Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач в особі представника звернувся до суду з позовом до відповідача, про зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, чим порушив права позивача. Позивач зазначає, що 21 травня 2012 рокувін отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1103 га в [ADDRESS]. Ділянку за адресою: [ADDRESS] Гпридбав [PERSON]. Під час будівництва вищевказаного будинку [PERSON] здійснив самозахват частини його земельної ділянки в розмірі 82 квадратних метра та встановив там фундамент для паркану та паркан.Враховуючи порушення відповідачем вимог чинного законодавства, позивач просить зобов'язати відповідача повернути самовільльно зайняту частину земельної ділянки, знести незаконно збудовані фундамент під паркан та паркан та стягнути судові витрати. Позивач в судове засідання не з"явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлений позов, з викладених в ньому підстав, не заперечував щодо заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку щодо ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.386 ЦПК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, площею 0,1103 га в [ADDRESS] (кадастровий номер [NUMBER]), яка є предметом зазначеного позову, згідно даних міського земельного кадастру обліковується за громадянином [PERSON]. Земельна ділянка площею 0,0585га за адресою: [ADDRESS] Г(кадастровий номер [NUMBER]) згідно даних міського земельного кадастру обліковується за громадянином [PERSON]. Частина споруд (фундамент під паркан та паркан), які побудував [PERSON], розміщені на земельній ділянці, яка обліковується за громадянином [PERSON] Вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки орієнтовною площею 82 кв.м. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась сторона позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved