Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Згідно позовної заяви, усних пояснень позивача в судовому засіданні, 21.11.2007 року слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу управління Служби безпеки України у Хмельницькій області підполковником юстиції [PERSON] відносно нього було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст. 27 ч.5 ст.201 ч.2; ст.28 ч.2, ст.27 ч.5, ст.212 ч.3; ст.366 ч.2 КК України. 08.04.2008 року слідчий відділу прокуратури Хмельницької області старшим радником юстиції [PERSON], розглянувши матеріали кримінальної справи № 29/2443 стосовно [PERSON] порушив кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ст. 28 п.2, ст.27 п.5, ст.201 ч.2; ст.28 п.2, ст.27 п.5, ст.212 ч.3; ст.366 ч.2 КК України. 09.06.2008 року йому було пред'явлено обвинувачення за ст.201 ч.2, ст.27 ч.5, ст.212 ч.3, ст.364 ч.3, ст.366 ч.2 КК України та обрано міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд. 30.12.2010 року прокуратурою Хмельницької області винесено постанову про закриття відносно [PERSON] вказаної кримінальної справи у зв'язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочинів. Позивач вважає, що внаслідок незаконного порушення кримінальної справи, незаконного притягнення його як обвинуваченого, незаконного обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, незаконного накладення арешту на майно, штучного створення доказів, прокуратурою Хмельницької області йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 150 000 гривень. Моральна шкода полягає у порушенні його нормальних життєвих зв'язків, необхідності докладання додаткових зусиль для організації свого життя, душевних стражданнях, позбавленні можливості реалізації своїх звичок та бажань. Так, за період перебування під слідством і судом, він неодноразово викликався в органи прокуратури та суду, втративши тим самим звичний спосіб життя. Також було обмежено його право на свободу пересування, він не мав можливості виїхати за межі м.Нетішин у зв'язку з обранням запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. В зв'язку з порушенням кримінальної справи погіршились його відносини з оточуючими людьми, які, вважаючи його злочинцем, перестали з ним спілкуватися та відмовлялися прийняти на роботу. Пред'явлення обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів спричинило йому глибокі моральні страждання, принизило його честь, гідність та ділову репутацію. Крім нього, моральних страждань зазнали і члени його сім'ї, що негативно впливало на його на нормальні та звичні відносини з близькими людьми. Крім того, керівництво Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області здійснювало на нього психологічний тиск, внаслідок чого він змушений був звільнитися з роботи. На підставі наведеного, позивач та його представник просили позов задоволити, стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 150000 гривень. Представник прокуратури Хмельницької області [PERSON] позов визнала частково. Вважає, що позивачу підлягає відшкодуванню завдана моральна шкода в мінімальному розмірі, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування позивача під слідством і судом. Представник Державної казначейської служби України позов не визнала, вказавши, що позивач помилково ототожнює державу з її органом - Державною казначейською службою України, яка лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає зобов'язання держави або державних органів. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтував та не довів, яку саме шкоду завдав йому орган Казначейства, яке його право порушив та в чому полягала протиправність діяння саме цього органу, як відповідача. Вислухавши позивача, його представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступних міркувань. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2007 року старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу управління Служби безпеки України у Хмельницькій області підполковником юстиції [PERSON] відносно позивача [PERSON] було порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ст.28 ч.2, ст. 27 ч.5 ст.201 ч.2; ст.28 ч.2, ст.27 ч.5, ст.212 ч.3; ст.366 ч.2 КК України. 09.06.2008 року [PERSON] було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.201 ч.2, 27 ч.5, 212 ч.3, 165 ч.2 (в редакції 1960 року), 364 ч.3, 366 ч.2 КК України та обрано міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд. 05.09.2008 року було накладено арешт на майно [PERSON], де б воно не знаходилось. В подальшому, постановою начальника слідчого відділу прокуратури Хмельницької області від 30.12.2010 року кримінальну справу порушену відносно старшого інспектора Славутського МРЕВ ВДАІ УМВС України в Хмельницькій області Тадеощука О.А. за ст.ст.201 ч.2, 27 ч.5, 212 ч.3, 364 ч.3, 366 ч.2 КК України закрито на підставі п.2 ст.213 КПК України за недоведеністю його участі у вчиненні вказаних злочинів. Згідно ч.1, 2, 7 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. (досудового) слідства, прокуратури або суду. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Порядок відшкодування зазначеної шкоди визначений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (в редакції, що діяла станом на 30.12.2010 року - на час закриття кримінальної справи відносно [PERSON]А.) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно з ч.ч.5, 6 ст.4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», п.17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться в разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом, згідно з ч.3 ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. В п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року роз'яснено, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. З огляду на положення ст.23 ЦК України, ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за наявності заподіяння громадянинові моральної шкоди її розмір визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених Законом із урахуванням вимоги розумності та справедливості. Незаконні дії органів досудового слідства у звязку із порушенням кримінальної справи, предявленням обвинувачення у вчиненні злочинів, обранням запобіжного заходу, накладенням арешту на його майно, завдали позивачу моральних страждань. Щодо нього відбувалось незаконне кримінальне переслідування, що в свою чергу призвело до порушення його нормальних життєвих звязків. Позивач страждав через приниження його честі, ділової репутації працівника органу внутрішніх справ, а з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Порушенням кримінальної справи відносно позивача було сформовано негативну суспільну оцінку його ділових і професійних якостей при виконанні ним службових обов'язків. Під час застосування до позивача міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд позивач був позбавлений конституційного права громадянина України вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час. При визначені розміру завданої [PERSON] моральної шкоду суд врахує вищевикладені обставини, тривалість, характер, глибину та обсяг його страждань, характер немайнових втрат, можливість відновлення попереднього стану, а також те, що позивач за час перебуванням під слідством і судом не був обмежений в здійсненні нормальних життєвих зв'язків, не були порушенні при цьому його трудові права та право власності. Також суд враховує, що позивачем не надано достовірних доказів щодо незаконного порушення відносно нього кримінальної справи, обрання міри запобіжного заходу та притягнення як обвинуваченого, а кримінальна справа закрита з підстав недоведеності участі обвинуваченого у вчинені злочинів. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості та виходить з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Так, Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з 01.01.2015 року встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебував під слідством і судом з 21.11.2007 року по 30.12.2010 року, тобто 37 місяців 09 днів. За таких обставин, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, з врахуванням конкретних обставин справи, характеру та обсягу моральних страждань, отриманих позивачем, суд вважає, що розмір моральної шкоди завданої [PERSON] за час перебування під слідством необхідно визначити в розмірі 45432 гривні. Згідно ст.176 ЦК України юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов'язаннями держави. Відповідно до п.16, пп.5 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011, казначейство України є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі України. Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Таким чином, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України. На підставі наведеного,

Outcome: approved