Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він народився [INFO] в СРСР. З 23 жовтня 2019 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , яка має дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Він разом з дружиною [PERSON] та її дітьми проживають в [ADDRESS] . В родині між ним та малолітніми дівчатами, незважаючи на те, що він не є їхнім біологічним батьком, склалися дуже теплі, дружні відносини, які притаманні рідним батьку та донькам, він піклується про них, ставиться з любов`ю та повагою, матеріально їх забезпечує, і вони сприймають його, як свого рідного батька, у зв`язку з чим він має намір їх усиновити. Мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] - згодна на усиновлення дітей ним. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі та додатково суду пояснив, що з матір`ю дівчаток він знайомий вже близько 14 років. Років 5 проживають однією сім`єю. Дівчаток виховує з народження, дуже їх любить. Знає, що після усиновлення дівчатка набудуть всіх прав рідних дітей. Заінтересована особа - [PERSON] також просить суд задовольнити вимоги її чоловіка і дати дозвіл на усиновлення ним її дітей. Її чоловік дуже любить дівчаток, надзвичайно ласкавий та турботливий до них. Вони з чоловіком знайомі 14 років. Разом років 5-8 з невеликими перервами. Її доньки знають [PERSON] з дитинства і вважають його своїм батьком. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області - Васіна Л.С. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала та суду пояснила, що до них звернувся [PERSON] стосовно усиновлення дітей своєї дружини. Вони надали йому консультацію та після перевірок підготували висновки про доцільність усиновлення малолітніх дітей заявником по справі. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області - Золотар А.М. проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 23 жовтня 2019 року зареєстрували шлюб, про що свідчить актовий запис № 652, складений Нікопольським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.44). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать актові записи, відомості в які були внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.45-46, 51-52). 18 грудня 2019 року службою у справах дітей Нікопольської міської ради було складено висновок про можливість [PERSON] бути усиновителем дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.54). 18 грудня 2019 року виконавчим комітетом Нікопольської міської ради було складено висновок про доцільність усиновлення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та відповідність цього інтересам дітей (а.с.57). Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно медичного висновку про стан здоров`я від 18 грудня 2019 року, [PERSON] здоровий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за станом здоров`я може доглядати та виховувати дітей (а.с.43). Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема, передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Головним принципом, який має застосовуватися до усиновлення, є принцип, передбачений статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, відповідно до якого рішення про усиновлення має відповідати найвищим інтересам дитини. Що також дублюється ст.207 СК України, усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частина 3 та 4 ст.5 Сімейного кодексу України закріпили, що держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини і бере під свою охорону кожну дитину, яка позбавлена належного батьківського піклування. Згідно ст.217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. У відповідності до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом ст.217 СК у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому, необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожний із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст.8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Згідно з ст.211 СК України, усиновителем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновителем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років. Згідно ст. 283 СК України встановлено, що усиновлення іноземцем в Україні дитини, яка є громадянином України здійснюється на загальних підставах. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що заявником надано докази, якими підтверджується, що дотримані всі умови, передбачені Сімейним кодексом України; усиновлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідає їхнім інтересам; [PERSON] здатний забезпечити стабільність та гармонійні умови для життя дітей, а тому його заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved