Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.04.2015 року Кустинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис № 5. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що сторони спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідач добровільно участі в утриманні дитини не бере, хоча є працездатним і може надавати матеріальну допомогу дитині, інших утриманців він немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні виомги підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, з приводу чого вона зверталася до поліції. Категорично заперечує проти надання строку для примирення, оскільки воно суперечить її інтересам та інтересам неповнолітнього сина [PERSON]. Пояснює, що відповідач інших утриманців не має та є працездатним, може сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, однак добровільно цього не робить. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання повторно. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду даної цивільної справи, прощо свідчать повідомлення про вручення йому поштових відправлень. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, про причини своєї неявки суд не повідомив, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивака проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, з"ясувавши фактичні обставини справи, та за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 14.04.2015 року Кустинською сільською радою Рівненського району Рівненської області, актовий запис №5 (свідоцтво серія [NUMBER]. Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сім'я розпалась остаточно, шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Жодних об'єктивних доказів щодо зазначених обставин як позивачем, так і відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1 492 грн, з 1 липня - 1 559 грн, з 1 грудня - 1 626 грн. Суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти за рішенням суду у зв'язку з ухиленням від утримання дитини в добровільному порядку, в розмірі заявленому позивачем 1500 грн., але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.06.2018 року до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved