Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~[PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 червня 2011 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Однак, подружнє життя не склалося, оскільки безпідставні сварки на фоні побутових проблем та постійні непорозуміння із-за різних дрібниць зіпсували їх сімейні стосунки. В звязку з цим, позивач подальше спільне проживання та збереження сімї вважає неможливим, оскільки за час їхнього спільного проживання виявилось, що вони дуже різні люди, мають різні характери, темперамент та різні духовні цінності. На ґрунті взаємних непорозумінь, небажання рахуватись один з одним втратили почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо протягом десяти місяців, не ведуть спільного господарства, життям один одного не цікавляться, а отже шлюб розпався і збереженим і поновленим бути не може. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечує проти проживання дитини з матір"ю. Відповідач позов визнала, просила суд шлюб розірвати, так як прпимирення між ними неможливе, дитину залишити проживати з нею та змінити їй прізвище на дошлюбне. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 112481, актовий запис № 106, свідоцтво видане 04.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу- Шелест (а.с. 6). 22.07.2015 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 303675, виданим 30.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. У відповідності з ч. 2 ст.\~104, ст.\~110 Сімейного кодексу\~(далі -\~СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку про те, що між сторони втратили почуття взаєморозуміння та любові, обоє прийшли до висновку про те, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливе та буде суперечити їх інтересам, негативно впливати та виховання їх малолітньої дитини, шлюб між сторонами існує формально, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть, майнового спору не мають, спору про те, з ким буде на даний час жити дитина, нема. За змістом ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просив судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі наведеного, ст. ст. 104,\~\~110,\~112,\~113,114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved