Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що гр. [PERSON] , [INFO] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати: [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Батько [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується із своєю дитиною, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. На даний час дитина [PERSON] перебуває на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Боремельської сільської ради у зв`язку з тим, що її батько [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] підтверджується тим, що він на території сільської ради зареєстрований, але з 2016 року фактично не проживає. Відповідно участі у вихованні, навчанні, догляді за дитиною не здійснює. [PERSON] проживає на території Чернігівської області. Йому відомо, що його малолітня дитина [PERSON] залишилась без батьківського догляду. З вище викладених підстав, орган опіки та піклування просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача - органу опіки та піклування Боремельської сільської ради Загоруйко А.М. під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, наполягає на задоволенні позову повністю. Не заперечує, щоб справу було розглянуто в порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому\~порядку шляхом надіслання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та поміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади. /а.с.18, 25, 28, 33, 35, 40, 44, 61/. Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явився та в силу того, що судовий розгляд здійснюється упродовж розумного строку та за наявної згоди позивача, суд дійшов висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Ухвалою судді від 20 серпня 2021 року позовну заяву органу опіки та піклування Боремельської сільської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та справу призначено в підготовче судове засідання. 11 листопада 2021 року у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 листопада 2021 року. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи представником позивача органу опіки та піклування Боремельської сільської ради було заявлено клопотання про виклик свідків. Будь-яких інших заяв чи клопотань сторони (їх представники) до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.12) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032156296, відповідно до якого підставою запису відомостей про батька дитини була його заява про визнання батьківства батька №01 від 02.10.2014 року у Боремельській сільській раді Демидівського району Рівненської області. /а.с.64-67/. Відповідно до частини третьої ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 165 СК України, \~право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Під час розгляду справи в суді допитано ряд свідків. Так, свідок [PERSON] суду показав, що з 2018 року працює дільничним інспектором по с.Боремель Дубенського району. Сім`ю, в якій проживала [PERSON] знає добре. Її мама зловживала спиртними напоями. Дівчинка постійно ходила до сім`ї [PERSON] . З 2018 року він батька дівчинки - [PERSON] ні разу не бачив, в с.Боремель він не появлявся. Мама [PERSON] говорила, що батько дитини залишив їх і не займається вихованням дитини. Де на сьогодні перебуває [PERSON] невідомо. Мама в дівчинки померла [INFO] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона є рідною тіткою [PERSON] . Мама [PERSON] померла [INFO] , оскільки вона хворіла на цукровий діабет і туберкульоз. Батько [PERSON] відсутній по місцю реєстрації більше чотирьох років. Батьки [PERSON] проживали в незареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком дитини. Дані обставини зазначені і у свідоцтві про народження [PERSON] . [PERSON] своєю донькою не цікавиться, не телефонує їй. Засоби спілкування з ним відсутні. Під час розгляду справи в суді було допитано також свідка [PERSON] вчительку молодших класів, яка суду показала, що [PERSON] навчається в першому класі Боремельського колегіуму. Батько дитини [PERSON] ні разу в школі не був. Вона його бачила приблизно в 2013-2014 роках. З того часу не бачила. Навчанням дівчинки не цікавиться. Свідок [PERSON] суду показав, що батьком [PERSON] є [PERSON] .. З [INFO] , після смерті матері [PERSON] , [PERSON] живе в них в сім`ї. [PERSON] будь-яких контактів та засобів зв`язку з батьком немає. Свого батька вона пам`ятає погано і не згадує. Сім`я [PERSON] спочатку жили в Чернігові. Після повернення з [PERSON] жили в с.Боремель приблизно 2-3 роки. Приблизно в 2015-2016 роках він бачив [PERSON] . [PERSON] мама [PERSON] , проживала у важких матеріальних умовах, вона хворіла на цукровий діабет. Останні три роки [PERSON] не бачив батька дитини взагалі за місцем його проживання. Аналогічні показання дала в суді свідок [PERSON] . Крім того, свідок показала, що [PERSON] після смерті матері вже 7 місяців проживає в їхній сім`ї. За цей період часу батько дитини [PERSON] ні разу до доньки не зателефонував, її життям не поцікавився, на похоронах [PERSON] не був. На території Боремельської сільської ради він не з`являється з 2016 року. Зі слів [PERSON] їй відомо, що коли вона проживала з батьками в м.Чернігові, то вони жили в жахливих умовах, батько зловживав спиртними напоями і часто бив маму. Під час розгляду справи в суді, в присутності педагога [PERSON] та рідної тітки [PERSON] , було заслухано малолітню [PERSON] , яка суду пояснила, що вона на даний час проживає в сім`ї [PERSON] та навчається в Боремельскому колегіумі. Її мама померла у 2021 році. Тато не цікавиться її вихованням, не допомагає матеріально, останні роки вона батька взагалі не бачила, він до неї не телефонує і не приїжджає. Коли вона разом з мамою і татом проживали в Чернігівській області, тато часто ображав маму і вони втікали з мамою з дому. Тому вони переїхали проживати в с.Боремель. Відповідно до наказу № 1 від 23 липня 2021 року служби у справах дітей Боремельської сільської ради Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , жителька с.Боремель, Дубенського району Рівненської області, поставлена на обліку в службі у справах дітей, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах в сім!ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини. /а.с.13/. Згідно повідомлення відділення поліції № 1 Дубенського РВП № 5379 від 02.08.2021 року, під час проведення заходів на встановлення місця знаходження [PERSON] , встановлено, що [PERSON] на території Дубенського району Рівненської області не проживає. Останній проживає на території Чернігівської області. [PERSON] відомо, що його малолітня дитина [PERSON] залишилася без батьківського догляду. /а.с.10/. З рішення виконавчого комітету Боремельської сільської ради, Дубенського району Рівненської області № 31 від 14 травня 2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка має статус напівсироти, тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . /а.с.9/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ./а.с.68-69/. За змістом\~ ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно із п.2 ч.1 ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Під час розгляду справи в суді наведено достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки і подання зазначеного позову є насамперед способом\~\~захисту\~\~прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківського обов`язку відносно своєї доньки. Він не цікавиться дитиною, не піклується про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до ст.. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.. 51 Конституції України батька зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує \~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що [PERSON] , [INFO] опинилась в складних життєвих обставинах, оскільки стала сиротою, її мама [PERSON] померла [INFO] . Обставин, які б звільняли відповідача від обов?язку по утриманню своєї дитини судом не встановлено. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалася на положення ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача підлягає стягненню на користь держави 1816, 00 грн. судового збору. Дана сума судового збору включає в себе суми судового збору, які сплачуються за подачу позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивачі згідно ЗУ "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору при зверненні до суду по даній категорії справ. На підставі викладеного, відповідно ст. ст. 141, 150, 164, 166, 180, 182 СК України,

Outcome: approved