Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 98. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з Відповідачем не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на життя, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, вважає, що сім'я розпалась остаточно, поновлення її неможливе та суперечить їх інтересам. В судове засідання Позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без фіксації судового процесу, у якій вказав, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 98, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим 01.03.2003 року. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я розпалась остаточно, поновлення її неможливе та суперечить інтересам сторін. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, тому вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу прізвище „Пилипчук". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved