Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Селидівської територіальної громади про визнання права на спадщину. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 листопада 1997 помер батько позивача [PERSON]. 03 лютого 2000 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори, де оформив свідоцтво про право на спадщину на 2/3 квартири, розташованій за адресою: м. Селидове, вул. Гоголя, 28/6. Позивач також прийняв спадщину після смерті матері і на житловий будинок, розташований за адресою: м. Селидове, вул.. Шевченко, 37. Постановою нотаріуса від 09 листопада2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за ним право на спадщину на житловий будинок , розташований за адресою: м. Селидове, вул.. Шевченко, 37 загальною площею 80,7 кв. м, в тому числі і житловою 40,3 кв. м, а також розташованих на земельній ділянці надвірних будівель після смерті батька [PERSON], який помер 02 листопада 1997 року. В судове засідання позивач не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася , про причини неявки до суду не повідомила. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 14 травня 1986 року до моменту смерті [PERSON] та [PERSON] Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження ЯС № 449930 від 08 вересня 1948 року [PERSON] народився 25 липня 1948 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 253244, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області 04 листопада 1997 року, [PERSON] помер 02 листопада 1997 року. [PERSON] померла 18 лютого 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 449037, виданого 18 лютого 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області. Відповідно до довідки КП «Селидівське БТІ» № 358 від 03 жовтня 2016 року, згідно реєстраційних даних станом на 01 січня 2013 року , житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Селидове, вул.. Шевченко, 37, належить на праві приватної власності [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради 11 квітня 1957 року № 9, зареєстрований у Селидівському БТІ 26 липня 1957 року за № 990. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок А-1, тамбур а-1, погріб п-1, літня кухня В-1, гараж Г-1, гараж Г-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай Д-1 огорожа N, ворота N. Загальна площа 70,7 кв. м., в тому числі житлова 40,3 кв. м. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 грудня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок після смерті матері [PERSON], яка померла 03 лютого 2000 року, оскільки документи, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок № 37, розташований по вул. Шевченко в м. Селидове, спадкоємцем не надані. Як вбачається з довідки ОСББ «Гоголя 28 м. Селидове» № 28/6-1 від 02 лютого 2017 року, [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 14 травня 1986 року до моменту смерті [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно підп.. 4.12. п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований за адресою: м. Селидове. вул. Шевченко, 37, Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], який не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved