Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, компенсацію за не вчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку і відшкодування шкоди. В позовній заяві посилався на те, що він був звільнений з роботи у відповідача 03.11.2015 року наказом № 124-к з підстав, передбачених ч. 1 ст. 38 КЗпП України. В день звільнення з роботи відповідач не виплатив йому заробітну плату за період з вересня 2015 року по день звільнення в загальній сумі 6267,04 грн. Крім того позивач з 27.05.2015 року по 18.06.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у Полтавському обласному клінічному кардіологічному диспансері та заборгованість по даним листам тимчасової непрацездатності становить 5455,25 грн. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 6267,04 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 5550,36 грн., заборгованість по листам тимчасової непрацездатності у розмірі 5455, 25 грн. та 10000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Голден Деррік» у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, причина неявки суду невідома. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, \~\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги \~\~підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді машиніста з цементування свердловин 6 розряду в складі цеху технологічного транспорту ТОВ Голден Деррік, наказом № 124-к від 03.11.2015 року звільнений з роботи 03 листопада 2015 року за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію по інвалідності у відповідності до ч.1 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. На час звільнення позивача з роботи відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з вересня по листопада 2015 року в загальній сумі 6267,04 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у встановлені законодавством строки, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Із довідки про заборгованість по заробітній платі від 13.05.2016 року убачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем 6\~267.04 грн. по заробітній платі та 5\~455.25 грн. по лікарняному листу, а всього 11\~722 грн. 29 коп. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було, заборгованість по заробітній платі в повному обсязі виплачена позивачу не була. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітну за весь час затримки розрахунку при звільненні. Затримка виплати розрахунку при звільненні становить з 3 листопада 2015 року по час розгляду справи, 26 липня 2016 року - 7 місяців 23 дні. Середній заробіток позивача становить 5550 грн. 36 коп. за місяць. За затримку розрахунку при звільненні позивача з роботи підлягає стягненню 43\~081 грн. 57 коп. ( 5550 х 7 місяців ) + ( 5550:21х 16 робочих днів липня) = 43\~081 грн. 37 коп. Суд також приходить до висновку, що діями відповідача позивачеві спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що в результаті несвоєчасної виплати заробітної плати, несвоєчасного проведення розрахунку при звільненні позивач повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки порушення відповідачем законних прав позивача [PERSON] призвели до моральних страждань, завдана моральна шкода обумовлена моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення законного права на заробітну плату, що поставило позивача в такі умови, коли він повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди заподіяної позивачеві суд виходить з засад розумності та справедливості, наданих позивачем доказів на обґрунтування моральної шкоди та дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог у розмірі 5\~000грн. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 6267,04 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 43 081 грн. 37 коп. заборгованість по листам тимчасової непрацездатності у розмірі 5455,25 грн. та 5000 грн. моральної шкоди. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при предявленні позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 551.20 грн. за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, 551.20 грн. за позовні вимоги майнового характеру, а всього 1102.40 грн.

Outcome: partial