Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» про захист прав споживача. Позовна заява мотивована тим, що з 2012 року до позивача неодноразово надходили листи, з посиланням на начеб-то чинний і не виконаний позивачем на суму 157, 20 грн., кредитний договір по зарплатній картці № [NUMBER] від 11.07.2006 року. Банківський рахунок на ім`я позивача був відкритий для отримання позивачем заробітної плати бухгалтером підприємства, на якому позивач не працює вже більше 10 років, маючи іншу роботу. Позивач не звертався до банку за отриманням кредиту, а відтак вбачає порушення його прав споживача банківських послуг, які чітко визначені ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, позивач отримав від ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» судову повістку, надруковану від імені Деснянського районного суду м. Києва, що є привласненням даною юридичною особою функцій суду,визначених ст. 128 ЦПК України, а відтак позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» в якому просить суд зобов`язати ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» видалити персональні дані [PERSON] , з усіх баз даних вказаних відповідачів, із забороною передачі його персональних даних іншим фізичним чи юридичним особам для будь-якого використання або зберігання, витребувати докази укладеного із позивачем кредитного договору на зарплатну картку з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.», всі договори (за наявності) та всі дані про рух коштів та рахунку позивача з посиланням на який вони до останнього зверталась з грошовими вимогами з 2012 року по цей час, і який відповідачі не надають на вимогу позивача, заборонити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.», звертатись з грошовими вимогами до позивача. Ухвалою суду від 10.05.2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. Позивачем на виконання вищевказаної ухвали, у встановлені суддею строки, було усунуто зазначені судом недоліки. Ухвалою судді від 04.06.2019 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 01.08.2019 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою було вирішено питання про витребування від сторони відповідача ряд доказів. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просивши про їх задоволення, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві Представники відповідачів по справі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Від представника ТзОВ ФК «Кредит -Капітал» надійшло клопотання з проханням здійснювати розгляд справи у відсутності їх представника. Крім того, представником Банку було надано відповідь на виконання вимог ухвали суду від 31.10.2019, згідно якої вбачається, що 11.07.2006 між ТзОВ ФК «Кредит -Капітал» та боржником [PERSON] було укладено Кредитний договір № [NUMBER] проте, матеріали що стосуються даної справи по боржнику [PERSON] , ще й досі не було передано ТзОВ ФК «Кредит-Капітал», у зв`язку з чим ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» не має змоги передати належним чином посвідчену копію укладеного з позивачем Договору № [NUMBER] від 11.07.2006 року. На підтвердження вказаної інформації, представником надано належним чином завірений Акт № ТС005 від 19.02.2020. Департаменту документального супроводження справ та оперативного контролю ТОВ ФК «Кредит-Капітал» , про те, що справа по боржнику [PERSON] , дійсно не передавалась ТОВ «ФК «Кредит Капітал» від клієнта ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит». Відповідно до п. 6 Договору № 000122-а про відступлення прав вимоги від 30.05.2018 строк передачі Банком документів що підтверджують право вимоги до боржника становить 365 днів з дати укладення договору, проте станом на 19.02.2020 строк у 365 днів з дати укладення договору минув і справа не була передана клієнтом АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Тому, ТОВ ФК «Кредит -Капітал» не має можливості надати дані докази та просить суд витребувати належним чином завірену копію Кредитного договору № [NUMBER] від 11.07.2006 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є стороною у справі. Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступних висновків. Предметом даного спору є Кредитний договір укладений 11.07.2006 між ТзОВ ФК «Кредит -Капітал» та боржником [PERSON] . Кредитний договір № [NUMBER]. Даний договір в матеріалах справи відсутній. Відповідно до змісту позовних вимог позивач заперечує той факт, що між ним та Банком взагалі був укладений кредитний договір, оскільки він жодного разу не звертався до Банківської установи. Крім того, зазначає що з 2012 року до позивача неодноразово надходили Листи з посиланням на начебто чинний і невиконаний позивачем кредитний Договір, однак до правоохоронних органів позивач з відповідними заявами не звертався. Крім того, позивач вважає що відповідачами окрім вищезазначених незаконних грошових вимог, здійснені порушення його права на інформацію та порушено право позивача, як суб`єкта персональних даних, було вчинено привласнення функцій суду, що прямо заборонено ст. 124 Конституції України. Згідно вимог позовної заяви, позивачем не пред"явлено позовної вимоги, щодо недійсності правочину. Дослідивши листи, що надходили від АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на адресу [PERSON] , судом встановлено, що 09.06.2008 було здійснено зняття коштів понад наявної на рахунку суми. В результаті чого 27.08.2015 утворився несанкціований овердрафт в сумі 157, 20 грн. Станом на 20.10.2015 у позивача загальний розмір простроченої заборгованості склав 5 734, 80 грн. Згідно повідомлення - вимоги по кредитному договору № [NUMBER], зазначено інформацію, що у зв`язку із невиконанням зобов`язань по договору № [NUMBER] від 11.07.2006, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило право вимоги по Договору позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке здійснює стягнення боргу через суд і виконавчі служби, співпрацює з юридичними компаніями, правоохоронними органами та державними установами. Зі змісту повідомлення про візит вбачається, що у позивача наявний борг в розмірі 28 243, 54 грн. Наявний борг виник у зв`язку з відмовою сплатити заборгованість за договором № [NUMBER] від 11.07.2006 року, оформленого в АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції Українитастатті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише у тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні правовідносини. Згідно статті 16 ЦК України, захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14,16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту зобов`язання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» видалити персональні дані [PERSON] , з усіх баз даних вказаних відповідачів, із забороною передачі його персональних даних іншим фізичним чи юридичним особам для будь-якого використання або зберігання, заборонити ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн ЕЛ.ЕЛ.СІ.» звертатись з грошовими вимогами до позивача, оскільки дані вимоги не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що при подачі позову позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Слід зазначити, що навіть у разі задоволення позовних вимог у спосіб не передбачений законом, якщо відповідач не побажає добровільно виконувати рішення суду, то в примусовому порядку таке рішення виконати буде неможливо, в результаті чого не буде відновлено порушене право позивача і не буде досягнуто мети правосуддя. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України з віднесенням судового збору, від сплати якого позивач звільнена на рахунок держави.

Outcome: dismissed