Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що з червня 2004 року проживав сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка померла [INFO], за час спільного проживання були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство та бюджет, мали взаємні права та обов'язки подружжя. В період спільного проживання здійснювались поліпшення належної [PERSON] 33/100 частини домоволодіння за адресою [ADDRESS] та 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], яку [PERSON] в 2013 році успадкувала після смерті матері [PERSON], суміжні домоволодіння фактично використовувались як одне домоволодіння, в якому проживали позивач з [PERSON] та членами її сім'ї. Вказані роботи, а також затрати на лікування [PERSON] та її матері [PERSON] проводились переважно за рахунок коштів позивача. Позивач в установлений законом звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак відповідачі як діти спадкодавця є спадкоємцями першої черги за законом та заперечують будь-які права позивача на спадкове нерухоме майно, хоча завдяки реконструкції за рахунок позивача вказані домоволодіння [PERSON] та її матері були практично перебудовані наново та перебувають в даний час у задовільному стані, також вказували, що, позивач надавав допомогу у лікуванні [PERSON] та її матері [PERSON] , тоді як діти [PERSON] належно про це не піклувались. На ремонт та реконструкцію вказаних домоволодінь позивачем було витрачено близько 1 000 000 грн., внаслідок значного збільшення їх вартості дані об'єкти нерухомого майна є об'єктами спільної сумісної власності позивача та [PERSON] і після її смерті позивач має право на ? частину спільного майна. Просить суд встановити факт проживання однією сім"єю без реєстрації з [PERSON] з 01 червня 2004 року по [INFO], встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], визнати об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] 33/100 домоволодіння по [ADDRESS] та ? частину домоволодіння по [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на 33/200 домоволодіння по [ADDRESS] та 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, просили задоволити. Позивач пояснив, що познайомився з [PERSON] ще в 1970-х роках під час зайняття танцями, однак постійні стосунки виникли в 2004 році. Здобувши спеціальність будівельника, позивач пройшов навчання у школі цілительства та з 1997 року по 2001 рік випускав власну настойку. З червня 2004 року позивач проживав сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], яка померла у березні 2014 року, в період спільного проживання за кошти спільного бюджету, які являлись переважно доходами позивача, здійснили реконструкцію належного їй домоволодіння та сусіднього домоволодіння її матері, позивач також особисто допомагав у будівництві та допомагав у лікуванні [PERSON] та її матері. Відповідач [PERSON], який діяв також в інтересах [PERSON], представник відповідачів, адвокат Глембоцька І.В. в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що між позивачем та його матір'ю відповідачів [PERSON] дійсно існували особисті стосунки, проте вони не вели спільне господарство як подружжя, позивач не проживав постійно та не був зареєстрований у належних їх матері та бабусі домоволодіннях, відповідними житловими будинками не користувався. Ремонт та реконструкція належних на праві власності [PERSON] та [PERSON] об'єктів нерухомого майна здійснювались за рахунок коштів їх власників згідно затверджених за їх зверненнями проектів, прибудови до житлових будинків здійснювались до початку у 2004 році стосунків між позивачем та [PERSON], остання також з 2000 року була зареєстрованою приватним підприємцем, була матеріально забезпечена та самостійно фінансувала ремонтні роботи, також її батьки отримували достатню пенсію для утримання власного майна. Також вказували, що не зважаючи на пропозиції позивача зареєструвати шлюб, [PERSON] такого волевиявлення не мала, оскільки прагнула до майнової самостійності та захисту майнових інтересів своїх дітей. Відповідач зазначав, що на його думку позивач підтримував стосунки з його матір'ю з корисливих мотивів, оскільки після її смерті забрав машини, навіть познімав вікна з прибудови гаража, після чого звернувся з даним позовом. Просили відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.1997р. [PERSON] придбала у власність ? частину домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] за договором купівлі-продажу від 27.01.2000р. придбала у власність 33/100 частину домоволодіння по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], яка належне майно заповіла [PERSON], спадкова справа не заводилась, на момент смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS], її чоловік [PERSON], донька [PERSON] були зареєстровані по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], яка заповіту не залишила. Спадкова справа заведена за заявою позивача 25.07.2014р., відповідачі до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не звертались, на момент смерті [PERSON] її діти, відповідачі у справі, а також батько [PERSON] проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем по [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], який заповіту не залишив. Спадкова справа після його смерті не заводилась, на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] з відповідачами [PERSON] та [PERSON] Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 в будинку [ADDRESS] у період від останньої технічної інвентарізації 25.07.1997р. до дати обстеження експертом 08.12.2015 р. проведені такі будівельні роботи: прибудовано прибудову з чотирьох приміщень, в зв'язку з чим площа забудови більшилась на 38,2 кв.м. В дворовій частині розташована незавершена будівництвом будівля (перший та частково стіни другого поверху), побудовано двоповерхову незавершену будівництвом будівлю з погребом, споруджено огорожу з залізобетонних плит та металеві ворота з хвірткою, влаштовано бетонне замощення. Двоповерхова будівля гаражу побудована з відхиленням від проекту у збільшених розмірах, щодо інших будівель будь-яка проектна документація та дозвіл відсутні. Проведення робіт по будівництву та реконструкції в період з 25.07.1997р. по 14.03.2016р., включаючи об'єкти самочинного та незавершеного будівництва) призвело до збільшення вартості на 408 719 грн., що складає 83% від загальної вартості будинковолодіння. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 у будинку [ADDRESS] у період від останьої технічної інвентаризації 13.08.2002 р. до дати обстеження експертом 08.12.2015р. прибудовано житлову кімнату, кухню перебудовано у збільшених розмірах, площа забудови збільшилась на 27,9 кв.м, облицьовано цеглою зовнішню стіну., перебудовано двоповерхоу прибудову. Крім того, споруджено огорожу з азбестоцементних листів на бетонній основі в цегляних стовпах, з вулиці споруджено огорожу з силікатної цегли в цегляних стовпах на бетонній основі з металевими воротами та двома металевими хвіртками, також влаштовано гранітне замощення. Добудови до будинку та двоповерховий гараж-майстерня побудовані з відхиленнями від проекту та у збільшених розмірах. Проведення робіт по будівництву та реконструкції в період з 13.08.2002р. по 14.03.2016р. , включаючи об'єкти самочинного та незавершеного будівництва) призвело до збільшення вартості на 599 550 грн., що складає 87% від загальної вартості будинковолодіння. Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з вимогамин ч.2 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, а також майно, набуте нею, ним під час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сім усної власності подружжя. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить ім на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. В судовому засіданні не знайшли підтвердження об'єктивними переконливими доказами доводи позивача про існування між ним та [PERSON] взаємних усталених відносин, які притаманні подружжю та збільшення в період спільного проживання вартості належного [PERSON] нерухомого майна за рахунок спільних з позивачем коштів. До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного. Згідно з ч 2. ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) ( ч.3 ст.331 ЦК України). Відповідно до ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO], на праві власності спадкодавців було зареєстровано право власності на частини домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS] у тому ж обсязі, що було первісно набуте ними відповідно у 1997 році та 2000 році. Таким чином, за життя спадкодавців ними не вводились в експлуатацію жодні реконструйовані та перебудовані об'єкти нерухомого майна, отже за життя [PERSON], та [PERSON] в установленому законом порядку не було збільшено обсяг належного їм на праві власності нерухомого майна. Що стосується посилання позивача на наявність в даний час незавершеної будівництвом реконструкції даних домоволодінь та здійснення в них самочинного будівництва, на думку суду, до узаконення та завершення цього будівництва відсутні передбачені законом підстави для висновку про збільшення вартості домоволодінь на вказані у висновках експертизи та додаткової експертизи вартісні показники чи процентні відношення, оскільки до прийняття органами в галузі контролю містобудування висновків у межах їх компетенції залишається непідтвердженою відповідність об'єктів реконструкції та самочинного будівництва державним будівельним нормам і правилам, а отже можливість їх безпечної експлуатації за призначенням. Крім того, згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 22.12.2015 року № 27/СЕ-15 та додаткової експертизи від 20.04.2016р. № 11/СЕ-16 зміни домоволодінь по [ADDRESS] та [ADDRESS] внаслідок реконструкції та самочинного будівництва зафіксовані в період між останніми інвентаризаціями відповідно у 1997 та 2002 роках та станом на момент експертного дослідження відповідно у 2015 та 2016 роках, тобто протягом більшого строку, ніж період, коли згідно доводів позову позивач проживав спільно з [PERSON] з 2004 по 2014 рік. Разом з тим, згідно з пояснень відповідача [PERSON], значний обсяг будівельних робіт по здійсненню реконструкції будинків був проведений власниками [PERSON] та [PERSON] до 2004 року, до початку стосунків останньої з позивачем, зокрема здійснювались прибудови до житлових будинків. Вказані доводи підтверджуються показами свідка [PERSON], [PERSON], а також тим, що за заявою [PERSON] від 29.04.1999р. був погоджений проект господарської споруди гаража по [ADDRESS]., рішенням Соснівського райвиконкому № 239 від 19.05.1999р. [PERSON] був наданий дозвіл на будівництво гаража, добудову ванну-санвузлу, рішенням Соснівського райвиконкому № 83 від 16.02.2000р. [PERSON] дозволено переобладнати сарай в літню кухню. За замовленням [PERSON] 13.04.2000р. був погоджений проект гаража та добудови до кв.№ 2 житлового будинку по [ADDRESS]. Рішенням Соснівського райвиконкому № 213 від 19.04.2000р. [PERSON] було надано дозвіл на добудову до частини будинку та будівництво гаража. Рішенням Соснівського райвиконкому № 213 від 19.04.2000 р. [PERSON] наданий дозвіл на добудову до частини будинку та будівництво гаража по [ADDRESS]. Що стосується доводів позивача про те, що домоволодіння по [ADDRESS] перебуває у задовільному стані завдяки його затратам та зусиллям, в період до відкриття спадщини після смерті [PERSON] в 2013 році, власниками 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], була [PERSON] та її чоловік [PERSON], які мали за життя право на здійснення будівництва у належному їм домоволодінні незалежно від стосунків їх доньки з позивачем. Разом з тим, відсутні об'єктивні докази узгодження ними як власниками особисто з позивачем будь-яких домовленостей з даного питання. Крім того, відповідно до наданого позивачем суду висновку суб'єкта оціночної діяльності від 27.08.2015р. стан житлового будинку по [ADDRESS] можна охарактеризувати як незадовільний та такий, що придатний до корисного використання за умови поточного ремонту. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], дали покази про те, що залучались позивачем та [PERSON] до здійснення робіт по будівництву в домоволодіннях по [ADDRESS] та [ADDRESS] - облицювання та утеплення стін, фундаменту житлових будинків, реконструкції гаража, господарських споруд. Оплату за будівельні роботи здійснював позивач, який також частково здійснював будівельні роботи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] дали покази, що позивач мешкав у двоповерховому гаражі з [PERSON], свідок [PERSON] дала покази, що позивач відвідував [PERSON] у лікарні та піклувався про її здоров'я. Разом з тим дані покази свідчать про існування особистих стосунків, проте з достовірністю не підтверджують факт спільного проживання однією сім'ю та ведення спільного господарства. Надані позивачем докази - калькуляція власних затрат від 09.09.2015р., товарні чеки та накладні на придбання будівельних матеріалів - 14.10.2004р. на суму 16 210 грн., від 18.05.2005р. на суму 9671 грн., від 19.04.2006р. на суму 11852 грн., 11.12.2006р. на суму 1848 грн., від 11.02. 2007 року на суму 1463 грн., листопад 2009 року на суму 533 грн., № 214 від квітня 2010 року, № 451 за червень 2010 року на суму 2760 грн., за вересень 2010 року на суму 635 грн., від 10.11.2010р. від 2300 грн., від 12.04.2012р. на суму 16800 грн., протокол випробування дієтичної добавки від 22.09.2009р., сертифікат якості екстракту від 11.02.2009р., деклараційний патент, квитанції про рух коштів на його рахунках за 2008, 2010-2015 роки, на думку суду не підтверджують з достовірністю, що позивачем оплачувались кошти за будівельні матеріали саме за рахунок власних доходів чи спільного бюджету з [PERSON], що також спростовується показами свідка [PERSON], який дав покази про те, що [PERSON] тривалий час здійснювала з ним підприємницьку діяльність, за рахунок отримуваних доходів утримувала сім'ю, оплачувала послуги працівниці хїатньої працівникі [PERSON], інших працівників, самостійно фінансувала будівництво, за допомогу у будівництві позивачу віддала автомобіль як чесно ним зароблений. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала покази про те, що тривалий час працювала у [PERSON] нянею онучки та постійно проживала по [ADDRESS], [PERSON] особисто оплачувала її послуги, матеріальних труднощів не мала, позивач відкрито неодноразово говорив, що допомагає [PERSON] та її батькам безкорисно та йому нічого не потрібно. Крім того, на день своєї смерті [INFO] у віці 50 років [PERSON] не досягла пенсійного віку, з 2000 р. була зареєстрована приватним підприємцем та мала на власних рахунках активний рух коштів, що підтверджено наданими відповідачем платіжними документами про грошові перекази, чеками та квитанціями, договором її особистого страхування, також її батьки отримували пенсію, що підтверджує, що [PERSON] не потребували матеріального утримання та сторонньої допомоги, а навпаки завжди допомагала своїм дітям, батькам та онучці, що підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON] Суд також враховує конституційні положення про ґрунтування шлюбу на вільній згоді жінки і чоловіка, про рівні права і обов'язки кожного із подружжя у шлюбі та сім'ї (стаття 51 Конституції України). Враховуючи наведене, підтвердження проживання чоловіка та жінки однією сім'єю залежить від встановлення та доведеності таких фактів, як спільне проживання, наявність спільного побуту, взаємні права та обов'язки. Згідно пояснень сторін, позивач в період стосунків з [PERSON] не проживав у житлових будинках по [ADDRESS] та [ADDRESS], не був там зареєстрованим, фактично використовував для проживання самочинно перебудований гараж з прибудовою другого поверху. Відповідно до висновку експерта, в дворовій частині домоволодіння по [ADDRESS] на межі з домоволодінням [ADDRESS] побудований незавершений будівництвом спарений гараж, над яким самочинно у збільшених розмірах здійснено прибудову 2-го поверху, в якій облаштовано кімнату та приміщення санвузлу. Таким чином, фактично позивач в період стосунків з [PERSON] користувався для проживання вказаною по суті господарською будівлею, не віднесеною до житлового фонду, тобто не був вселений [PERSON] до належного їй житлового будинку в якості члена сім'ї зі згоди інших членів сім'ї, місце проживання позивача залишається зареєстрованим у с.Тіньки Чигиринського району, що свідчить про відсутність ознак сім'ї між позивачем та [PERSON] в період їх стосунків та спільного проживання. Наявність фотографій спільного відпочинку не свідчать про спільне проживання сторін однією сім'єю. Згідно з поясненнями сторін, позивач висловлював [PERSON] намір зареєструвати з нею шлюб та приблизно в 2010 році, через кілька років спільного проживання ним були придбані обручки, однак до смерті [PERSON] [INFO] шлюб так і не був зареєстрований. Доводи позивача про те, що причиною цього став тяжкий збіг сімейних обставин спростовуються показами свідків [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] у спілкуванні з ними висловлювала сумнів у доцільності реєструвати шлюб з позивачем, в зв'язку з частими конфліктними стосунками останнього з її сином, випадків зловживання позивачем алкоголем, також висловлювала побоювання у можливості виникнення після її смерті майнового спору між позивачем та її дітьми, тому вказувала, що вважає необхідним укласти шлюбний контракт. Встановлення факту, що має юридичне значення може мати місце лише в тому разі, коли від нього залежить виникнення майнового права позивача. Разом з тим, позивачем не доведений факт, що у нього склалися із [PERSON] усталені відносини, що притаманні подружжю, не доведено набуття з померлою спільної сумісної власності, так як сам факт спільного проживання без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину спірного майна, а отже підстава для задоволення позову відсутня.

Outcome: dismissed