Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON], проживає [INFO]. Його сусідом є [PERSON]. 14 травня 2015 року [PERSON] пошкодив паркан довжиною 14 м., що межує між земельними ділянками позивача та відповідача. Даний паркан є приватною власністю позивача та встановлений повністю за кошти позивача. Факт пошкодження паркану та продовження протиправних дій підтверджується актом від 20.05.2015 року, складеним в.о. сільського голови Камяногірської сільської ради, а також листом Жовківського РВ ГУ МВС України у Л/о від 04.062015 року за №5260, а також іншими актами, що складені правоохоронними органами та сусідами. Після пошкодження паркану , позивачем було закуплено матеріали та залучено майстрів для усунення пошкоджень. Проте відповідач, ображаючи та погрожуючи майстрам, розкидаючи матеріали та здійснюючи інші дії, постійно перешкоджає його спробам відремонтувати майно. З метою зясування вартості завданих збитків, між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір №18/08/15 від 18.08.2015 року «На проведення оцінки майна». На виконання договору, ФОП [PERSON] виготовлено Звіт «про оцінку рухомого майна, деревяні штахети (вільха, осика), висотою 80-95 см, шириною 10см». Згідно даного звіту, вартість понесених мною збитків становить 7 931,00 грн. Також, варто зазначити, що за Договором №18/08/15 Замовником було сплачено 800,00 грн. вартості робіт по оцінці, що підтверджується Рахунком від 18.08.2015 року за №18/08/15 . Таким чином дані витрати також є збитками, що були понесені мною та підлягають до відшкодування. Через постійні стреси у дружини позивача значно погіршилось здоровя. Він змушений був покласти дружину в лікарню на амбулаторне лікування, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за №16027. Також позивач вимушений був приймати та купувати дружині ліки, купуючи які я зазнавав збитків. Загалом, за час напружених стосунків, на лікування дружини позивача було придбано ліків, що підтверджується відповідними чеками, на суми: 78,03 грн., 669,34 грн., 49,42 грн., 160,48 грн., 588,08 грн., 358,83 грн., 479,70 грн., 46,13 грн., 64,15 грн., 544,05 грн., 338,42 грн. та 928,85 грн., 241,79 грн., а загалом 4 547,27 грн. Окрім цього, щодо стягнення моральної шкоди, вважає що пошкодження відповідачем паркану супроводжувалось постійними сварками та погрозами щодо пошкодження його майна. Через такі погрози він перебував у постійному страху, що будь-яке його майно може бути пошкоджено неправомірною поведінкою відповідача [PERSON] Варто зазначити, що станом на сьогоднішній день протиправні дії відповідача не припиняються. Він не дозволяє майстрам відновити пошкодження, постійно створює безлад з матеріалів, які знаходяться на його земельній ділянці. Позивач зазнає постійного стресу через сварки з відповідачем . Постійно доводиться викликати правоохоронні органи та сільського голову для впливу на нього. Окрім цього, позивач вимушений постійно знаходитися вдома, щоб слідкувати за можливими протиправними діями відповідача. Це позбавляє позивача можливості виконувати інші свої обовязки та піклуватися про свою сімю. Через постійний стрес у позивача та особливо у моєї дружини, що проживає у цьому ж будинку, погіршилося самопочуття, погіршився сон, що впливає на відносини з близькими, а також на працездатність. У дружини позивача почав постійно підвищуватися тиск крові, що змушує мене купувати ліки на підтримання здоровя у належному стані. Хочу зазначити, що відповідач постійно мене принижує нецензурною лайкою та іншими способами. Це також створює мені додаткові емоційні складнощі. Таким чином я зазнав та зазнаю моральну шкоду у вигляді пошкодження його майна; протиправної поведінки щодо нього, членів його сімї, а також інших осіб, що знаходяться у межах його земельної ділянки; у постійних приниженнях честі та гідності з боку відповідача. Оскільки такі дії є систематичними та довготривалими, відповідач здійснює їх усвідомлено та цілеспрямовано, а тому позивач оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Вважає за необхідне зазначити, що своїми діями відповідач створює перешкоди у користуванні ним своїм майном, а тому він вважає за доцільне просити суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні. Також з метою захисту свого порушеного права позивач вимушений був звернутися до фахівців у галузі права. При досудовому врегулюванні спору позивач звертався до адвоката, яким було підготовлено досудову вимогу. Згодом, він звернувся до спеціаліста, котрим було надано позивачу юридичну допомогу при складанні позовної заяви, підготовці документів для подачі у суд, була надана консультація, а також правова допомога для належного звернення у правоохоронні органи для притягнення до відповідальності відповідача [PERSON] Загалом, вартість наданої позивачу юридичної допомоги склала 2 000,00 грн. Просить задоволити позов. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та надала суду аналогічні пояснення як і в позовній заяві . Просила суд позовні вимоги позивача задоволити в повному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та з наведених у позовній заяві підставах просив суд позов задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача матеріальні збитки понесені у зв"язку із пошкодженням паркану у розмірі 7 931 грн. 00 коп., витрати на придбання ліків на суму 4\~547,27 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 грн. Окрім того зобов"язати відповідача [PERSON] усунити перешкоди у користуванні правом власності позивача [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог позивача щодо позовних вимог позивача заперечив, про що суду подав письмове заперечення , яке мотивував тим що у позовній заяві позивача міститься багато неправдивої інформації. Конфлікт триває з 1991 року однак даний конфлікт між ними спровокувала донька позивача , також ствердив що він відривав штахети, проте не відривав такої кількості штахет як вказує позивач, не такі розміри штахет, будівельних матеріалів не розкидував. Щодо відшкодування шкоди завданої дружині позивачу заперечив . Вважає, що державний акт на земельну ділянку не є документом який підтверджує те, що вони є суміжниками, оскільки меж позивач із відповідачем не погоджував. Також із кожним ремонтом паркану позивач посував паркан в його бік та на його межу. В судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] пояснила, що даний конфлікт між сторонами існує давно, межа між сусідами [PERSON] та [PERSON] не погоджена. [PERSON] права власності на земельну ділянку немає, оскільки не погодив межу із гр.[PERSON] Ствердила той факт, що дійсно відповідач [PERSON] повідривав штахети із паркану позивача [PERSON] про, що складено акт від 29.05.2015 року. Додатково повідомила, що огорожа позивачем була встановлена біля пожежного водоймища, на землі, яка належить сільській раді. Щодо вирішення даного позову покладається на думку суду. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду повідомив, що він був присутній в той час коли позивача донька встановлювала паркан. На що він їй висловив свою думку та сказав, що таке є неправильно та подзвонив до відповідача по справі, оскільки останній був депутатом в сільській раді та щоб розсудив дану ситуацію. Прийшов відповідач та донька позивача [PERSON] які почали сварку між собою та під час якої відповідач [PERSON] сказав що попиляє встановлені [PERSON] стовпці на що та відповіла нехай пиляє. Вважає що гр.[PERSON] сама спровокувала дану ситуацію. Дослідивши матеріали даної цивільної справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення сторін по справі та свідка, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним способом обирає спосіб захисту. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.08.2005 року видане виконкомом Кам»яногірської сільської ради на будинок який знаходиться в с.Кам»яна [PERSON] по вул.Б.Хмельницького, буд.29, Жовківського району Львівської області, вбачається що власником такого є [PERSON] Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №914160 такий видано на ім»я [PERSON], на підставі рішення Кам»яногірської сільської ради 4 сесії 1 скликання №2 від 20.08.1995 року, 20 сесії 4 скликання №2 від 11.10.2009 року , який є власником земельної ділянки площею 0,2500 га. та яка знаходиться в с.Кам»яна [PERSON], вул.Б.Хмельницького,29, Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №914161 такий видано на ім»я [PERSON], на підставі рішення Кам»яногірської сільської ради 4 сесії 1 скликання №2 від 20.08.1995 року, 20 сесії 4 скликання №2 від 11.10.2009 року , який є власником земельної ділянки площею 0,1012 га. та яка знаходиться в с.Кам»яна [PERSON], вул.Б.Хмельницького, Жовківського району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства . Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до акту від 29.05.2015 року складеного в складі в.о. сільського голови [PERSON] про те, що дійсно 14.05.2015 року гр.[PERSON] повідбивав огорожу [PERSON] в чому наніс матеріальні збитки. Із копії листів начальника Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 04.06.2013 року за №5260 та від 28.08.2015 року за №8126 вбачається , що на звернення [PERSON] за результатами зібраних матеріалів прийнято рішення про припинення розгляду звернення та матеріали скеровано для зберігання в канцелярію Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області, так як відсутні ознаки кримінального правопорушення. З приводу вчинення відносно [PERSON] неправомірних дій зі сторони гр.[PERSON] роз»яснено, що вона має право звернутися для відшкодування матеріальних збитків в Жовківський районний суд в цивільному порядку. Як вбачається з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Із коментованої статті вбачається , що витрати, які зазнала особа у зв»язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про фактичні витрати, які вже зроблені особою. Це може бути вартість знищеної речі, інші реальні втрати, які зазнала особа у зв»язку із знищенням речі. Витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тут мається до уваги перш за все вартість ремонту речі, причому як такого, який особа вже зробила та може підтвердити проведені витрати відповідними документами, так і такого , який особа ще має зробити . В останньому випадку його вартість має підтверджуватися відповідними розрахунками, кошторисами тощо. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою зясування вартості завданих збитків, між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір №18/08/15 від 18.08.2015 року «На проведення оцінки майна». На виконання договору, ФОП [PERSON] виготовлено Звіт «про оцінку рухомого майна, деревяні штахети (вільха, осика), висотою 80-95 см, шириною 10см». Як вбачається із даного звіту, вартість понесених позивачем збитків становить 7 931,00 грн. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення витрат на придбання ліків дружини позивача [PERSON] в розмірі 4\~547 грн. 27 коп. слід відмовити. Відповідно до ст.23 ЦК України вказано, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23, ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 ст.23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. А тому, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] позивач [PERSON] зазнав моральну шкоду у вигляді протиправної поведінки щодо позивача та його членів сімї, постійне приниженнях честі та гідності з боку відповідача. Позивач зазнає постійного стресу через сварки з відповідачем . Постійно доводиться викликати правоохоронні органи та сільського голову для впливу на нього. Окрім цього, позивач вимушений постійно знаходитися вдома, щоб слідкувати за можливими протиправними діями відповідача. Оскільки такі дії є систематичними та довготривалими, відповідач здійснює їх усвідомлено , тому позовну вимогу позивача щодо стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди в розмірі 10\~000, 00 грн., завданої неправомірними діями відповідача, на думку суду, така заявлена вимога є занадто великою та підлягає до частково задоволення, а саме в розмірі 5\~000,00 грн. Щодо вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000, 00 грн. то таку слід задоволити , оскільки відповідно до ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст.8 Закону України „Про державний бюджет на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2015 року складає 1\~378,00 грн. Розмір компенсації за 1 годину роботи адвоката складає 551 грн. 20 коп. (1218грн. х 40%). 24.07.2015 року між представником позивача та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних-осіб підприємців, виданої 15.12.2014 року Реєстраційною службою Львівського МУЮ, відповідно до договору про надання юридичних послуг №01/08/2015 та акту про надані послуги від 28.08.2015 року оплачено суму в розмірі 2\~000, 00 грн. за надання юридичних послуг. А тому, таку вимогу позивача слід задоволити та стягнути з відповідача в користь позивача 2\~000, 00 грн. Щодо вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні правом власності позивача [PERSON] суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами на протязі тривалого часу існує конфлікт внаслідок якого відповідач [PERSON] пошкодив паркан позивача [PERSON], та в подальшому виникають конфлікти про що в судовому засіданні ствердили самі сторони по справі також таке підтверджується копіями листів від правоохоронних органів та актами складеними сільською радою, тощо (а.с.14,15-16, 61-66,71,72-73). У відповідності до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Як вбачається у ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А тому суд приходить до висновку, що слід зобов"язати відповідача [PERSON] усунити перешкоди у користуванні правом власності позивача [PERSON] . Окрім того, ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині зобов»язання відповідача усунути перешкоди користування майном позивача , судом враховуються вимоги ст. 95 ЗК України про права землекористувачів, а також ст.152 ЗК України про способи захисту прав на земельну ділянку, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з порушенням права володіння земельною ділянкою. Також суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що відсутні межі землекористування між при садибами гр.[PERSON] та [PERSON] , оскільки як вбачається із а.с.63 з даного приводу Кам»яногірською сільською радою Львівської області прийнято рішення 19-ої сесії 4-го демократичного скликання № 6 від 20.07.2009 року , яким затверджено акт складений земельною комісією від 19.06.2009 року про межі землекористування між гр.[PERSON] та гр.[PERSON] без змін (в існуючих межах землекористування). Відповідно до положень ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтями 11, 60 ЦК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Також, згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача документально понесені нею судові витрати .

Outcome: approved