Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Хомайко С.В., діючи в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня № 3», звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просив суд стягнути з останньої на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня №3» кошти у сумі 2685,32 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача. З позовної заяви виходить, що 27 серпня 2016 року, близько 15 години, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Тойота» моделі «Матрікс», реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись по автодорозі Чернігів -Городня - Сеньківка, км. 40, між селами Смичин та Дібрівне Городнянського району, у напрямку м. Городня, проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого виїхала на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110558», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ» [PERSON] отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому правого наколінника, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 10.10.2016 року відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я. За даним фактом 27.08.2016 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12016270110000315 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] з 29.08.2016 року по 09.09.2016 року (11 ліжко-днів) перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3». Згідно довідки № 7 від 09.11.2016 року, вартість одного ліжко-дня на момент лікування склала 244,12 грн. Вартість лікування [PERSON] у КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» склала 2685,32 грн. Витрати, понесені КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня №3» на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, залишились невідшкодованими. Витрати в сумі 2685,32 грн. до цього часу в добровільному порядку відповідачкою лікувальному закладу не сплачені, а тому, згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою судді від 05.05.2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні представник Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладено в позовній заяві. Особа, в інтересах якої пред'явлено позов - Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська міська лікарня №3» про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з'явився. Головний лікар КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» надав до суду письмову заяву від від 12.05.2017 року № 01-28/350 з проханням розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі ( а.с. 43 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином та їй направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За письмовими даними Одеської міської ради від 20.04.2017 року відповідачка зареєстрована проживаючою по [ADDRESS]. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклики до суду на 15.05.2017 року, на 29.05.2017 року повернуті без вручення [PERSON] у зв'язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останньої за вказаною адресою ( а.с. 51,60 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачці [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість вимог, виходячи з наступного. Згідно приписів статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено з ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито. Підозрювану [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням винної з потерпілим. З [PERSON] стягнуто на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов'язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи в сумі 2201 грн. Питання відшкодування шкоди лікувальному закладу не вирішувалось ( а.с. 14). З ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року встановлено, що підозрюваною [PERSON] було відшкодовано тільки моральну шкоду, матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, підлягає відшкодуванню СК „Київ РЕ", згідно полісу № АF 9037569 від 12 травня 2016 року(а.с.15-17). Згідно пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З довідки № 7 від 09 листопада 2016 року Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня № 3» встановлено, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в ЧМЛ №3 з 29.08.2016 року по 09.09.2016 року. Проведено в хірургічному відділенні 11 ліжко-днів. Витрати на утримання одного хворого в стаціонарі становлять 244,12 грн.( в т.ч. з/п 157,92 грн.) за 1 ліжко-день. Загальна сума витрат становить 2685,32 грн.(а.с.18). Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у поновому обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної ососби, якій належить останній. З матеріалів справи вбачається, що КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» підпорядковується Управлінню охорони здоров'я Чернігівської міської ради, тому позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі, та кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON], слід стягнути на користь Чернігівського міського бюджету. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судові витрати по справі на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved