Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору та визнання права власності, просив визнати дійсним\~договір від\~06\~жовтня 2017\~року купівлі-продажу\~земельної ділянки\~площею 0,0612\~га,\~яка розташована\~за адресою\~Львівська область,\~Пустомитівський район,\~с.Виннички,\~кадастровий номер\~4623681200:08:000:2706,\~укладеного між\~[PERSON],\~як Покупцем\~та [PERSON],\~як Продавцем,\~визнати за\~[PERSON] право\~власності на\~земельну ділянку\~площею 0,0612\~га,\~яка розташована\~за адресою\~Львівська область,\~Пустомитівський район,\~село Виннички,\~кадастровий номер\~4623681200:08:000:2706,\~право на\~яку посвідчено\~державним актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~ЛВ №\~6609,\~виданого Винничківською\~сільською Радою\~народних депутатів\~від 16\~грудня 2002\~року на\~підставі рішення\~Виконавчого комітету\~Винничківської сільської\~Ради народних\~депутатів №\~5 від 24\~липня 1997\~року,\~акт зареєстровано\~в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№ 427.\~В обгрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що 04\~вересня 2017\~року він\~уклав з\~відповідачем договір\~про завдаток\~за земельну\~ділянку та\~передав 18288,00\~грн.\~за земельну\~ділянку площею\~0,0612\~га,\~яка розташована\~за адресою\~Львівська область,\~Пустомитівський район,\~с.Виннички,\~кадастровий номер\~4623681200:08:000:2706,\~цільове призначення\~для ведення\~садівництва, повна ціна вищевказаної земельної ділянки становить 52253,00 грн., решту суми в розмірі 33964,00 грн. він зобов'язався оплатити відповідачу під час підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки, який повинен бути укладений не пізніше 10 жовтня 2017 року. 06 жовтня 2017 року він передав решту суми коштів за земельну ділянку, про що відповідач написав розписку. Цього ж дня вони уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки в простій письмовій формі, який в подальшому зобовязались нотаріально посвідчити. Причиною укладення договору у простій письмовій формі було те, що документи, необхідні для придбання земельної ділянки, ще не були в повній мірі підготовлені відповідачем. Договором було передбачено, що сторони досягли згоди нотаріально посвідчити даний договір протягом 10-ти днів після підписання такого. На відповідача був покладений обовязок вчинити усі необхідні дії для нотаріального посвідчення договору, він також повинен був понести витрати по сплаті державного мити та витрат, повязаних з нотаріальним посвідченням договору. Сторони уклали акт прийому-передачі земельної ділянки, згідно якого позивач прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0612 га, розташовану за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Виннички, кадастровий номер 4623681200:08:000:2706 та почав користуватись нею. Однак, відповідач вже більше шести місяців ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. 23.11.2017 року позивач надіслав відповідачу лист з вимогою зявитися до нотаріуса та нотаріально посвідчити договір, однак такий лис відповідач проігнорував, на телефонні дзвінки не відповідає. Ухвалою суду від 23.04.2018 року позовону заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі. Протокольною ухвалою суду від 25.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд справи. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо задоволення такого, зазначивши, що відповідач на даний час перебуває в м.Северодонецьк для надання волонтерської допомоги групі гуманітарного розмінування «D.T.U». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надійшла заява за підписом представника відповідача про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.4, ч.2 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04.09.2017 року сторони уклали договір про завдаток за земельну ділянку площею 0,0612 га, яка розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Виннички, кадастровий номер 4623681200:08:000:2706, цільове призначення для ведення садівництва. Позивач як покупець передав відповідачу, як продавцю завдаток у розмірі 18288,00 грн. за вказану земельну ділянку. Повна ціна вказаної ділянки становить 52253,00 грн., решту суми в розмірі 33964,00 грн. позивач зобовязувався сплатити під час підписання договору купівлі-продажу, який за угодою сторін повинен бути укладений не пізніше 10.10.2017 року. Як зазначили сторони та вбачається з матеріалів справи 06.10.2017 року вони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0612 га, яка розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Виннички, кадастровий номер 4623681200:08:000:2706, цільове призначення для ведення садівництва; досягли згоди нотаріально посвідчити даний договір протягом 10 днів з часу його підписання. 06.10.2017 року складено акт прийому-передачі земельної ділянки згідно вказаного вище договору, відповідач написав розписку про отримання від позивача всієї суми ціни земельної ділянки в розмірі 52253,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.2\~ст.215 ЦК України, у разі, якщо недійсність правочину встановлена законом, такий правочин є нікчемним. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно зі\~ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, закон надає суду право визнавати дійсним договір, який через недодержання сторонами вимог закону про його нотаріальне посвідчення є нікчемним. На підставі\~ст.657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.210\~та ч.3 ст.640 ЦК України\~такий договір є укладеним з моменту його державної реєстрації. Отже до моменту його державної реєстрації договір купівлі-продажу земельної ділянки юридично не є укладеним. Разом з тим, як зазначалося вище, ч.2\~ст.220 ЦК України\~надає суду право визнавати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним. Саме на це звертав увагу Пленум Верховного Суду України у п. 13\~постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9. В звязку з цим, не будучи укладеним, вищевказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки не може бути визнаний судом дійсним на підставі\~ст.220 ЦК України. Крім того, згідно ч.3\~ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За таких обставин, оскільки суд відмовив позивачу у задоволенні вимоги про визнання договору дійсним, відтак право власності у останнього на зазначену вище земельну ділянку не виникло, а тому вимога щодо визнання права власності також задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed