Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що в ході проведення рейду працівниками ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» 06.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] , встановлено самовільне підключення фазного проводу з 1 клеми електролічильника від відвідного проводу на вхідні провода внутрішньобудинкової проводки для живлення струмоприймачів з порушенням схеми обліку, електроенергія споживається, але не враховується. У відповідності з чим було складено акт № 231330 від 06.07.2017 року. На теперішній час в добровільному порядку вартість не облікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відшкодовано, сума не сплачених коштів складає 40161,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 липня 2019 року заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2018 року по даній цивільній справі скасовано, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому зазначила, що з неї позивачем було безпідставно стягнуто вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в сумі -40161,55 грн., оскільки по-перше вона не була присутня під час складання Акту про порушення за № 231330 від 06.07.2017 року, так як була відсутня за місцем проведення рейду, а саме за домашньою адресою ( [ADDRESS] ) бо на той час з дитиною перебувала у іншій області на спортивних змаганнях, про що свідчать письмові докази надані до матеріалів справи, крім того, вважає що даний акт не відповідає вимогам ПКЕЕ та методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у вказаному акті допущено ряд порушень тому він не може бути допустимим доказом, а в матеріалах справи взагалі відсутні докази на підтвердження доводів позивача. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За приписами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.07.2017 року рейдовою бригадою ПАТ «ЕК «Херсонобленерго» була здійснена перевірка дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS] , яка проводилась без присутності споживача [PERSON] . За результатами перевірки складено акт за № 231330 від 06.07.2017 року, в якому зафіксоване порушення Правил, а саме: «встановлено самовільне підключення фазного проводу з 1 клеми електролічильника від відвідного проводу на вхідні провода внутрішньобудинкової проводки для живлення струмоприймачів з порушенням схеми обліку, електроенергія споживається, але не враховується». Акт підписано трьома представниками енергопостачальника, та головою ОСББ «200 років Херсона 38/5» Шевченко Наталею Анатоліївною . 13.07.2017 року відбулося засідання комісії ХМВЕ з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення у присутності представника споживача, за результатами якого складено протокол № 81, прийняте рішення про причетність споживача до порушення та затверджено розрахунок до акту № 231330 на суму 40161,55грн. Протокол та розрахунок до акту вручено представнику [PERSON] [PERSON] за довіреністю під підпис 13.07.2017 року (а.с. 9). Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (ловлі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі Методика). Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. Статтею 27 зазначеного Закону України встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної енергії. Відповідно до абзацу 1, 2 пункту 53 ПКЕЕ для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Системний аналіз викладеної норми вказує на те, що у разі виявлення порушень цих Правил на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється двосторонній акт про порушення. Тобто присутність побутового споживача під час складання акту про порушення є обов`язковою. В акті за № 231330 від 06.07.2017 року підпис споживача [PERSON] відсутній, в графі «Додаткові відомості» зазначено. «.. споживач не виходить з квартири на момент складення акту» (а.с. 10). Як вбачається з наявних в матеріалах справи документах, на час проведення рейду працівниками ПАТ «ЕК «Херсонобленерго», [PERSON] разом зі своєю неповнолітньою дитиною [PERSON] , 2002 року народження з 06.07.2017року по 09.07.2017року перебувала в м. Яремче Івано-Франківської області, на спортивних змаганнях, що підтверджується довідкою виданою Спортивно-танцювальним клубом «ПРОМЕНАД» від 07.06.2019року (а.с89) Таким чином, Акт про порушення ПКЕЕ за № 231330 від 06.07.2017 року позивачем складено за відсутності Відповідача як споживача. Отже, оскільки акт про порушення ПКЕЕ № 231330 від 06.07.2017 року складено в порушення абзацу 1, 2 пункту 53, він не може бути належним та допустимим доказом, що підтверджує факт порушення споживачем Правил, зазначених у самому акті, і не може бути покладений в основу прийнятого комісією рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії. Таку ж правову позицію викладено і в постановах Вищого господарського суду України від 30.07.2014р. по справі №916/2049/13 та від 06.08.2014 року по справі № 916/2042/13. Крім того, згідно пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, Методика застосовується на підставі акту про порушенння, складеного в порядку встановленому цією Методикою, з урахуванням вимог Правил користування електричною енергією. Відповідно до пункту 4.2 Методики Акт про порушення оформляється згідно з формою, наведеною в Додатку 3 до Методики, яким визначені відомості, що в обов`язковому порядку мають бути зазначені в Акті про порушення. Згідно пункту 4.6 Методики в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення. Одночасно, в порушення п. 4.6 Методики в Акті не зазначено вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків, а саме: в Акті не зазначено межі балансової належності електричних мереж між споживачем та енергопостачальником; в Акті не вказано поперечної площі перерізів та матеріалів всіх проводів (кабелів), які зображені на схемі електропостачання споживача, наведені в Акті, та використані в схемі підключення зокрема, проводів, які використані до облікового комутаційного апарату. Тобто, поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, була визначена енергопостачальником з недотриманням вимог Методики, а тому добовий обсяг споживання електричної енергії має обчислюватись виходячи з допустимого тривалого струму, що може протікати через мінімальний діаметр проводки, для якої нормується допустимий тривалий струм, згідно з положеннями глави 1.3 ПУЕ (мідний провід з площею поперечного перерізу 0.5 мм. та допустимим тривалим струмом 11 А) А; в Акті зазначено час роботи струмоприймачів протягом 24 год., проте згідно абз. 3 п. 3.5 Методики час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 годинам. Про вищевказані недоліки акту також було зазначено і в листах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) за № 53-14.4-20/13 від 15 січня 2018 року та за № 9590/20/9-17 від 26.12.2017рік (а.с. 70-71, 76-77). Таким чином, Акт про порушення ПКЕЕ за № 231330 від 06.07.2017р., складений представниками Позивача з вищенаведеними порушеннями, не є допустимим доказом порушення Відповідачем ПКЕЕ, тому не може бути належною підставою для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії. Крім того, внаслідок не відображення Позивачем в таблиці 3 передбачених ПКЕЕ вихідних даних, не дає Позивачу правових підстав (критеріїв) для будь-якого розрахунку тощо. Пунктом 11 Правил, передбачено, що відповідальність за збереження засобів обліку, встановлених у квартирі, на інших об`єктах побутового споживача, та пломб на них несе побутовий споживач. Відповідальність за збереження поквартирних засобів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Перенесення засобів обліку за бажанням побутового споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок побутового споживача. У разі встановлення приладу обліку на сходових клітках електророзподільне підприємство складає акт про збереження пломб у присутності власника будинку або особи, яка здійснює управління багатоквартирним будинком, та побутового споживача (за його згодою). Акт складається у трьох примірниках, один з яких надається побутовому споживачеві. У разі коли акт складено без присутності побутового споживача, один примірник складеного акта надається в інший день особисто або надсилається побутовому споживачеві поштою. Зі змісту Акту про порушення ПКЕЕ за № 231330 від 06.07.2017р., вбачається, що споживач самовільно підключив фазний провід з 1 клеми електролічильника від відвідного проводу на вхідні провода внутрішньобудинкової проводки для живлення струмоприймачів з порушенням схеми обліку, що призвело до споживання не облікованої електроенергії.. Тобто, підключення електроустановки Відповідача до електричної мережі іншого власника мереж з порушенням схеми обліку виявлено на сходових клітках будинку, тобто за межами квартири відповідачки, а місце порушення визначено поза межею експлуатаційної відповідальності [PERSON] , а саме: в електричних мережах балансоутримувача житлового будинку [ADDRESS] , який не є енергопостачальною організацією. Згідно з вимогами статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач багатоквартирного житлового будинку зобов`язаний, зокрема, забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном, забезпечити умови для своєчасного проведення ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил та забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно з положеннями підпунктів 26 та 27 пункту 10.2 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (зі змінами), споживачі електричної енергії зобов"язані, зокрема, забезпечувати збереження і цілісність встановлених на їх території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування та не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Отже, на підставі зазначеного, з урахуванням вимог пункту 10.2 ПКЕЕ, у разі, якщо самовільне підключення було