Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] в м.Гомель Республіки Білорусь помер його батько [PERSON] , який з [INFO] року по день смерті мешкав у свого рідного сина (брата позивача) [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина в розмірі 1/5 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлому згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.12.2006 року. Він (позивач) є співвласником вказаної квартири згідно даного свідоцтва про право власності, з 1986 року постійно у ній зареєстрований та проживає, сплачує всі комунальні та інші послуги, в тому числі і за частину квартири, що належала батькові, утримує квартиру в належному стані та періодично робить необхідний плановий ремонт цього житла за свої кошти і кошти членів його родини. Як зазначає позивач, оскільки його батько помер за місцем свого проживання у квартирі брата у м.Гомель Республіки Білорусь, то він вважав, що брат оформить спадщину в нотаріальній конторі по місцю відкриття спадщини (місцю смерті батька). Однак, брат у м.Гомель та у м.Києві заяви про прийняття спадщини не подавав. В травні 2019 року його брат, перебираючи папку з документами померлого в м.Гомель, знайшов заповіт на його (позивача) ім`я, вчинений батьком 19.05.2006 року , яким заповідав все своє майно йому (позивачу). Отримавши від брата оригінал заповіту, в кінці червня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса КМНО Седлецької Т.А. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька згідно чинного законодавства. Однак, 01.07.2019 року він отримав від приватного нотаріуса постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що необізнаність про існування заповіту та відсутність у нього його оригіналу позбавили його можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, позивач просить задовольнити його вимоги та визначити йому додатковий строк для подання такої заяви в один місяць. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.09.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства та слухати справу у її відсутність. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.10.2019 року витребувано від приватного нотаріуса КМНО Седлецької Т.А. належним чином завірені копії документів, надані [PERSON] для прийняття спадщини за заповітом до майна, а саме на 1/5 частину кв. [ADDRESS] , померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 24.10.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у письмовому відзиві просить розглянути справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер у м.Гомель Республіки Білорусь (а.с.9). За життя [PERSON] склав 19.05.2006 року заповіт, яким заповідав все належне йому майно позивачу [PERSON] (а.с.10, 11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яка складається, зокрема, з 1/5 частини квартири [ADDRESS] , що належала померлому згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.12.2006 року. Іншими співвласниками квартири згідно вказаного свідоцтва є позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних долях (а.с.16). Постановою приватного нотаріуса КМНО Седлецької Т.А. від 01.07.2019 року вих. № 75/02-31 позивачу було відмовлено в оформленні спадкових прав в зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини (а.с.8). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, оскільки він не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із відповідною заявою, так як не був обізнаний про існування заповіту до травня 2019 року та отримав його оригінал лише у червні 2019 року, так як спадкодавець на момент смерті постійно мешкав у м.Гомель Республіки Білорусь. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в один місяць з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved