Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Марганецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про збільшення розміру стягнутих аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року по справі 2-1836/10 з [PERSON] стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2010 року до їх повноліття. 18.06.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області було зменшено розмір аліментів оскільки її старший син [PERSON] -18.06.1996 року народження досяг повноліття. На сьогоднішній день вона сама виховує трьох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та знаходяться на повному її утриманні. Сама вона не працює, є інвалідом 3-ї групи та отримує пенсію по інвалідності. Так, як вона сама займається вихованням дітей, турбується про їх побутові потреби вона позбавлена можливості підробляти, або знайти собі більш оплачувану роботу. Відповідач є працездатним і має змогу та повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Згідно з прийнятим 17.05.2017 року Законом України "Про внесення змін до де-яких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання, шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набув чинності 08.07.2017 року, мінінмальний1 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надходило. \~\~\~ Представник Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Напалюк Н.О. надала суду заяву, в якій просить суд розглянути дану справу за її відсутності, просить прийняти до відома, що нею було проведено перерахування заборгованості по аліментним платежем з боржника [PERSON] з врахуванням ст. 183 СК України за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто по 12,5% на кожну дитину, що взагалі на трьох дітей становить 37,5% виходячи від щомісячної заробітної плати яка на теперішній час становить 7639 грн. то 37,5% від неї на трьох дітей складає 2864,62 грн. На даний час божник не працює. \~Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2\~ст.\~124\~Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. \~Відповідно до ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. \~ \~ Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України. Статтею 51\~Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~11\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частини 3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання ди-тини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~ За\~положеннями статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 07\~лютого 2002\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~ Марганецького\~міського управління\~юстиції в\~Дніпропетровській області\~батьками [PERSON] , [INFO] є: батьком - [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.6). Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 25\~жовтня 2004\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~ Марганецького\~міського управління\~юстиції \~Дніпропетровської області\~батьками [PERSON] , [INFO] є: батьком - [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.6). \~ \~Згідно свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 28\~квітня 2006\~року відділом\~реєстрації актів\~ цивільного\~стану \~Марганецького міського\~управління юстиції\~ Дніпропетровської\~області батьками [PERSON] , [INFO] є: батьком - [PERSON] , матір`ю [PERSON] ( а.с.7). Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року по справі 2-1836/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2010 року до їх повноліття. На підставі вищевказаного судового рішення по справі № 2-1836/10 міським судом було видано виконавчий лист (а.с 9), який звернено до примусового виконання. 18 червня 2014 року старший син сторін - [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. У зв`язку з досягненням сином [PERSON] - [INFO] , державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, розмір стягуваних з відповідача аліментів було зменшено, що підтверджується інформацією, наданою Марганецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 29.01.2019 року за № 13.21-34/2655, [PERSON] , відповідно до якої, у державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Напалюк Н.О. на виконанні знаходилося виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1836/10 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 02.08.2010 року до повноліття дітей. До повноліття старшої дитини, нарахування аліментних платежів проводилось відповідно до виконавчого листа № 2-1836/10, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області. Після досягнення старшою дитиною повноліття, аліменти нараховуються відповідно до п. 3 ст. 183 СК України. На теперішній час аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Якщо на чотирьох дітей 1/2 частина в процентному нарахуванні становить по 12,5% на кожну дитину, у разі досягнення старшою дитиною повноліття, нарахування проводиться в розмірі 37,5% на інших трьох ( а.с.10). На сьогоднішній день позивач сама виховує трьох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та знаходяться на її утримання, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 01.01.2019 року, виданої ЖБК ДУ № 1 м. Марганець ( а.с. 8). \~ \~ Законом\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~посилення захисту\~прав дитини\~на належне\~утримання шляхом\~вдосконалення порядку\~стягнення аліментів»\~№ 2037\~від 17.05.2017\~року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2 ст.182Сімейного\~кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час відповідач сплачує аліменти, розмір яких не відповідає розміру, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України, так як у зв`язку з набранням чинності Закону України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~посилення захисту\~права дитини\~на належне\~утримання шляхом\~вдосконалення порядку\~стягнення аліментів" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у добровільному порядку відмовляється збільшити допомогу на утримання дітей, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Частиною 1 статті 192Сімейного\~кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів бере до уваги те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився, визначений положеннями Сімейного кодексу\~України, мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів, цим вимогам не відповідає, тому з зазначених підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню саме в частині мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року по справі 2-1836/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: у частці від заробітку, а саме, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, в зв`язку з чим державний виконавець безпідставно, при нарахуванні аліментів, здійснила переведення частки заробітку (доходу) в проценти. \~ \~ \~ З\~урахуванням наявних\~у справі\~доказів та\~норм чинного\~законодавства,\~яке регулює\~дані правовідносини,\~враховуючи матеріальний\~стан позивачки,\~обставини справи\~та \~те,\~що \~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~ суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року по справі 2-1836/10., стягнувши з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки - [PERSON] [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] - [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та\~\~не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. \~\~\~\~У відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від\~08.07.2011року\~№3674-VI звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved