Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

ПАТ «Акцент -Банк» звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № ACPYRX21640008 від 18.07.2008 року [PERSON] отримав в ПАТ«А-Банк» кредит у розмірі 8685,23 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком кредитно-заставний договір, про що свідчіть підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.03.2013 року має заборгованість за кредитом у сумі 98377,21 грн., яка складається з наступного: 8685,24 грн. - заборгованість за кредитом; 1061,64 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1771,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 81697,77 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4660,82 грн. - штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ACPYRX21640008 від 18.07.2008 року у розмірі 98377,21 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Бикова М.А. підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволені. Пояснила, що відповідач [PERSON] засвідчив власним підписом факт надання йому з боку банку споживчого кредиту та укладання між сторонами кредитно - заставного договору від 18.07.2008 року. Зазначила, що банком було надано відповідачу кредит та перераховано кошти на р/р вказаний в заяві позичальника. В свою чергу відповідачем умови кредиту виконані не були внаслідок чого виникла заборгованість, яку вона і просить суд стянути з відповідача. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення, пояснивши що він бажав купити скутер, але у зв'язку із відсутністю у нього грошей вирішив отримати для цього кредит. З цією метою він уклав споживчий кредит з позивачем, однак ні грошових коштів, ні скутеру він на сьогоднішній день так і не отримав. Потім він дізнався про те, що гроші за його кредитом були зняті іншою особою. Він звертався із заявою про те, що він не отримав кредиту до банку, але жодної відповіді він не отримав. В подальшому він звертався до міліції із заявою про шахрайство, працівниками міліції була здійснена перевірка за його заявою, було встановлено, що гроші за оформленим на нього кредитом отримали інші особи, але в порушенні кримінальної справи було відмовлено, оскільки банком не були надані необхідні працівникам міліції документи. Також зазначив, що банком умисно затягувався час подачі позову для штучного створення та збільшення заборгованотсі, оскільки він неодноразово приходив до установи банку з метою розібратися в ситуації. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі договору пр надання адвокатський послуг в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнав, прогсив суд відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що [PERSON] кредиту не отримував за незалежних від нього обставин, що кредитний договір з боку ЗАТ «Акцент-Банк» 18.07.2008 року підписаний особою, яка на той час не мала на це повноважень, що гроші за кредитною угодою були перераховані ЗАТ «Акцент-Банк» не на рахунок ПП [PERSON] (за рахунком-фактурою № 171 від 18.07.2008 року - р/р [NUMBER], фактично сплачені на р/р № [NUMBER]) тому [PERSON] і не повинен повертати кредит. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його син [PERSON] виявив бажання придбати скутер, і з метою придбання даного товару уклав з А-Банком кредитний договір, але гроші за кредитом отримали працівники банку. Син звертався із відповідною заявою до міліції, факт отримання грошей за договором кредиту іншою особою підтвердився. Вважає, що син не повинен повертати кредит, якого не отримував. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку наявним у справі доказам в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № ACPYRX21640008 від 18.07.2008 року [PERSON] отримав в ПАТ«А-Банк» кредит у розмірі 8685,23 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком кредитно-заставний договір, про що свідчіть підпис відповідача у заяві. Укладений кредитно-заставний договір № ACPYRX21640008 передбачав сплату 6960,00 грн. на поточний рахунок № [NUMBER] в Крамат. ф. ПРИВАТБАНК м. Краматорськ, МФО 335548, ЗКПО [NUMBER] з призначенням платежу «Перерахування коштів згідно з рахунком-фактурою № 171 від 18.07.2008р., у т.ч. ПДВ 1160,0 грн., 1392,0 грн. - сплата одноразової винагороди за надання фінансового інструменту за кредитним договором № ACPYRX21640008 від 18.07.2008р., 333,24 грн. - страховий платіж (а.с. 4). Однак разом з тим відповідно до рахунку-фактури № 171 від 18.07.2008 року слідує, що платнику [PERSON] слід сплатити постачальнику ПП «[PERSON]» на р/р [NUMBER] в КФ КБ «ПриватБанк» ЄДРПОУ [NUMBER], МФО 335548 - 8700,00 грн. за скутер «VIPER Sports», у тому числі аванс 1740,00 грн. (а.с. 5). Згідно п. 1.8 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), (Стандарт) позичальником є фізична особа, яка придбала у торгівельно-сервісному підприємстві товар з використанням наданого Банком кредиту (а.с. 6-12). Згідно розрахунку заборгованості станом на 26.03.2013 року заборгованість відповідача за кредитною угодою складає 98377,21 грн. (а.с. 3). Розглядаючи справу суд виходив з наступних вимог чинного законодавства: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні представниками позивача не доведено факту виконання з боку ЗАТ «Акцент-Банк» (зараз - ПАТ «Акцент-Банк») зобов'язання за кредитним договором № ACPYRX21640008 від 18.07.2008 року, укладеного з [PERSON] оскільки грошові кредитні кошти по споживчому кредиту не були перераховані відповідно до рахунку фактури № 171 від 18.07.2008 року, а відповідач [PERSON] не отримав ані грошей, ані товару за договором за незалежних від нього обставин. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 п. 1.8 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам позичальником є фізична особа, яка придбала у торгівельно - сервісному підприємстві товар з використанням наданого банком кредиту. Аналізуючи вищенаведене суд приходить до переконання що в розумінні «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам», які були підписані сторонома при укладанні споживчого кредиту відповідач [PERSON] не є позичальником оскільки ним не було придбано товару, а саме скутеру «VIPER Sports» з використанням наданого банком кредиту. Представником позивача в судовому засіданні не було доведено перед судом факту придбання відповідачем скутеру «VIPER Sports» на кошти виділені банком та факту того, що ці кошти отримав саме відповідач [PERSON] чи ПП «[PERSON]». На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed