Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

ПАТ КБ „Приват Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останньої в користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 21409 грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 243 грн. 88 коп. Представник ПАТ КБ „Приват Банк" посилається на ті обставини, що 30 жовтня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушувала термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 23.01.2014 року відповідач має заборгованість по кредиту 23939 грн. 21 коп., а саме, заборгованість за кредитом -3000 грн.; заборгованість по процентах - 12959 грн. 21 коп.; заборгованість по комісії-7980 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 995 грн. 71 коп. 26 січня 2009 року Галицьким судом було видано судовий наказ на стягнення з [PERSON], заборгованість в розмірі 4025 грн. 04 коп. на користь ПАТ КБ „Приват Банк". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, була повідомлена про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 жовтня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушувала термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на січень 2014 року заборгованість по кредиту становить 23939 грн. 21 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved