Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася з позовом до Великомитницької сільської ради, Хмільницького відділення Ощадного банку України про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Філіопіль Хмільницького району Вінницької області та визнання за нею права на спадкове майно та права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме: право на земельну ділянку площею 2,05 га. без визначення частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належало [PERSON], відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385532, виданого на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 17 липня 1997 року за № 154, який зареєстровано 12 серпня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 132 та грошовий вклад у відділенні Ощадбанку № 2913/015, що належав [PERSON] відповідно ощадної книжки [NUMBER]. Після смерті спадкодавця [PERSON], з моменту відкриття спадщини, право на успадкування виникло, відповідно до ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, в спадкоємця за заповітом, матері позивачки - [PERSON], що підтверджується заповітом від 25.04.1994 року. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] не має. З моменту відкриття спадщини, після смерті [PERSON], мати позивача - [PERSON], вчинила дії, прийняла у володіння та користування за цільовим призначенням, предмети домашньої обстановки та вжитку, що належали [PERSON], та розташовувались в її будинку с. Філіопіль Хмільницького району Вінницької області, чим вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини. [INFO] померла спадкодавець [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: право на земельну ділянку площею 2,05 га, яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належало [PERSON], відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385531; житловий будинок [ADDRESS], що належав [PERSON]; спадкове майно, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] Після смерті матері вона прийняла спадщину, що підтверджується рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 21.07.2010 року, справа № 2-838/2010р., відповідно якого, за нею [PERSON] визнано право власності на спадкове майно. Вона не відмовляється від прийняття спадщини після смерті [PERSON], але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом не може, так як [PERSON] не отримувала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд та вирішення справи у її відсутність, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі у справі про день, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду подала заяви, в яких просять розгляд справи проводити у відсутність їх представників, позовні вимоги визнають. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: право на земельну ділянку площею 2,05 г. без визначення частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належало [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385532, виданого на підставі рішення Хмільницької РДА від 17.07.1997 року за № 154, зареєстрованого 12.08.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 132; грошовий вклад у відділенні Хмільницького ощадбанку № 2913/015, що належав [PERSON] відповідно ощадної книги [NUMBER] (а.с.7,8). За життя все своє майно [PERSON] заповіла дочці [PERSON], що підтверджується заповітом від 25.04.1999 року посвідченим секретарем Великомитницької сілсьької ради 25.04.1999 року, зареєстрованим у реєстрі за № 34 (а.с.9). [PERSON] вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті матері [PERSON], зокрема прийняла у володіння та користування за цільовим призначенням предмети домашньої обстановки та вжитку, що належали [PERSON], та розташовувались в її будинку с. Філіопіль Хмільницького району Вінницької області, чим вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємці за заявами про прийняття та/або відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася і відповідно свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що підтверджується листом Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 849/01-16 від 14.10.2014 року. [INFO] померла спадкодавець [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: право на земельну ділянку площею 2,05 га без визначення частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належало [PERSON], відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385531, житловий будинок [ADDRESS] та спадкове майно, яке вона успадкувала після смерті [PERSON] Після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 21.07.2010 року у справі № 2-838/2010, відповідно до якого, за [PERSON] визнано право на земельну ділянку площею 2,05 га без визначення частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, що належало [PERSON], відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0385531, та право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР (1963 року), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Суд, враховуючи те, що позивач підтримала заявлені вимоги, відповідачі у справі позов визнали, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті спадкодавця у нотаріуса, хоча прийняла її, а тому обґрунтовано звернулася до суду. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved