Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач 19.06.2017 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2009 року. Спільних дітей від шлюбу не мають. Оскільки спільне життя між ними не склалося, втрачено почуття любові та поваги, наявні діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, з жовтня 2016 року проживають окремо й не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні стосунки припинені, а відтак позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва [PERSON] від 04.07.2017 р. після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 у зв'язку із звільненням судді [PERSON], справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, просила шлюб розірвати, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином за останньою відомою адресою його місця проживання. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення судова повістка була отримана ним особисто. За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлявся судом про розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 09.08.2009 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №55, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб . Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення позивача, сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства з жовтня 2016 року, шлюбно-сімейні стосунки припинені, намірів зберігати шлюб позивач не має. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вбачається, що позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved