Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В листопаді 2013 року до Рівненського міського суду надійшов позов Асоціації власників жилих будинків «Перспектива» міста Рівне до [PERSON] про стягнення заборгованості плати за обслуговування будинку і прибудинкової території станом на 01.03.2013 року по тих підставах, що будучи власником квартири [ADDRESS], в порушення вимог Закону України „Про житло-комунальні послуги", він не вносив вищевказану плату, чим заборгував позивачу кошти на загальну суму 1 091 грн. 29 коп. Згідно письмових заперечень відповідача на позовну заяву вбачається, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, з викладених в запереченні підстав. Представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в суді. Додатково пояснив, що будинок перебуває на балансі Асоціації власників жилих будинків «Перспектива» міста Рівне, однак відповідач ухиляється та нерегулярно приймає участь у витратах на обслуговування будинку. Нарахування для відповідача проводились по фактичному наданню послуг позивачем. Вважає, що з боку Асоціації всі передбачені типовим переліком послуги надавались з урахуванням наявного фінансування, залежного від стану оплати послуг і квартирної плати мешканцями. Відповідач не звертався із заявами, скаргами з приводу ненадання таких послуг позивачем. Оскільки основним джерелом отримання коштів для виконання даних функцій є квартирна плата та плата за утримання будинків і при будинкових територій, то невиконання квартиронаймачами та власниками квартир обов'язку по сплаті даних платежів не дає змоги АВЖБ «Перспектива» належним чином виконувати покладені на них функції. Просить стягнути з відповідача заборгованість 1 091 грн. 29 коп. на користь позивача. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав письмові заперечення на позовну заяву. Просить в задоволенні позовної заяви відмовити. Оцінюючи пояснення, дослідженні надані в справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, серії АОО № 814717 від 17 квітня 2007 року, у житловому будинку № 2 по вул. Романа Шухевича, у м. Рівне, зареєстровано Асоціація власників жилих будинків «Перспектива». Розпорядженням міського голови м. Рівне № 346-р від 15.04.2010 року житловий будинок [ADDRESS] передано в управління Асоціації власників жилих бідинків «Перспектива». Протоколом № 8 загальних зборів власників квартир житлового будинку [ADDRESS] від 01 листопада 2011 року та затверджено вартість послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартплати). Судом встановлено, що 14 березня 2013 року Рівненським міським судом винесений судових наказ про стягнення із [PERSON] на користь Асоціації власників жилих будинків «Перспектива» заборгованості за надані житлово - комунальні послуги в розмірі 1 011 грн. 68 коп. За результатами розгляду заяви [PERSON] про скасування судового наказу Рівненським міським судом 13 травня 2013 року винесено ухвалу про скасування судового наказу, роз'яснено стягувачу право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що не оспорюється сторонами. Аналізом комп'ютерних даних нарахувань, оплати та заборгованості по квартирній платі по особовому рахунку [NUMBER] на ім'я відповідача, наданих позивачем, встановлено, що платежів на погашення заборгованості по квартплаті відповідачем не вносилось. Загальна сума нарахованої позивачем заборгованості становить 1 091 грн. 29 коп., у зв'язку із чим 29 листопада 2013 року позивачем заявлений позов до суду. Відповідно до ст. 184 ЖК України фінансування витрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок засобів житлово-комунальних підприємств, а у випадку недостатності цих засобів за рахунок державного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЖКП зобов'язано забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до частин 4, 6 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні послуги за державними тарифами і розцінками. Власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і при будинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в безспірному порядку, спори з цього питання вирішуються судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем суду надано ряд доказів на підтвердження того, що послуги відповідачу надаються належним чином, а саме: договір № 37 від 15.04.2010 року, відповідно до якого позивач доручив ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Рівненського обласного управління організацію та здійснення розрахунково - касового обслуговування з приймання сум готівки у національній валюті від платників; господарський договір № 44 від 20.05.2010 року, відповідно до якого позивач доручив ВАТ «Рівнеліфт» виконувати роботи по організації і виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів і диспетчерського обладнання; договір № 3523 від 31.05.2010 року, відповідно до якого позивач доручив ЗАТ «Ей - І - Ес Рівнеенерго» постачання електричної енергії. Позивачем також надано суду докази на підтвердження того, що вказані послуги дійсно надавались належним чином, своєчасно та якісно. Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що вищезазначені послуги позивачем надавалися неналежним чином або взагалі не були надані, відповідачем не представлено, тому суд вважає існуючу заборгованість за надання послуг по вищевказаних договорах об'єктивною. Однак, договір № 1 від 01.06.2010 року, відповідно до якого позивач доручив ПП [PERSON] виконання робіт по наданню послуг з прибирання дворової території та вологе прибирання під'їздів будинку, та договір № 1 від 04.01.2012 року, відповідно до якого позивач доручив ФОП [PERSON] виконання послуг з обслуговування мереж холодного/гарячого водопостачання, каналізації та обслуговування електрогосподарства будинку, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки умовами вищевказаних договорів передбачено складення сторонами актів виконаних робіт, які позивачем не надані. Будь-яких інших доказів на підтвердження виконання вказаних договорів позивачем в суді не надано, відповідач такі послуги і витрати на них не визнає. Крім того, суду не надано будь-яких доказів, підтвенроджуючих надання і оплату послуг на утримання позивачем аварійної служби. Відповідно, вимога в частині стягнення з відповідача коштів за надання вищевказаних послуг по вищевказаних договорах в загальній сумі 220 грн. 87 коп. суд вважається безпідставною. Відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Розділ VІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1875-ІV передбачає, що договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року, а договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність. Таким чином, обов'язок укладання такого договору на надання житлово-комунальних послуг покладений саме на споживача. Отже, з наведеного слідує, що правовою підставою для стягнення заборгованості власників квартир по оплаті витрат на утримання будинку і при будинкової території не може бути угода між власником квартири та власником житла або уповноваженим ним органом відповідним підприємством, за її відсутністю, водночас встановлене фактичне надання та використання іншою стороною наданих позивачем послуг, що, наряду із ст. ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», може бути підставою виникнення цивільних прав і обов'язків в силу ст.11 ЦК України. Ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Споживач, тобто фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Наданими стороною позивача копії протоколу загальних зборів власників квартири на затвердження диференційованих тарифів на послуги по утриманню будинків і споруд при будинкових територій та договорів між позивачем та підприємцями виконавцями на надання послуг підтверджується переважний обсяг наданих послуг. Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З урахуванням наведеного, чинного законодавства, суд вважає доведеним надання послуг по обслуговуванню будинку і при будинкової території, як підстави та розмір нарахування заборгованості відповідачем перед позивачем по сплаті таких витрат на загальну суму 870 грн. 42 коп. (1 091 грн. 29 коп. - 220 грн. 87 коп.) Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 114 грн. 70 коп., в порядку ст. ст. 88, 89 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: partial