Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "'Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке міське відділення № 8672 ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 1349. Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. даного кредитного договору, Позичальник отримав кредит в сумі 487 000,00 грн., зі сплатою 15,8 % річних за користування кредитом строком на 20 років, тобто до 05.02.2028 року на придбання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 05.02.2008 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 656. Відповідно до п.1.2, 1.3 договору іпотеки Позичальником було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка 0,1253 га. за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань Позичальником, Банк був вимушений звернутися до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. 22.05.2017 року по цивільній справі №128/416/17 Вінницьким районним судом Вінницької області винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка 0,1253 га, за адресою: [ADDRESS] з метою погашення заборгованості [PERSON] в сумі 2 704 928,26 грн. на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Банком будь - якій особі покупцеві за договором купівлі - продажу в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». 04.10.2016 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Янечик А.А. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП №52511838) про стягнення заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа №2-5579/10, виданого 16.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, в розмірі 575 124,64 грн. на користь АТ «Ощадбанк». Згідно постанови накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 05.02.2008 р. в іпотеці Банку, та знаходиться за адресою: [ADDRESS].. Таким чином, на думку позивача, Банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладених арештів порушують майнові інтереси Бані перешкоджають подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості Позичальника. За наведених обставин позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівля спорудами і земельна ділянка 0,1253 га, кадастровий номер [NUMBER], за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який був накладений 04.10.2016 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеною головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Янечик А.А., в ході виконавчого провадження №52511838, щодо виконання виконавчого листа №2-5579/10, виданого 16.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 575 124,64 грн. на користь АТ «Ощадбанк». Крім того, просить стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в разі відсутності відповідача просить розглянути справу в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак відповідно поштових повідомлень, які повернулись до суду, вбачається з довідки Укрпошти про те, що дана особа за вищевказаною адресою не проживає. Третя особа- представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду вказаної справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення зв'язку, наявні в матеріалах справи. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо, дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 05.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке міське відділення № 8672 ВАТ "Ощадбанк" та фізичною особою [PERSON] 05.02.2008 року укладено договір про іпотечний кредит № 1349, згідно умов якого п.п.1.1, 1.2 було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка 0,1253 га. за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] ( а.с.13-31). На підставі п.1.2, 1.3 договору іпотеки Позичальником було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка 0,1253 га. за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON]. Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 року по цивільній справі №128/416/17 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка 0,1253 га, за адресою: [ADDRESS] з метою погашення заборгованості [PERSON] в сумі 2 704 928,2( на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» шляхом продажу вказаного предмета ігк Банком будь - якій особі покупцеві за договором купівлі - продажу в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеки» ( а.с.4-8) Постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Янечик А.А. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (ВП №52511838) про стягнення заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа №2-5579/10, виданого 16.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, в розмірі 575 124,64 грн. на користь АТ «Ощадбанк». Згідно вказаної постанови накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 05.02.2008 р. в іпотеці Банку, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено, що Банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладених арештів порушують майнові інтереси Бані перешкоджають подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості Позичальника, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Положенням ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредите цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про те, що на даний момент існує арешт іпотечного майна ПАТ «Державний ощадний банк України» та оголошено заборону на його відчуження, накладеного 04.10.2016 року постановою головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Янечик А.А., в ході виконавчого провадження №52511838, щодо виконання виконавчого листа №2-5579/10, виданого 16.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 575 124,64 грн. на користь АТ «Ощадбанк». Наявність накладеного арешту на майно, що перебуває в іпотеці позивача, перешкоджає останньому в реалізації свого переважного права на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки. Таким чином, позов ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача [PERSON] у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved