Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до Верховинського районного суду із вищезазначеним позовом до відповідачів. Позовні вимоги мотивує тим, що 01.03.2015 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді крамниці з офісним приміщенням, площею 167,9 кв.м., яка знаходиться по вул. Грушевського, 3-В у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є він - [PERSON], так як діти, які є повнолітніми не заперечують проти визнання за ним права власності на зазначений обєкт. Просить визнати за ним право власності на крамницю з офісним приміщенням, площею 167,9 кв.м., яка знаходиться по вул. Грушевського, 3-В у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не зуперечує. Від відповідачів по справі, [PERSON], [PERSON] в справі маються заяви, в яких позовні вимоги вони визнають у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи, [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, заслухавши позовну заяву та подані заяви сторін, дослідивши письмові докази, важає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Із матеріалів справи, а саме, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00015110980 від 03.03.2015 року вбачається, що 01.03.2015 року померла [PERSON] (а.с.7,14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із крамниці з офісним приміщенням, площею 167,9 кв.м., яка знаходиться по вул. Грушевського, 3-В у селищі Верховина Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.15-17). За змістом ст. ст. 1216, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом також встановлено, що спадкоємець [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, так як на час смерті дружини проживав разом із нею, а отже фактично вступив в управління та володіння спадковим майном у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч.2 ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він має право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляються між ними порівну. Судом встановлено, що всі спадкоємці, а саме сини [PERSON], [PERSON], відмовилися від отримання спадщини після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON], про що надали відповідні заяви (а.с.18,19). Таким чином, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved