Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач 22.09.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30.11.2007 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області зроблено запис за № 166. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння їх взаємовідносини із відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, вони практично не спілкуються, спільно не проживають шість місяців. Просить розірвати шлюб укладений між [PERSON], 1985 р.н. та [PERSON], 1990 р.н, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області за № 166. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву від 05.12.2014 року про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує повністю, просить його задоволити, оскільки примирення між ними неможливе, строк на примирення не потрібен. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать оголошення в ЗМІ, газета Урядовий Кур"єр, випуск № 218 (5347) від 22.11.2014 року, № 224 ( 5353) від 02.12.2014 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а ст.169 ЦПК України дає право суду у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), суд вважає можливим розгляд справи за наявними матеріалами, в зв'язку з чим відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів для розгляду справи по суті та постановлення рішення, і вважає, що за даних обставин збереження сім'ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти задоволення позову до суду не подав, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного ст. ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved