Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Терешківської сільської ради Полтавського району про визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Терешківської сільської ради Полтавського району надіслав суду заяву, в якій прохає справу розглянути без участі свого представника, покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем та сином померлої [INFO] [PERSON], про що Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис про смерть за № 862. Після смерті [PERSON] Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 26.02.2014 року було заведено спадкову справу за № 65/2014 (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.02.2014 року за № 36730101). Згідно даних Спадкового реєстру та інформації, наданої на запити Першої Полтавської державної нотаріальної контори, від імені [PERSON], [INFO], приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 03.04.2012 року за реєстровим № 730, було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] всю належну їй на праві приватної власності 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0800 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для індивідуального садівництва, заповіла повністю [PERSON], [INFO], який відмовився від прийняття спадщини. 15.10.2014 року спадкоємець [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0801 га, кадастровий № 53244085901:01:001:0616, цільове призначення якої - індивідуальне садівництво, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказана частина даної земельної ділянки належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 888662, виданого Терешківською сільською радою Полтавського району Полтавської області 20.01.2012 року разом із додатком до цього акту серії АА № 236607, що зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №532400001003368. Інша 1/2 частина даної земельної ділянки у праві спільної власності належить спадкоємцю [PERSON]. Стосовно частки садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON] нотаріусу було надано технічний паспорт на вищевказаний садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами та довідку КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» від 27.08.2014 року за № 439, в якій вказано, що згідно матеріалів технічного архіву КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» станом з 2002 року по 31.12.2012 року в архіві підприємства відомості стосовно реєстрації прав власності на садовий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], відсутні. У зв'язку з викладеним, нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме: на частку зазначеного вище садового будинку, після смерті [PERSON], оскільки відсутня можливість встановлення складу спадкового майна. Згідно довідки садівничого товариства «Керамік» № 27 від 27.10.2010 року [PERSON] та [PERSON] є власниками садового будинку у садовому товаристві «Керамік», створення якого затверджено рішенням виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів № 151 від 14.04.1987 року. Будинок [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,08 га. Пайовий внесок сплачено повністю, заборгованість по внескам відсутня. Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи з викладеного, частки майна, що були у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] є рівними і мають становити 1/2 частину кожного співвласника на садовий будинок [ADDRESS]. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна. Відповідно до розділу 2 п. 2.2. вказаної інструкції, із змінами від 08.01.2013 року, житловий будинок складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, тощо. На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї), літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні, тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, тощо) Розділом 3 п.3.2. зазначеної вище Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна передбачено, що виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), тощо, підлягають технічній інвентаризації з включенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка. При виявленні об'єктів, які відповідно до цієї Інструкції вважаються об'єктами самочинного будівництва, суб'єкт господарювання зобов'язаний повідомити про це органи державного архітектурно-будівельного контролю. Крім того, даним розділом інструкції передбачено, що не належать до самочинного будівництва: для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, тощо; улаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх не капітальних стінах, збільшення або зменшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтування або влаштування перегородок (без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; зміна призначення господарських будівель; індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Аналогічна позиція викладена і у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначено, що громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Крім того, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України № 304 від 13.06.2012 року затверджено зміни до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та 2 категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року №91. Так, у розділі 3 п.3.1 даного Порядку викладений у такій редакції: « Прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.". Відповідно до технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS], виданого КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 29.07.2014 року, останнім зафіксовано наявність за вказаною адресою садового будинку літ.А-2, а-2, погрібу літ. А1, гаражу літ.а2, воріт з хвірткою №1, огорожі №2 та колодязю №3 (збудовані у 1991 році), штампи щодо самовільного будівництва відсутні. Зокрема, садовий будинок літ.А-2, а-2 складається з сіней площею 5,2 кв.м., коридору площею 5,2 кв.м., кімнати площею 6,6 кв.м., кухні-їдальні площею 18,8 кв.м. (всього по першому поверху 35,8 кв.м.), коридору площею 8,1 кв.м., коридору площею 6,3 кв.м., кімнати площею 7,4 кв.м., кімнати площею 21,0 кв.м. (всього по другому поверху 42,8 кв.м.), всього по будинку 78,6 кв.м. Згідно звіту про оцінку вартості садового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], ринкова вартість об'єкта оцінки складає 167 000 грн. Таким чином, оскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], яка була власником ? частки садового будинку, розташованого в [ADDRESS], то відповідно його можна визнати власником вказаної ? частини нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом та ? частки цього ж майна, належного на праві спільної сумісної власності, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved