Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2014 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 500961094. Відповідно до умов зазначеного договору Позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у сумі 24081,14 грн. Відповідачка зобов'язалася в порядку і на умовах зазначеного договору виплачувати проценти за користування кредитом, неустойки, інші платежі згідно з договором та графіком. Свої зобов'язання Банк за договором виконав. Відповідачка порушила умови договору кредиту в частині своєчасності виплат і станом на 30.03.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 24081,14 грн., 1603,01 грн. за відсотками, 2 284,78 за комісією, неустойка (штраф» - 1000 грн.). Позивач просить стягнути з відповідачки борг за договором кредиту загальною сумою 28968,93 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з*явився, надіславши заяву, в якій просили справу розглянути без їх участі. Позов підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Про день і час слухання справи повідомлялася за зареєстрованою адресою її проживання. Факт її реєстрації підтверджено отриманою на запит суду довідками Ладижицької сільської ради та відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Київській області. Ч.5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Направлена [PERSON] рекомендована кореспонденція повернулась з відміткою «за зазначеною адресою не проживає, виїхала з села». По цій же причині сільська рада не змогла вручити відповідачці направлені їй кореспонденцію. У зв'язку з чим суд, зі згоди позивача, постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500961094. Відповідно до умов зазначеного договору Позивач зобов'язався надати відповідачці кредит у сумі 24081,14 грн. під 15,99% річних. З виплатою комісійної винагороди (п.2.8). за несвоєчасне погашення кредиту п.3 передбачено також сплату штрафу (неустойки). Фактично відповідно до п.п.2.4 договору, кошти надавались для погашення заборгованості за попередніми кредитами. Відповідачка зобов'язалася в порядку і на умовах зазначеного договору виплачувати проценти за користування кредитом, неустойки, інші платежі згідно з договором та графіком. Свої зобов'язання Банк за договором виконав, надавши зазначену у договорі суму позивачці. Відповідачка порушила умови договору кредиту в частині своєчасності виплат і станом на 30.03.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом загальною сумою 28968,93 грн, з них 24081,14 грн. тіла кредиту, 1603,01 грн. за відсотками, 2 284,78 за комісією, неустойка (штраф» - 1000 грн.). Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, чим порушено зобов'язання за вказаним Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною платою за його використання. Ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася , та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Ст. 625 ч.2 ЦК України передбачає, що „боржник, який прострочив зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом". Надані по справі докази свідчать про те, що відповідачка умов кредитного договору не виконала, кредит не сплатила, як і відсотки за користування кредитом, і ці суми підлягають стягненню з неустойкою (штрафом) та комісійними виплатами, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню. Обгрунтованість вимог банку підтверджена письмовими доказами: кредитним договором від 29.09.2014 року, загальними умовами кредитування, графіком платежів, анкетою-заявкою на отримання кредиту по продукту «Рефінансування споживчих та готівкових кредитів», вимогою банку про дострокове повернення кредиту від 16.04.2015 року, реєстром направлення цієї вимоги, розрахунком заборгованості за кредитом, виписками по особовим рахункам. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки має бути стягнуто судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 289,69 грн. На підставі викладеного, ст. 509, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1054 ЦК України,

Outcome: approved