із зазначених підстав необхідно враховувати, що ці норми передбачають загальну підставу для нікчемності правочину і застосовуються лише в тому випадку, якщо в ЦК України немає спеціальної підстави (норми) для цього. Спеціальною нормою, яка регламентує підстави визнання заповіту недійсним або нікчемним є приписи статті 1257 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Виходячи з цього нікчемним заповіт може вважатись, якщо він має одну з наступних ознак: 1) він складений особою, яка не мала на це права; 2) порушені вимоги щодо форми; 3) порушені вимоги щодо посвідчення. Згідно ст.ст. 1233, 1234\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, яке здійснюється нею особисто, вчинення заповіту через представника не допускається. Заповіт посвідчувався за особистим зверненням [PERSON], що не заперечується сторонами. Жодних доказів про те, що він не мав на момент посвідчення заповіту повної цивільної дієздатності, до суду не надано. \~\~\~\~ Відповідно до ст.\~1247\~ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіт містить місце та час його складання (с.Авдіївка Сосницького району Чернігівської області 12.12.2014 року о 9 год.20хв.), особистий підпис [PERSON] та посвідчений посадовою особою Авдіївської сільської ради, відповідно до вимог ст. 1251 ЦК України. \~\~\~\~ Ст.\~1251\~ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. \~\~\~\~ В ст.\~1248\~ЦК України вказано, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що даний заповіт надрукований за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Заповіт підписаний заповідачем,в посвідчувальному написі мається запис про те,що «заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний ним у моїй присутності о 9 годині 50 хвилин». Таким чином, при складанні заповіту було повністю дотримано вимоги закону щодо його форми, посвідчення та складався він особою яка мала на це право. З документів ,наданих Авдіївською сільською радою,а саме рішення №30 двадцять третьої сесії шостого скликання Авдіївської сільської ради від 23.05.2013 р, рішення №2,3 від 06.11.2015 року першої сесії сьомого скликання Авдіївської сільської ради вбачається,що в період,коли посвідчувався спірний заповіт, сільський голова [PERSON] виконував обов"язки секретаря Авдіївської сільської ради. (а.с.101-104) Разом з тим, незначне порушення вимог п.1.4 розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, а саме те, що перед підписом заповідача не зазначено, що заповіт ним прочитаний, а зазначено про це тільки в посвідчувальному напису, не може вказувати на нікчемність вказаного заповіту. За таких обставин, виходячи з меж позовних вимог, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки жодних підстав для застосування наслідків недійсності нікчемного правочину не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed