Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

ГО «Законність і правопорядок» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на користь [PERSON] в сумі 8658, 26 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.2013 року між Кредитною спілкою «Талісман» та [PERSON] було укладено безпроцентний договір позики, відповідно до умов якого КС «Талісман» (позикодавець) передала [PERSON] (позичальнику) безпроцентну позику в сумі 700, 00 грн., а позичальник зобов'язався повернути позикодавцю отриману суму, сплатити на користь позикодавця комісійну плату в розмірі 274, 40 грн. в строк не пізніше 15.08.2013 року. У подальшому, договором від 13.02.2015 року № 015/15/ДВ КС «Талісман» було відступлено право вимоги на користь [PERSON] Відповідач належним чином зобов'язання не виконав, грошові кошти за договором позики не повертає. Тому ГО «Законність і правопорядок» звернулось до суду за захистом прав та інтересів [PERSON], у зв'язку з чим просить стягнути суму боргу з відповідача на її користь в судовому порядку. Відповідно до ст. 45 ЦПК України, у випадках встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Згідно п. 1.1. та п. 2.3.1. Статуту позивача, остання є правозахисною громадською організацією, заснованою на добровільному об'єднанні громадян, є юридичною особою, користується правами і несе обов'язки, відповідно до Конституції України, Закону України «Про громадські об'єднання» та Статуту. Метою діяльності Організації є захист особистих немайнових та майнових прав як своїх членів, так і прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, які звернулись до неї за таким захистом. Оскільки, [PERSON] звернулася до ГО «Законність і правопорядок» за захистом своїх прав та інтересів, тому вони в свою чергу звернулися до суду з відповідним позовом в її інтересах. ГО «Законність і правопорядок» та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, свого представника не направили, ГО до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, як це передбачено нормами цивільного процесуального кодексу України, за зареєстрованим його місцем проживання, а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.08.2013 року між Кредитною спілкою «Талісман» та [PERSON] було укладено письмовий договір безпроцентної позики № 000208 (далі - Договір), відповідно до якого відповідачу надано позику в розмірі 700,00 грн. Відповідно до п. 1.2. Договору, за отримання суми позики, позичальник зобов'язувався сплатити комісійну плату в розмірі 274, 40 грн., яка мала бути повернута позикодавцю разом зі сплатою суми позики до 15.08.2013 року (п.п. 1.3., 2.3., 2.4. Договору). Згідно п. 3.3. Договору, у разі порушення позичальником строку повернення отриманих сум, зазначеного у п. 2.3., позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі 2,8 % від вчасно неповерненої суми за кожний день прострочення. Договором про відступлення права вимоги № 015/15/ДВ від 13.02.2015 року КС «Талісман» передала право вимоги, що їй належить за договором № 000208 від 01.08.2013 року, а [PERSON] прийняла на себе відповідне право. У порушення умов договору безпроцентної позики № 000208, відповідач зобов'язання за ним належним чином не виконав, суму позики не повернув, комісійну плату не сплатив. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). За таких обставин, відповідач зобов'язаний повернути суму несплаченої позики - 700, 00 грн. та комісійну плату - 274, 40 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про сплату відповідачем неустойки в розмірі 7154, 00 грн. з урахуванням строків позовної давності, за 365 днів прострочки станом на 25.06.2015 року, та інфляційні втрати від інфляції за період з 16.08.2016 до 31.05.2015 року в розмірі 529,86 грн. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з огляду на вищевикладене та норми, які регулюють вказані правовідносини, з відповідача також підлягають стягненню, в межах заявлених вимог, інфляційні витрати у розмірі 529 грн. 86 коп., які були розраховані позивачем та відповідно перевірені судом за період з 16.08.2013 року по 31.05.2015 року. Пеня (неустойка) за несвоєчасне повернення сум позики станом на 25.06.2015 року за розрахунками позивача складає 7154,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір збитків, тому такий підлягає зменшенню до 974, 40 грн., оскільки такий розмір відповідає сумі заборгованості за позикою та комісійною платою з огляду на, що позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню. Отже, загалом з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором позики, що складає 2 478, 66 грн. та складається з: 700,00 грн. - сума позики; 274,40 - комісійна плата; 974,40 грн. - пеня за несвоєчасне повернення сум позики; 529,86 - інфляційні витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки на момент подачі позовної заяви до суду громадські організації, які звернулися у випадках, передбачених законодавством із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб в редакції Закону України «Про судовий збір» станом 03.07.2015 року було звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру на момент подачі позову. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції закону станом на 03.07.2015 року) підлягає стягнення до державного бюджету судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243, 60 грн.

Outcome: partial