Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2017 року звернувся до суду із вимогами до Державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва», яке знаходиться в стані припинення, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 380 003,82грн. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та призначено розгляд справи по суті. Відповідач відзиву на позов та/або заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не подав. Вивченням матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з 04 квітня 2011 року по 03 січня 2012 року працював в Державному вищому навчальному закладі «Українська академія бізнесу та підприємництва» на посаді першого проректора, що підтверджується копією трудової книжки. Відповідно до наказу міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 05.08.2011 р № 937 «Про утворення державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва» (далі-наказ) ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва» реорганізовано шляхом об'єднання з Державною академією житлово-комунального господарства та утворенням на їх базі Київського університету управління та підприємництва. Відповідно до пункту 2 наказу державний вищий навчальний заклад «Київський університет управління та підприємництва» став правонаступником всіх прав та обов'язків ДВНЗ «Українська академія бізнесу та підприємництва» та Державної академії житлово-комунального господарства. Наказом від 29.12.2011 р. № 4-к Позивача переведено на посаду першого проректора державного вищого навчального закладу «Київський університет управління та підприємництва», а 29.12.2012 р. звільнено з займаної посади за власним бажанням. За період роботи з 04.2011- 06.2012 Позивачу було нараховано ,але не виплачено заробітну плату у сумі 63167,48 грн. 17.05.2016 року Печерський районний суд м. Києва виніс судовий наказ (справа № 757/23381/16-ц) про стягнення з ДВНЗ «Київський університет управління та підприємництва» на користь Позивача не виплачену заробітну плату у розмірі 63167,48 грн. Відомості про те, що університетом проведено погашення зазначеної заборгованості та відповідно виконано вимоги судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року (справа № 757/23381/16-ц) відсутні. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 29.12.2012 р. по день винесення рішення. При розрахунку середньої заробітної плати Позивач керувався Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України № 100 від 8.02.1995 р. Так, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМ України №100 від 8.02.1995 р. : «...2. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата...» З дати звільнення (29.12.2012 р.) по теперішній час (11.12.2017 р.) пройшло 1203 робочих дні. Середня заробітна плата Позивача за один день складає 311,99 грн.(заробітна плата за листопад 2012 року - 5625,98 грн. + заробітна плата за грудень 2012 року - 7 789,77грн.= 13415,75 грн./ на 43 робочих дні = 311,99 грн.). Середня заробітна плата за час затримки розрахунку при звільненні складає 380 003,82 грн.(середня заробітна плата за один день 311,99 грн.* 1218 робочих дні з моменту звільнення). З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню, судові витрати стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved