Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 28.11.2018 року мотивуючи тим, що він разом з колишньою дружиною [PERSON] та сином [PERSON], [INFO], проживають в кімнаті [ADDRESS] з 28.02.2006 року. Житлова площа кімнати в гуртожитку, яку вони займають, складає 18,80 кв. метрів. Особовий рахунок на кімнату відкритий на його ім'я. [PERSON] кімната не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади м. Біла Церква, Київської області в особі Білоцерківської міської ради. Зазначений будинок має статус гуртожитку і кімнати в ньому підлягають приватизації. Балансоутримувач будинку [ADDRESS] є КП БМР «Міська служба замовника». Відповідачі [PERSON] і [PERSON] зареєстровані в спірній кімнаті, однак в ній не проживають з часу їх заселення в кімнату з 28.02.2006 року, особистих речей відповідачів в кімнаті не було, за комунальні послуги коштів вони не сплачують, добровільно змінили своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення та з цього приводу, втратили права користування спірною кімнатою з 28.02.2006 року. Реєстрація відповідачів у кімнаті гуртожитку під номером [ADDRESS], порушує його права як користувача кімнати, оскільки обмежує право вільно користуватися житлом, а саме призначення житлової субсидії та нарахування плати за користування водопостачанням по нормі на всіх зареєстрованих у разі відсутності лічильника (під час його повірки) та інших. Тому просив визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що витратили право на користування житловим приміщенням кімнати в гуртожитку [ADDRESS] Ухвалою суду від 15.01.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що витратили право на користування житловим приміщенням кімнати в гуртожитку [ADDRESS] Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що витратили право на користування житловим приміщенням кімнати в гуртожитку [ADDRESS] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Судової влади України, причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзив до суду не подавали. Третя особа Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» в судове засідання свого представника не направила, до суду подана заява про розгляд справи за відсутності представника та вирішення справи на розсуд суду. Враховуючи, що відповідачі відповідно до ст. 130 ЦПК України вважаються таким, що повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надавали та не подавали відзив на позовну заяву, а також враховуючи, що позивач не заперечує проти проголошення по справі заочного рішення суду, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був виданий ордер-направлення №176 для поселення в відомчому гуртожитку під час роботи в Білоцерківському МВ за адресою: [ADDRESS]. Склад сім'ї: дружина [PERSON], син [PERSON]. Житлова площа в сімейному гуртожитку надана для тимчасового проживання на період роботи в Білоцерківському МВ (а.с.14). 12.09.2017 року Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради [PERSON] з сім'єю: дружина [PERSON] та син [PERSON], був виданий ордер на житлове приміщення №2463, право зайняття житлового приміщення житловою площею 18,80 (кв.м) з однієї кімнати в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] Ордер виданий на підставі рішення виконавчого комітету від 12.09.2017 року №319 (а.с.15). 24.06.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.9-10) шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04.10.2003 року у відділі РАГС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №100, було розірвано. 22.05.2018 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» [PERSON] був виданий технічний паспорт на квартиру (кімнату) [ADDRESS] (а.с.16). Як вбачається з договору найму жилого приміщення №12/ША-86 від 05.06.2018 року (а.с.18) Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» передало в найм [PERSON] та членам його сім'ї, яка складається з [PERSON] та [PERSON], у безстрокове користування квартиру [ADDRESS] 05.06.2018 року між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» та [PERSON] був укладений договір №13/ША-86, про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.19). Як вбачається з довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 19.10.2018 року №5179 (а.с.12) [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] В даній квартирі з 28.02.2006 року зареєстрованими є дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], а також з 13.09.2003 року зареєстрованими значаться [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, у разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім'ї права користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. З акту №37 від 19.10.2018 року (а.с.13) вбачається, що у кімнаті [ADDRESS] але не проживають [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний акт складений в присутності сусідів: [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] та [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] та засвідчений підписом начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід позивача, з 2004 року працював з ним у міліції, а з відповідачем [PERSON] він працював разом з 2005 року по 2006 рік в міліції. В гуртожитку відповідач жив з сім'єю до 2006 року, потім після звільнення з служби із сім'єю він з'їхав з квартири. Особистих речей відповідачів в квартирі не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він сусід позивача. З позивачем вони разом працювали в міліції, живуть на одному поверсі в гуртожитку. З 2006 року позивач разом з сім'ю живе гуртожитку в кімнаті [ADDRESS] Відповідачів він знав, [PERSON] працював в міліції, потім він звільнився і з сім'єю виїхав з гуртожитку. Особистих речей відповідачів в квартирі не має. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідачі у даній справі відзив на позов із запереченнями та належними і допустимими доказами в їх підтвердження чи спростування доводів позивача до суду не подали. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що факт відсутності [PERSON] та [PERSON] з 2006 року за зареєстрованим місцем проживання, тобто більше шести місяців без поважних причин знайшов своє підтвердження, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначеної норми закону, прийняте рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, а відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно довідки до акту МСЕК серії АВ №1042118 позивач [PERSON] має другу групу інвалідності, тому при подачі позову до суду він був звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved