Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким він передав у борг відповідачу гроші у сумі 8587 доларів США , а відповідач зобов'язався повернути зазначену суму до 15 серпня 2016 року, про що останній надав розписку. Однак відповідач своє зобов'язання не виконав, і тому він змушений звернутися до суду з позовом про стягнення боргу в сумі 8587 доларів США, що еквівалентно 217 251,1 грн та судові витрати. Позивач та представник позивача - адвокат Мудрак І.М на задоволенні позову наполягали, надавши аналогічні пояснення; при цьому позивач доповнив, що фактично він позичив відповідачу більшу суму, але частину коштів відповідач повернув, а на залишок боргу власноруч написав розписку. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та дату слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому, відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає причину неявки відповідача неповажною і вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між сторонами у справі 09 серпня 2015 року укладено договір позики, за яким [PERSON] передав, а [PERSON] отримав гроші у сумі 8 587 доларів США , і зобов'язався повернути ці кошти до 15 серпня 2016р., на підтвердження чого надав позикодавцю розписку/ а.с.7/. Оскільки в обумовлений сторонами строк позичальник гроші не повернув, позивач просив стягнути з нього суму боргу, еквівалентну 8 587 доларів США , що станом на 25 серпня 2016 року складає 217 251,1 грн. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Судом відповідачу було направлено всі матеріали позову, в тому числі і копію його розписки про отримання коштів, однак будь-яких заперечень щодо факту складання або суті вказаної розписки останній не надав. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовими актами. Станом на 25 серпня 2016 року офіційний курс гривні щодо долару США склав 2530.5530 / а.с.8/ і за розрахунком позивача сума позики складає 217 251,1 грн. Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат,то суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при подачі позову судовий збір -2172,52 коп. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі заяви про забезпечення позову, стягненню з відповідача не підлягає, так як заява про забезпечення позову була повернута позивачу. Разом з тим, суд роз'яснює позивачу про його право звернутися до суду із заявою про повернення судового збору, сплаченого при подачі заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Так ,відповідно до квитанції № 152 від 25 серпня 2016 року [PERSON] сплатив адвокату Мудраку І.М. за надання правової допомоги 2000 грн. / а.с.4/ За розрахунком, складеним адвокатом Мудраком І.М., складові правової допомоги - 500 грн. за складання позовної заяви та 1500 грн. за участь у судовому засіданні. Однак, відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так ,адвокат Мудрак І.М. працював у судовому засіданні по зазначеній справі одну годину, що складає 580 грн. / 1450 грн. х 40% / Тому судові витрати з відповідача на користь позивача слід стягнути у сумі 1080 грн. / 500 грн +580 грн/. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Outcome: partial