Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних, посилаючись на те, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13.12.2011 року по справі №2-4792/11 з ТДВ СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на користь [PERSON] стягнуто 68194,00 грн. 26.03.2012 року відповідачем було виконано вказане рішення суду та виплачено позивачу 73124,00 грн. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №АС 003841 від 25.08.2010 року, який було укладено між сторонами, відповідач взяв на себе зобов'язання протягом двох робочих днів, після того, як стане відомо про страховий випадок, вжити заходів до оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування, протягом 25 робочих днів скласти з моменту отримання всіх необхідних документів страховий акт та здійснити виплати страхового відшкодування протягом 15 робочих днів від дати складання страхового акту. Страховий акт було складено відповідачем 23.03.2011 року. Отже строк виплати страхового відшкодування згідно з умовами договору настав 07.04.2011 року. Але відповідач порушив умови договору та страхове відшкодування у добровільному порядку сплачувати відмовився. Тому, просив стягнути з відповідача на його користь пеню, індекс інфляції та 3% річних в сумі 15077,86 грн. витрати на юридичні послуги у розмірі 4000 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову частково заперечував, просив частково задовольнити. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.08.2010 року між ТДВ СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №АС 003841. 21.12.2010 року на Одеському шляхопроводі сталася дорожньо-транспортна пригода в якій постраждав забезпечений транспортний засіб позивача. Відповідач взяв на себе зобов'язання протягом двох робочих днів, після того, як стане відомо про страховий випадок, вжити заходів до оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування, протягом 25 робочих днів скласти з моменту отримання всіх необхідних документів страховий акт та здійснити виплати страхового відшкодування протягом 15 робочих днів від дати складання страхового акту. Страховий акт було складено відповідачем 23.03.2011 року. Отже строк виплати страхового відшкодування згідно з умовами договору настав 07.04.2011 року. Але відповідач порушив умови договору та страхове відшкодування у добровільному порядку сплачувати відмовився. рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13.12.2011 року по справі №2-4792/11 з ТДВ СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на користь [PERSON] стягнуто 68194,00 грн. 26.03.2012 року відповідачем було виконано вказане рішення суду та виплачено позивачу 73124,00 грн. Відповідно до п. 4.3 п.4 вказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого в строк страхового відшкодування за кожен день прострочення. Оскільки строк виплати страхового відшкодування настав 07.04.2011 року, тому розмір пені в період з 07.04.2011 року по 25.03.2012 року становить 10219,75 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином сума індексу інфляції розрахована за період з квітня 2011 по лютий 2012 року становить 2982,77 грн., сума 3% річних за період з квітня 2011 року по лютий 2012 року становить 1875,34 грн. Отже ця частина позовних вимог має бути задоволена. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна торона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не довів свої витрати на юридичні послуги в розмірі 4000 грн., тому суд має відмовити у задоволені цієї частини позову.

Outcome: partial