Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк " звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 27873,20 грн. , посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 08.07.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 21000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору , він складається із заяви позичальника , умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. З умовами договору відповідач був ознайомлений та погоджувався з ними , що підтверджується його підписом у заяві позичальника. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконувала , внаслідок чого станом на 30.05.2014 року за нею рахується заборгованість в розмірі 27873,20 грн. , яка складається з : 19939,24 грн. - заборгованість за кредитом ; 5830,47 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом ; 300 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом , а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1303,49 грн. штраф ( процентна складова ), які позивач просить стягнути з відповідачки , а крім того, 278,73 грн. сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача Нестерук В.Ю. позов підтримав повністю з підстав , викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечувала щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін , оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. В судовому засіданні встановлено , що 08.07.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» , правонаступником якого є позивач , та відповідачкою [PERSON] було укладено договір , згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 21000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору , він складається із заяви позичальника , умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. З п.6.5 Умов і правил надання банківських послуг, з якими була ознайомлена відповідачка , вбачається , що договором передбачено зобов'язання позичальника погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним , перевитратами платіжного ліміту , а також сплата комісії на умовах , передбачених договором. Із п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг вбачається , що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору , він автоматично пролонговується на той же строк. Пунктом 8.6 Умов і правил надання банківських послуг , передбачено сплату штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 500 грн. плюс 5% від суми позову. Також за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань передбачена п.5.5.1. Умов і правил надання банківських послуг відповідальність у вигляді сплати відсотків за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами банку. Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено , що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитними договором застосовується положення про договір позики. У ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому за договором або законом. З розрахунку заборгованості від 30.05.2014 року вбачається , що умови договору відповідачкою не виконуються і за нею рахується заборгованість в розмірі 27873,20 грн. , з яких : 19939, 24 грн. - заборгованість за кредитом ; 5830,47 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом ; 300 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом , а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1303,49 грн. штраф (процентна складова ). Оскільки зобов'язання , взяті на себе , відповідачка не виконує, то з неї підлягає стягненню заборгованість в розмірі 27873,20 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому , суд вважає , можливим стягнути з відповідачки на користь позивача 278,73 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved