Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Державної установи "Бучанська виправна колонія № 85» про поновлення на роботі та стягнення заробітньої плати час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що Наказом № 193/ОС-19 Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)» Міністерства юстиції України (далі - Відповідач) від 04 грудня 2019р. його було звільнено за п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку зі втратою довіри. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки воно було здійснено з порушенням вимог чинного трудового законодавства, а саме. 16 жовтня 2001 року він був прийнятий на роботу до ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» на посаду фельдшера ветеринарної медицини (наказ № Л 102 о/с від 22.10.2001 р.). Наказом № Л 74 о/с від 06 липня 2015 року його було призначено на 0,5 посади ветеринарного лікаря підсобного господарства. Він працює ветеринарним лікарем відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» і підпорядковується безпосередньо заступнику начальника з інтендантського та господарського забезпечення (ІКПЗ) [PERSON] , а в спеціальних питаннях головному ветеринарному лікарю вищестоящої організації. До його функціональних обов`язків входить проведення профілактичних ветеринарно-санітарних, лікувальних і оздоровчих заходів, спрямованих на не допущення захворювань і падежу тварин. Він входить до складу комісії Відповідача, яка приймає рішення щодо реалізації тваринної продукції (поголів`я свиней). 10.10.2019 р. на підсобному господарстві Відповідача була проведена раптова перевірка - перерахунок кількості наявного поголів`я свіней, про яку він дізнався з телефонної розмови з помічником начальника Відповідача [PERSON] приблизно о 14.00 годині. Так как він працює в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85) на 0,5 ставки і його робочий день триває з 8.00 години до 12.00 години, то на момент дзвінка він вже закінчив свій робочий день, про що проінформував [PERSON] у телефонній розмові. Отже, вищезазначена перевірка була проведена без його участі як фахового спеціаліста та підзвітної особи, а також без залучення іншого спеціаліста (аудитора) з ветеринарною освітою, що є обов`язковим при проведенні перевірок сільськогосподарських тварин та птиці. Таким чином, результатом даної перевірки стали необ`єктивні фактичні дані щодо кількості поголів`я свиней, які перебували на підсобному господарстві на момент її проведення. Так, комісія нарахувала поголів`я свиней в кількості 123. Проте, на 10.10.2019 р. в наявності на підсобному господарстві перебувало 145 голів свиней всіх вікових груп, з яких 128 голів перебували на обліку бухгалтерії Відповідача та 17 голів поросят, які не перебували на бухгалтерському обліку відповідно до їх облікового віку (період до 10 діб), передбаченого законодавством. Він був позбавлений можливості надати свої пояснення та ознайомитись з результатами вищезазначеної перевірки (актом). 11.10.2019 р. Відповідач видав наказ №308/ОД-19 «Про призначення службового розслідування» та наказ №309/ОД-19 «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ветеринарного лікаря [PERSON] ». Особливості проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України регулюється «Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 р. за №295/26740, із змінами і доповненнями (надалі іменований «Порядок»), Проте, в порушення норм Порядку, посадові особи Відповідача не ознайомили його під особистий підпис з наказом М308/ОД-19 від 11.10.2019 р., тим самим порушили його право отримати інформацію про підстави проведення даного службового розслідування. Ним була написана заява від 30.10.2019 р. на отримання наказів. І лише після цього йому було надано копії наказів №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. та №309/ОД-19 від 11.10.2019 р. Відповідно до наказу №309/ОД-19 від 11.10.2019 р. його було відсторонено від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати на час проведення службового розслідування. Таким чином, його відсторонення від виконання посадових обов`язків за займаною посадою ветеринарного лікаря було протиправним та відбулось з порушенням п.1. розділу VII Порядку. Відповідно до наказу №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. до складу комісії його прямий начальник - заступник начальника з інтендантського та господарського забезпечення [PERSON] включений не був. Вважає за потрібне також зазначити, що незважаючи на недопущення його до робочого місця з 11.10.2019 р., Відповідач в особі комісії лише 25.10.2019 р. прийняв матеріальні цінності - основні засоби та поголів`я свиней з під його звіту під звіт [PERSON] , що підтверджується відповідними актами приймання-передачі від 25.10.2019 р. До роботи даної комісії був залучений фаховий спеціаліст з освітою (ветеринарна медицина) для надання комісії професійної експертної консультативної допомоги з метою встановлення належності поголів`я свиней до відповідних груп, передбачених бухгалтерським обліком Відповідача. Таким чином, за результатами перерахунку основних матеріальних цінностей - основних засобів та поголів`я свиней за всіма віковими групами, не було виявлено жодних фактів недостачі поголів`я свиней, що підтверджується належним чином складеними та підписаними відповідними двома актами прийняття-передачі від 25.10.2019 р. А саме, ним було передано поголів`я свиней в кількості 144, Дана інформація зафіксована у Висновку службового розслідування, проведеного по факту нестачі поголів`я свиней (надалі іменований « Висновок »). В наказі №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. зазначено, що «відповідно до рапорту підполковника внутрішньої служби [PERSON] , 10.10.2019 р. працівником оперативного відділу було встановлено, що співробітник установи ветеринарний лікар [PERSON] здійснив несанкційоновану реалізацію двох голів поросят без відповідних документів.». Проте, у Висновку зазначено, що «Згідно Акту встановлення збитків по підсобному господарству: При проведенні підрахунку поголів`я свиней, було виявлено нестачу: у кількості голів: 5. вага 35 кг., сума нестачі складає: 3 500,00 грн.». Разом з тим, Висновок містить посилання на пояснення засуджених, згідно з якими він, нібито, наказав останнім принести двох поросят приблизно по 20 кг. Таким чином, із Висновку йому не зрозуміло, яку кількість свиней чи поросят (дві чи п`ять) він, нібито, несанкційоновано реалізував? Таким чином, комісія з службового розслідування свідомо керувалась неправдивими даними щодо наявності при перевірці 123 голів свиней. При тому, що на момент перевірки перебувало 145 голів свиней. При передачі з під його звіту було прийнято 144 голови свиней (забій однієї свині був здійснений в період його відсторонення до 25.10.2019 з порушенням статті 34 «Забій тварин «Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів). Вважає, що реалізація тваринної продукції (поголів`я свиней) в установі здійснюється колегіальним органом Відповідача - спеціальною комісією, до складу якої він включений, і яка приймає відповідні рішення. У Висновку також зазначено, що «в ході службового розслідування перевірено угоду про повну матеріальну відповідальність». Проте, не вказано ані між ким укладена угода, ані дата укладання. Таким чином, посилання на таку угоду є неналежним та недопустимим доказом. 12.11.2019 р. ним були надані письмові пояснення щодо фактів, які досліджувала комісія із службового розслідування. 03.12.2019 р. був складений Висновок службового розслідування, проведеного по факту нестачі поголів`я свиней. Згідно з п.4. розділу VIII. Порядку Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення та надіслати (або надати) йому засвідчений належним чином висновок службового розслідування. 03.12.2019 р. Відповідач видав наказ №71/0019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників установи», відповідно до якого було вирішено звільнити його за особисту недисциплінованість, нехтування інтересів установи, за п.2 ст.41 КЗпП України (через втрату довір`я). Посадові особи Відповідача не надали йому своєчасно ані Висновок, ані наказ №71/ОС-19 від 03.12.2019 р., чим позбавили його можливості надати пояснення і порушили його права. З даним Висновком і з наказом він ознайомився за його усною вимогою лише 06 грудня 2019 р. (тобто після звільнення), про що свідчить його особистий підпис на кожній сторінці екземпляра Висновку та наказу, які належать Відповідачу. Окрім того, згідно з п.4 Наказу №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. зазначено «Завершити службове розслідування протягом одного місяця з дати призначення службового розслідування». Відповідно до п.1 розділу V. Порядку «У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.». Проте, в порушення вищезазначених норм Порядку службове розслідування тривало з 11 жовтня 2019р. по 03 грудня 2019р., тобто більше місяця. Але при ньому, він не був ознайомлений з наказом про продовження службового розслідування. У Висновку комісія Відповідача дійшла наступного: «ВВАЖАВ-БИ 1. Службове розслідування проведене по факту нестачі поголів`я свиней. 2. За особисту недисциплінованість, нехтування інтересів установи, пропонуємо, звільнити [PERSON] із займано посади за п.2 ст.41 КЗпП України (через втрату довір`я)». Вважає, що Висновок складений без дотримання вищезазначених вимог, а саме, у Висновку не зазначено, які вимоги законодавства або посадові обов`язки було порушено ним, в чому саме проявилась його недисциплінованість та нехтування інтересами установи, не зазначено причинного зв`язку між його діями та їх наслідками; не вказані умови, що передували вчиненню його дій чи спонукали до цього; не вказані обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності. У Висновку відсутнє посилання на звернення комісії до виборного органу первинної профспілкової організації Відповідача з відповідним поданням щодо надання згоди на розірвання із ним трудового договору з підстав, передбачених пунктом 2 ст.41 КЗпП України. Окрім того, він не отримував від виборного органу первинної профспілкової організації Відповідача повідомлення про дату, час та місце розгляду подання щодо його звільнення. Таким чином, вважаю, що його звільнення відбулось незаконно порушенням вимог ч.1 ст.43 КЗпП України. Оскільки службове розслідування закінчилось 03 грудня 2019 р., то 4 і 5 грудня 2019 р. він знаходився на робочому місці. Проте, у день звільнення 05 грудня 2019 р. він не отримав від Відповідача виплати та розрахунок нарахованих йому сум. Лише 10 грудня 2019 р. на його банківську картку від Відповідача було перераховано суму 18 033,28 грн. Таким чином, Відповідач своїми діями порушив вимоги ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України щодо виплати нарахованих йому сум при звільненні та не надав розрахунок нарахованих йому сум при звільненні. Вважає, що Відповідач при проведенні службового розслідування, результати якого відображені у Висновку, не довів його вини щодо нестачі поголів 'я свиней та сам факт такої нестачі, а також, не довів той факт, що до його трудових обов`язків відносилося реалізація поголів`я свиней з посиланням на порушення ним посадових обов`язків згідно посадової інструкції ветеринарного лікаря, угоди про повну матеріальну відповідальність, укладену між ним і Відповідачем, наказу про призначення його матеріально відповідальною особою, акту приймання-передачі у його підзвіт матеріальних иінностей. Службове розслідування, було проведене Відповідачем по факту нестачі поголів`я свиней з грубим порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, зокрема, з порушенням вимог пунктів 8 і 9 розділу III., п.1 розділу V., пунктів 3. і 4. розділу VI., п.1. розділу VII, пунктів 4., 7. і 8. розділу VIII. В результаті не перевіреної інформації, та здійсненого на нього наклепу, були порушені його права, а саме, приниження честі, гідності та репутація в трудовому колективі. Службове розслідування було проведено упереджено, порушуючи порядок (не проводячи додаткової перевірки, не залучаючи фахових спеціалістів, не беручи до уваги нових даних, які були отримані в період проведення службового розслідування, в тому числі, не беручи до уваги данні передачі матеріальних цінностей (поголів`я, основних засобів), ні його пояснень). Висновок даного службового розслідування є незаконним, необгрунтовним, необ`єктивним та таким, що призвело до видання протиправного наказу № 193/ОС-19 від 04.12.2019 р. який підлягає скасуванню, оскільки причини його звільнення, наведені в даному наказі, не відповідають дійсним обставинам справи. А відтак вважає своє звільнення незаконним, оскільки Відповідачем був грубо порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, а саме порушенням ч.1 ст.43, ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України. У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. На день пред`явлення даного позову до суду він перебуває у вимушеному прогулі з 06 грудня 2019 р. Отже, він підлягає поновленню на роботі в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» на посаді ветеринарного лікаря з 06 грудня 2019 р. Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення йому не була нарахована середньомісячна заробітна плата Відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06 грудня 2019 р. У зв`язку з вищевикладеним просить суд скасувати наказ № 193/ОС-19 від 04.12.2019 р., виданий Державною установою «Бучанською виправною колонією (№85)» про звільнення [PERSON] за п.2 ст. 41 КЗпП України та поновити [PERSON] на роботі на посаді ветеринарного лікаря у Державній установі «Бучанській виправній колонії (№85)» з 06 грудня 2019 року. Стягнути з Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)», місцезнаходження: Київська область, смт. Гостомель, вул. Мирна, буд. 3, код ЄДРПОУ 08563671 на користь [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06 грудня 2019 року до дня поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позов не визнають, просять у його задоволенні відмовити. Суд, вислухавши обґрунтування позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом № 193/ОС-19 Державної установи «Бучанська виправна колонія (№85)» Міністерства юстиції України (далі - Відповідач) від 04 грудня 2019р. позивача було звільнено за п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку зі втратою довіри. Звільнення позивача є незаконним з наступних підстав. 16 жовтня 2001 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» на посаду фельдшера ветеринарної медицини (наказ № Л 102 о/с від 22.10.2001 р.). Наказом № Л 74 о/с від 06 липня 2015 року його було призначено на 0,5 посади ветеринарного лікаря підсобного господарства. Позивач працював ветеринарним лікарем відділу інтендантського та господарського забезпечення ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» і підпорядковувався безпосередньо заступнику начальника з інтендантського та господарського забезпечення (ІКПЗ) [PERSON] , а в спеціальних питаннях головному ветеринарному лікарю вищестоящої організації. До функціональних обов`язків позивача входило проведення профілактичних ветеринарно-санітарних, лікувальних і оздоровчих заходів, спрямованих на не допущення захворювань і падежу тварин. Позивач входив до складу комісії Відповідача, яка приймає рішення щодо реалізації тваринної продукції (поголів`я свиней). 10.10.2019 р. на підсобному господарстві Відповідача була проведена раптова перевірка - перерахунок кількості наявного поголів`я свіней, про яку позивач дізнався з телефонної розмови з помічником начальника Відповідача [PERSON] приблизно о 14.00 годині. Так как [PERSON] працює в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85) на 0,5 ставки і його робочий день триває з 8.00 години до 12.00 години, то на момент дзвінка він вже закінчив свій робочий день, про що проінформував [PERSON] у телефонній розмові. Вищезазначена перевірка була проведена без участі [PERSON] як фахового спеціаліста та підзвітної особи, а також без залучення іншого спеціаліста (аудитора) з ветеринарною освітою, що є обов`язковим при проведенні перевірок сільськогосподарських тварин та птиці. Результатом даної перевірки стали фактичні дані щодо кількості поголів`я свиней, які перебували на підсобному господарстві на момент її проведення. Так, комісія нарахувала поголів`я свиней в кількості 123. Проте, на 10.10.2019 р. в наявності на підсобному господарстві перебувало 145 голів свиней всіх вікових груп, з яких 128 голів перебували на обліку бухгалтерії Відповідача та 17 голів поросят, які не перебували на бухгалтерському обліку відповідно до їх облікового віку (період до 10 діб), передбаченого законодавством. [PERSON] був позбавлений можливості надати свої пояснення та ознайомитись з результатами вищезазначеної перевірки (актом). 11.10.2019 р. Відповідач видав наказ №308/ОД-19 «Про призначення службового розслідування» та наказ №309/ОД-19 «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ветеринарного лікаря [PERSON] ». Особливості проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України регулюється «Порядком проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.03.2015 р. за №295/26740, із змінами і доповненнями (надалі іменований «Порядок»), Згідно з п.3. розділу VI. Порядку Виконавець (голова, члени комісії) зобов`язаний (ні): дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, вживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування. Пункт 4 даного розділу Порядку передбачає його право отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування. Проте, в порушення норм Порядку, посадові особи Відповідача не ознайомили [PERSON] під особистий підпис з наказом М308/ОД-19 від 11.10.2019 р., тим самим порушили його право отримати інформацію про підстави проведення даного службового розслідування. Позивачем була написана заява від 30.10.2019 р. на отримання наказів. І лише після цього йому було надано копії наказів №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. та №309/ОД-19 від 11.10.2019 р. Відповідно до наказу №309/ОД-19 від 11.10.2019 р. [PERSON] було відсторонено від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати на час проведення службового розслідування. Таким чином, відсторонення [PERSON] від виконання посадових обов`язків за займаною посадою ветеринарного лікаря було протиправним та відбулось з порушенням п.1. розділу VII Порядку. Згідно з пунктами 8 і 9 розділу III. Порядку Проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування. Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування. Відповідно до наказу №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. до складу комісії його прямий начальник - заступник начальника з інтендантського та господарського забезпечення [PERSON] включений не був. Незважаючи на недопущення [PERSON] до робочого місця з 11.10.2019 р., Відповідач в особі комісії лише 25.10.2019 р. прийняв матеріальні цінності - основні засоби та поголів`я свиней з під його звіту під звіт [PERSON] , що підтверджується відповідними актами приймання-передачі від 25.10.2019 р. До роботи даної комісії був залучений фаховий спеціаліст з освітою (ветеринарна медицина) для надання комісії професійної експертної консультативної допомоги з метою встановлення належності поголів`я свиней до відповідних груп, передбачених бухгалтерським обліком Відповідача. Таким чином, за результатами перерахунку основних матеріальних цінностей - основних засобів та поголів`я свиней за всіма віковими групами, не було виявлено жодних фактів недостачі поголів`я свиней, що підтверджується належним чином складеними та підписаними відповідними двома актами прийняття-передачі від 25.10.2019 р. А саме, ним було передано поголів`я свиней в кількості 144, Дана інформація зафіксована у Висновку службового розслідування, проведеного по факту нестачі поголів`я свиней (надалі іменований « Висновок »). В наказі №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. зазначено, що «відповідно до рапорту підполковника внутрішньої служби [PERSON] , 10.10.2019 р. працівником оперативного відділу було встановлено, що співробітник установи ветеринарний лікар [PERSON] здійснив несанкційоновану реалізацію двох голів поросят без відповідних документів.». Проте, у Висновку зазначено, що «Згідно Акту встановлення збитків по підсобному господарству: При проведенні підрахунку поголів`я свиней, було виявлено нестачу: у кількості голів: 5. вага 35 кг., сума нестачі складає: 3 500,00 грн.». Разом з тим, Висновок містить посилання на пояснення засуджених, згідно з якими він, нібито, наказав останнім принести двох поросят приблизно по 20 кг. Таким чином, із Висновку йому не зрозуміло, яку кількість свиней чи поросят (дві чи п`ять) несанкційоновано реалізував позивач? Таким чином, комісія з службового розслідування свідомо керувалась неправдивими даними щодо наявності при перевірці 123 голів свиней. При тому, що на момент перевірки перебувало 145 голів свиней. При передачі з під його звіту було прийнято 144 голови свиней (забій однієї свині був здійснений в період його відсторонення до 25.10.2019 з порушенням статті 34 «Забій тварин «Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів). Реалізація тваринної продукції (поголів`я свиней) в установі здійснюється колегіальним органом Відповідача - спеціальною комісією, до складу якої включений позивач, і яка приймає відповідні рішення. У Висновку також зазначено, що «в ході службового розслідування перевірено угоду про повну матеріальну відповідальність». Проте, не вказано ані між ким укладена угода, ані дата укладання. Таким чином, посилання на таку угоду є неналежним та недопустимим доказом. 12.11.2019 р. позивачем були надані письмові пояснення щодо фактів, які досліджувала комісія із службового розслідування. 03.12.2019 р. був складений Висновок службового розслідування, проведеного по факту нестачі поголів`я свиней. Згідно з п.4. розділу VIII. Порядку Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення та надіслати (або надати) йому засвідчений належним чином висновок службового розслідування. 03.12.2019 р. Відповідач видав наказ №71/0019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності співробітників установи», відповідно до якого було вирішено звільнити його за особисту недисциплінованість, нехтування інтересів установи, за п.2 ст.41 КЗпП України (через втрату довір`я). Згідно з п.7. розділу VIII. Порядку Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу персоналу складає відповідний акт. Посадові особи Відповідача не надали йому своєчасно ані Висновок, ані наказ №71/ОС-19 від 03.12.2019 р., чим позбавили його можливості надати пояснення і порушили його права. З даним Висновком і з наказом він ознайомився за його усною вимогою лише 06 грудня 2019 р. (тобто після звільнення), про що свідчить його особистий підпис на кожній сторінці екземпляра Висновку та наказу, які належать Відповідачу. Окрім того, згідно з п.4 Наказу №308/ОД-19 від 11.10.2019 р. зазначено «Завершити службове розслідування протягом одного місяця з дати призначення службового розслідування». Відповідно до п.1 розділу V. Порядку «У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.». Проте, в порушення вищезазначених норм Порядку службове розслідування тривало з 11 жовтня 2019р. по 03 грудня 2019р., тобто більше місяця. Але при ньому, він не був ознайомлений з наказом про продовження службового розслідування. У Висновку комісія Відповідача дійшла наступного: «ВВАЖАВ-БИ 1. Службове розслідування проведене по факту нестачі поголів`я свиней. 2. За особисту недисциплінованість, нехтування інтересів установи, пропонуємо, звільнити [PERSON] із займано посади за п.2 ст.41 КЗпП України (через втрату довір`я)». Таким чином, Висновок складений без дотримання вищезазначених вимог, а саме, у Висновку не зазначено, які вимоги законодавства або посадові обов`язки було порушено позивачем, в чому саме проявилась його недисциплінованість та нехтування інтересами установи, не зазначено причинного зв`язку між його діями та їх наслідками; не вказані умови, що передували вчиненню його дій чи спонукали до цього; не вказані обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності. У Висновку відсутнє посилання на звернення комісії до виборного органу первинної профспілкової організації Відповідача з відповідним поданням щодо надання згоди на розірвання з позивачем трудового договору з підстав, передбачених пунктом 2 ст.41 КЗпП України. Окрім того, позивач не отримував від виборного органу первинної профспілкової організації Відповідача повідомлення про дату, час та місце розгляду подання щодо його звільнення. Таким чином, звільнення відбулось незаконно порушенням вимог ч.1 ст.43 КЗпП України. Згідно з ч.1 ст.47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки службове розслідування закінчилось 03 грудня 2019 р., то 4 і 5 грудня 2019 р. він знаходився на робочому місці. Проте, у день звільнення 05 грудня 2019 р. Позивач не отримав від Відповідача виплати та розрахунок нарахованих йому сум. Лише 10 грудня 2019 р. на його банківську картку від Відповідача було перераховано суму 18 033,28 грн. Таким чином, Відповідач своїми діями порушив вимоги ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України щодо виплати нарахованих йому сум при звільненні та не надав розрахунок нарахованих йому сум при звільненні. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що для звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України обовязковою умовою є те, що працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри, (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Відповідач при проведенні службового розслідування, результати якого відображені у Висновку, не довів вини позивача щодо нестачі поголів`я свиней та сам факт такої нестачі, а також, не довів той факт, що до його трудових обов`язків відносилося реалізація поголів`я свиней з посиланням на порушення ним посадових обов`язків згідно посадової інструкції ветеринарного лікаря, угоди про повну матеріальну відповідальність, укладену між ним і Відповідачем, наказу про призначення його матеріально відповідальною особою, акту приймання-передачі у його підзвіт матеріальних иінностей. Службове розслідування, було проведене Відповідачем по факту нестачі поголів`я свиней з грубим порушенням Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, зокрема, з порушенням вимог пунктів 8 і 9 розділу III., п.1 розділу V., пунктів 3. і 4. розділу VI., п.1. розділу VII, пунктів 4., 7. і 8. розділу VIII. Висновок даного службового розслідування став підставою для винесення наказу № 193/ОС-19 від 04.12.2019 р. який підлягає скасуванню, оскільки причини звільнення позивача, наведені в даному наказі, не відповідають дійсним обставинам справи. А відтак відповідачем був грубо порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, а саме порушенням ч.1 ст.43, ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП України. У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. На день пред`явлення даного позову до суду позивач перебуває у вимушеному прогулі з 06 грудня 2019 р. Отже, позивач підлягає поновленню на роботі в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» на посаді ветеринарного лікаря з 06 грудня 2019 р. Враховуючи те, що в результаті незаконного звільнення позивачу не була нарахована середньомісячна заробітна плата Відповідач при поновленні його на раніше займаній посаді зобов`язаний виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 06 грудня 2019 р. На підставі вищевикладеного позовна заява підлягає до задоволення у повному обсязі. Кеурючись стст. 232,233,235 КЗпП, ст.ст. 27,28,49,175-177,184 ЦПК України,-

Outcome: approved