Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач АТ «КБ «Експобанк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію І.Г. Волощука звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 93 916,05 доларів США і 21 578,29 грн. заборгованості по кредитному договору № 349/АК-2008 від 22 лютого 2008 року. В підтвердження позову посилається на те, що 22 лютого 2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №349/АК-2008, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 32250 доларів США зі сплатою 12 % відсотків річних за час фактичного користування грошовими коштами, а Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі до 21 лютого 2015 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Позивач вказує, що у зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 27 квітня 2015 року має заборгованість - 93 916,05 доларів США і 21 578,29 грн., яка складається з наступного: 24284,89 дол. доларів США і 547 164, 39 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 157,22 дол. доларів США і 3542,33 грн.- прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 4497,39 грн. - прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування; 63752,24 дол. доларів США і 1436 405,80 грн. - пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року; 5721,70 дол. доларів США і 128 915,92 грн. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року; 17081,90 грн. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії за період з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 349/АК-2008 на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 32250 доларів США, зі сплатою 12 % відсотків річних за час фактичного користування грошовими коштами, а Відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з даним договором у повному обсязі до 21 лютого 2015 року. Відповідно до умов кредитного договору п.1.1. Банк надає позичальнику у сумі 32250 дол. США на умовах забезпеченості кредиту, його цільового використання, строковості, повернення та платності; п. 1.2. У порядку, що передбачений договором, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12 %. п. 1.3. Позичальник повертає банку кредит у строки/терміни, що визначені графіком (додаток № 1 до договору), але не пізніше 21 лютого 2015 р.; п.1.4. Банк може відмовити позичальнику в кредиті та/або достроково припинити кредитування та/або розірвати цей договір, якщо позичальник перебуває під судом чи слідством, щодо позичальника порушено судове чи виконавче провадження, якщо у банку є достатні підстави вважати, що кредит банку не буде повернутий, у разі недостатнього обсягу кредитних ресурсів банку або з інших підстав, передбачених законодавством України чи договором. п.1.5. Кредит надається для купівлі автомобіля Позичальника. п.2.2. Забезпеченням зобов'язань позичальника за договором є застава автомобіля (Nissan Tlida, реєстровий номер [NUMBER]) та порука TOB „Авто бізнес Україна". Договір застави укладається позичальником з банком та посвідчується нотаріально. У разі ухилення позичальника від надання забезпечення банк може в судовому порядку вимагати від позичальника забезпечення зобов'язань та/або відмовити у наданні кредиту. п. 3.3. Банк відкриває позичальнику позичковий рахунок № [NUMBER]. п. 3.5. Розрахунковим періодом для сплати процентів є період з першого по останне число місяця, що передує місяцю сплати процентів. Позичальник щомісяця, до 21 числа кожного місяця, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок банку № [NUMBER]. Проценти нараховуються за весь період користування кредитом. Остаточний розрахунок за процентами проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені у договорі. Проценти нараховуються виходячи з умовної кількості днів у році 360 днів. п. 5.1. Простроченням повернення кредиту або його частини (при встановлені Банком графіку повернення кредиту) та/або сплати процентів є порушення позичальником строків/термінів, що передбачені договором або встановлені Банком відповідно до цього Договору, або передбачені угодами/додатками до цього Договору для повернення кредиту та/або сплати процентів. На суму простроченого кредиту проценти не нараховуються. п. 5.2. За несвоєчасне повернення кредиту/частини кредиту та/або несвоєчасну сплату процентів позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. п. 5.3. За несвоєчасну сплату комісії за кредитне обслуговування позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний день прострочення. п. 5.4. За нецільове використання кредиту позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 дол. США від суми коштів, що використані не за цільовим призначенням. п. 5.5. За порушення строків, визначених п. 4.6. договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання всіх зобов'язань за цим договором та/або звернуті стягнення на забезпечення, або здійснити страхування, передбачене п.4.6. договору і: стягненням з позичальника усіх витрат та штрафу в розмірі 20% від суми кредиту за Договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого згідно розрахунку доданого позивачем, станом на 27 квітня 2015 року утворилась заборгованість, яка становить 93 916,05 доларів США і 21 578,29 грн., яка складається з наступного: 24284,89 дол. доларів США /екв. 547 164,39 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 157,22 дол. доларів США/екв. 3542,33 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 4496,39 грн. - прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування; 63752,24 дол. доларів США/екв. 1 436405,80 грн. - пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року; 5721,70 доларів США/екв. 128915,92 грн. пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року; 17081,90 грн. - пеня за несвоєчасну сплату нарахованої щомісячної комісії за період з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. На час укладення кредитного договору (22 лютого 2008 року) Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті (правова позиція ВСУ у справі № 6-190цс15 від 16 вересня 2015 року). Приймаючи до уваги невиконання належним чином зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані. В той же час дія Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»). Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні. За таких обставин пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року, пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 22.07.2008 року по 27.04.2015 року підлягає стягненню у національній валюті України - гривні. Разом з тим, позивач у позовній заяві допустив помилку в частині стягнення простроченої заборгованості за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування в сумі 4497,39 грн., оскільки згідно даних розрахунку простроченої заборгованості вона становить 4496,39 грн. Також суд зазначає, що позивач дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача боргу і в іноземній валюті, і в національній валюті, про що просить у позовній заяві, оскільки це призведе до порушення прав відповідача, вираженого у подвійному стягненні суми боргу за кредитним договором. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню, за вимогою позивача, може визначатись у гривнях за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, або в іноземній валюті, тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial