Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього 8 045 грн. 59 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. Посилається на те, що 29.11.2011 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» уклало з страхувальником [PERSON] договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АВ/1110294), за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, що експлуатують автомобіль марки «ЗАЗ 110207» (д. н. [NUMBER]). 01.09.2012 року у м. Києва на бул. І. Лепсе 89/25, сталася ДТП за участю автомобіля марки «ЗАЗ 110207» (д. н. [NUMBER]) під керуванням відповідача та автомобіля «Санг Йонг» (д. н. [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП відбулась з вини відповідача, який порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджуються постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 року. Відповідач не звертався до позивача із повідомленням про страховий випадок у зв'язку із ДТП, що сталася 01.09.2012 року за участі забезпеченого автомобіля «ЗАЗ 110207» (д. н. [NUMBER]). Виконуючи умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1110294, згідно платіжного доручення № 2746 позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Санг Йонг» (д. н. [NUMBER]) у розмірі 8 045 грн. 59 коп. У відповідності з нормою визначеною у підпункті 33.1.4, пункту 33.1, статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. До цього часу відповідач не звертався до позивача та пояснень щодо причин неповідомлення про страховий випадок не надав, як і не відшкодував заподіяні збитки, в зв'язку з чим просить задовольнити позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.11.2011 року позивач уклав з відповідачем договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АВ/1110294), за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність осіб, що експлуатують автомобіль марки «ЗАЗ 110207» (д. н. [NUMBER]). 01.09.2012 року у м. Києва на бул. І. Лепсе 89/25, сталася ДТП за участю автомобіля марки «ЗАЗ 110207» (д. н. [NUMBER]) під керуванням відповідача та автомобіля «Санг Йонг» (д. н. [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON] Вказана ДТП відбулась з вини відповідача, який порушив вимоги п. 13.1 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджуються постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 року. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій осби, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 березня 2013 року встановлено, що відповідач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Виконуючи умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1110294, згідно платіжного доручення № 2746 позивач виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Санг Йонг» (д. н. [NUMBER]) у розмірі 8 045 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. На підставі вищевикладеного, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на це, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved