overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 грудня 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем з 07 вересня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач допомоги не надає. В поданій до суду позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 жовтня 2015 року звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 05 листопада 1993 року Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області (актовий запис № 1782).Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого в сім'ї виникають сварки та непорозуміння. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду двічі не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1993 Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області, актовий запис № 1782 (свідоцтво про шлюб серії V-БК № 287046 від 05 листопада 1993 року) (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до довідки Соснівської сільської ради № 480 від 2 жовтня 2015 року позивач [PERSON], яка зареєстрована та проживає в с.Соснова Переяслав-Хмельницького району Київської області, має наступний склад сім"ї: чоловік - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO].(а.с.7). Допитана в якості свідка позивач показала суду, що з 2002 року припинили проживати з відповідачем однією сім'єю, однак декілька разів намагалися помиритися та зберегти сім'ю. Однак з квітня 2013 року повністю припинили спільне проживання. Шлюб розривають в зв'язку з відсутністю почуттів одне до одного, постійними сварками та непорозуміннями. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення сторін, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 лютого 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивач подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач звернувся з заявою, де зазначив, що справу просить розглядати без його присутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 08 вересня 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2014 року. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу позивачу для утримання дитини не надає. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 27 серпня 2020 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Посилалася на те, що з відповідачем з 24 січня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої відповідач допомоги не надає. В поданій до суду позовній заяві позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку щомісячно до повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав, з жодними клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір?ю і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в суді в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 29 жовтня 2013 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів, в якій вказала, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та за рішенням Дружківського міського суду від 30.05.2005 року з нього були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Відповідач аліменти платив нерегулярно, і станом на 15.09.2013 року заборгованість по сплаті аліментів склалася у сумі 2177,05 грн . В зв'язку з тим, що відповідач має заборгованість по аліментам він повинен згідно ст. 196 Сімейного кодексу України сплачувати неустойку із розрахунку 1% за кожний день прострочення, але не більше 30%. Сума неустойки складає 1040,03 гривень. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь 1040,03 гривень. У судове засідання позивач [PERSON] з"явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково, він не заперечує проти того, що заборгованість по аліментам існує, але не згоден із розміром, вказаним позивачкою. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. З відповідача за рішенням Дружківського міського суду від 30.05.2005 року року стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходу. На 15 вересня 2013 року заборгованість по аліментам, згідно довідки державного виконавця, склалася у сумі 1115,20 грн ., яка утворилася за період з 11.09.2012 року по 15.09.2013 року. Заборгованість виникла в зв'язку з тим, що відповідач працював, але змінював місце роботи, та несвоєчасно не повідомляв про нове місце роботи, крім того заборгованість сплачував не у повному обсязі. Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Заборгованість виникла при виконанні рішення про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 30%.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

позивач [PERSON] 29 жовтня 2015 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила,що 20 червня 1991 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у них різні погляди на життя. З березня 1996 року сторони разом не мешкають. Вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач не з"явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу просить задовольнити. Відповідач судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 1991 року, про що зроблено актовий запис № 172 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.8) . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюбні відношення між сторонами припинені з березня 1996 року, шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітніх детей не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 квітня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. Вказувала, що відповідач кошти на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2013 року по справі № 552/6502/13-ц, провадження № 2/552/2289/13. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 липня 2014 року звернувся в суд із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті тітки (рідної сестри його матері) [PERSON], яка померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно: житловий будинок [ADDRESS]. Згідно заповіту від 24 грудня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Нотаріус відмовився видати свідоцтво про право на спадщину в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS] та рекомендував звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Жидачівської міської ради Старак Н.М. позов визнала та вважає, що заявлені вимоги є підставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходчи з наступного: Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підствах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов»язання встановлено законодавством у зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна. Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер 27 квітня 1960 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла[INFO]. Відповідно до заповіту від 24.12.2008 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Позивач, як спадкоємець померлої, звернувся з усною заявою в нотаріальну контору, однак листом від 16.06.2014 р. нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої 18.06.2014 року Стрийським МБТІ, нерухоме майно в [ADDRESS] складається з складається з житлового будинку, сараю, вбиральні, огорожі, воріт, хвіртки, вимощення, загальною вартістю 48302.00 грн. В судовому засіданні достовірно встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] згідно довідки Стрийського МБТІ № 732 від 29.08.1957 р. належав на праві особистої власності [PERSON], після його смерті спадкове майно отримала його дочка [PERSON], а після її смерті позивач [PERSON] згідно заповіту від 24.12.2008 року, інших спадкоємців немає, а тому маються підстави для задоволення його позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 липня 2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. В судовому засіданні позивач підтримала та уточнила свої позовні вимоги. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітній дітей в розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача на кожного щомісячно. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі по 1/4 частині його заробітку щомісячно на утримання кожної дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 18 листопада 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] року у народження, які знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved