Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 29.09.2014 року та 08.10.2014 року сторони уклали договори позики, згідно яких відповідач отримав від позивача позику в розмірі 36950 грн. зі строком повернення до 01.10.2014 року та 13.10.2014 року відповідно. На підтвердження отримання позик відповідачем складено розписки про отримання позик. Вказуючи на те, що відповідачем порушено умови договору щодо строку повернення коштів після отримання письмової вимоги, просить стягнути суму основного боргу у розмірі 36950 грн., три проценти річних у розмірі 250 грн., три проценти річних за кожний день прострочення 84360 грн., що разом дорівнює 121560 грн. з відповідача на свою користь. В судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 18450 грн. та три проценти річних за кожний день прострочення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.10.2014 року сторони уклали договір позики, згідно якого відповідач отримав від позивача позику в розмірі 18450 грн. зі строком повернення до 13.10.2014 року та в разі неповернення позики в цей строк зобов'язався сплатити відсотки у розмірі 3% за кожен день прострочення від суми позики. На підтвердження отримання позики відповідачем 08.10.2014 року складено розписку про отримання позики в присутності свідка [PERSON] Вказані обставини визнані позивачем в судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з настанням строку повернення позики, в порушення умов договору відповідач вказану суму позики у розмірі 18450 грн. не повернув позивачу. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 18450 грн., а також трьох процентів річних за кожен день прострочення від простроченої суми в сумі 339,68 грн. підлягають до задоволення зі стягненням, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В решті вимог суд відмовляє, оскільки вони не доведені в судовому засіданні.

Outcome: partial