здійснено до внутрішньобудинкових електричних мереж, дії енергопостачальника щодо процедури оформлення на [PERSON] в багатоквартирному житловому будинку, акту про порушення ПКЕЕН суперечать вимогам нормативних документів щодо користування електричною енергією та є неправомірними. За умови відсутності загальнобудинкового приладу обліку електричної енергії та у разі, якщо енергопостачальником буде доведено факт розкрадання електричної енергії в мережах балансоутримувача багатоквартирного житлового будинку, згідно з вимогами пункту 6.41 ПКЕЕ, акт про порушення ПКЕЕ має бути оформлено на балансоутримувача цього будинку, як на споживача електричної енергії, в мережах якого виявлено факт розкрадання електричної енергії. І лише у разі виставлення енергопостачальником рахунку щодо сплати за недовраховану електричну енергію та у разі доведення балансоутримувачем зазначеного багатоквартирного будинку факту розкрадання електричної енергії саме [PERSON] , остання має відшкодувати балансоутримувачу вартість необлікованої електричної енергії. Також, в акті зафіксовано, що самовільне підключення електроустановок відповідача здійснено до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Виявлене порушення кваліфікується за п.п. 6 п. 3.1 Методики. Пунктом 3.3 Методики встановлено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів в декількох варіантах періодів із вказівкою на такі максимальні строки: - за п.п. «а» п. 3.3.: не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (за порушеннями, зазначеними у підпунктах 1-3 пункту 3.1. щодо пошкодження приладів обліку); не більше ніж за три роки (у випадку встановлення пристрою, що занижує покази приладу обліку, вчинення інших дій, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості); не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (у випадку встановлення приладу, що занижує покази, або вчинені інших дій з безоблікового споживання елдектроенергії, виявити які представники енергопостачальника під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість). - за п.п. «б» п. 3.3.: не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (у випадках самовільного підключення), тобто змістовно не охоплених у п. 1-3 п. 3.1 Методики видів порушення. - за п.п. «в» п. 3.3.: із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки не більше ніж за три роки (у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН ( 1357-99-п ). У взаємозв`язку із кваліфікацію порушення за п. 6 п. 3.1. Методики позивач наголошує на необхідності застосування для розрахунку збитків положень у абзаці 2 п.п. «в» п. 3.3. Методики з нарахуванням збитків за трирічний період - з 06.07.2014р. по 06.07.2017р., що передував виявленому порушенню, з мотивів самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН. Проте, в матеріалах справи відсутні докази першого відключення відповідача від енергопостачання в 2013 році, тому Акт про порушення відповідачем правил користування електричною енергією, з посиланням на самовільне підключення до мережі енергопостачання після його відключення, не ґрунтуються на законі, та складений без урахування вимог ПКЕЕН, а причетність відповідача до порушень ПКЕЕН не доведена позивачем. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням в електроенергетиці. Аналогічні положення містить п.48 Правил користування електричною енергієюдля населення. З аналізу цих норм вбачається, що правопорушенням в електроенергетиці є не сам факт самовільного підключення до електроенергетики, а саме факт розкрадання споживачем електричної енергії у разі самовільного підключення і споживання електроенергії поза межами приладів обліку, адже за відсутності факту розкрадання електроенергії відсутні підстави для цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків. В порушення вимог ст.81 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що 06.07.2017 року за адресою: [ADDRESS] , було виявлено порушення Правил користування електричної енергії, а саме: самовільне підключення електропроводки до мереж, що не є власністю енергопостачальника, а також чи обертався при включеному навантаженні диск електролічильника і чи споживалася при цьому електроенергія та в якій частині квартири вона споживалася безобліково, тобто мало місце безоблікове споживання електроенергії, чим не довів, що мав місце факт крадіжки електроенергії саме споживачем [PERSON] . Не доведення позивачем цього факту виключає покладення на Відповідача цивільно-правової відповідальності. За положеннями ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: шкоди, противоправної поведінки, причинного зв`язку між поведінкою і шкодою, вини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст.141 ЦПК України. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, тому вимоги про стягнення судових витрат також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed