Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 43 в с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що вказане нерухоме майно належало його батькові [PERSON], який помер 13.12.2015 року. Позивач\~є спадкоємцем по закону, прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявився, подано до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявилася. 26.07.2017 до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач є сином [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 9). 13 грудня 2015 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 263426, а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с. Москаленки Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Шевченка, 43. Згідно довідки Москаленківської сільської ради № 754 від 18.05.2017 року будинок числиться за померлим [PERSON] (а.с.8). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту померлий не складав. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З довідки Москаленківської сільської ради від 18.05.2017 року № 753 вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав з сином [PERSON], невісткою [PERSON], онукою [PERSON] (а.с. 7). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 844/01-16 від 07.07.2017 та доданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися діти [PERSON], [PERSON] (а.с. 29-30). Інших спадкоємців померлого, які прийняли спадщину у встановлений законний спосіб та строк, судом не встановлено. З копій документів зі спадкової справи, наданих Чорнобаївською державною нотаріальною конторою вбачається, що 30 вересня 2016 року між сторонами було укладено договір про поділ спакового майна, на підставі якого позивачу видано свідцтво про право на спадщину за законом серії НВА № 808746 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2487 га в с. Москаленки Чорнобаївського району по вул. Шевченка,43 на якій розміщений вищевказаний будинок (а.с. 43). Відповідач [PERSON] за вказаним договором успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,7469 га, що розташована на території Мельниківської сільської ради (а.с. 35-36). Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок з надвірними спорудами, що знаходиться на успадкованій ним земельній ділянці та належав померлому. У видачі свідоцтва нотаріусом відмовлено, оскільки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності померлого на майно (лист № 961/02-16 від 25.07.2017, а.с. 44) Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняв спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved