Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Міське комунальне підприємство "Управляюча компанія "Замостя" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг і просить ухвалити рішення про стягнення 4075,80 грн. з яких: за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1718,76грн. та за послугу з управління багатоквартирним будинком 2357,04грн., а також інфляційні втрати у розмірі 575,99грн. та 3% річних в розмірі 271,56грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 600,00грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з особовим рахунком № [NUMBER] та довідки Ф-3 в квартирі за адресою: в квартирі [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Власником квартири згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості від 30.10.2020р. по квартирі [ADDRESS] борг за послугу з утримання та управління станом на 30.10.2020р. в межах позовної давності за період вересень 2017-вересень 2020р. складає 4075,80 грн. Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Замостя» за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 28, кв. 22, надає житлово-комунальні послуги, а саме: до 01.08.2019 р. надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з 01.08.2019р. - надає послуги з управління будинком. Нарахування за послугу з утримання та управління по кожному споживачеві обліковуються на одному особовому рахунку, оскільки вказані послуги є тотожними. Тарифи на послугу з утримання для виконавців такої послуги у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004р., який був чинним на момент надання такої послуги, встановлювались органом місцевого самоврядування. На виконання вимог вказаного закону виконавчим комітетом Вінницької міської ради було встановлено тарифи на послугу з утримання для житлового фонду, що перебував на обслуговуванні позивача. В період виникнення заборгованості, що підлягає до стягнення, для будинку [ADDRESS] рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №2042 від 08.09.2016 р. встановлено граничний тариф в розмірі 2,24грн./1кв. м та рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №952 від 20.04.2017р. встановлено граничний тариф в розмірі 3,32грн./1кв. м загальної площі житлового чи нежитлового приміщення. З 01.08.2019р. по вказаному будинку позивачем надається послуга з управління, на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №88 від 01.08.2019р., який від імені всіх співвласників будинку підписано уповноваженими особами співвласників. Згідно з вказаним договором, який відповідає типовому договору, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018 р., послуга з управління будинком полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Згідно з указаним договором ціна послуги з управління становить 4,60грн./1 кв.м загальної площі житлового чи нежитлового приміщення, а з 19.08.2020 згідно з додатковою угодою від 19.08.2020 - 4,20 грн./1 кв.м. Здійснення оплати за житлово-комунальні послуги за встановленими цінами та у відповідні строки є обов`язком споживача, що встановлений Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та умовами договору. Позивач щомісячно виконує по будинку, в якому розташована власність відповідача, комплекс житлово-комунальних послуг. Відповідач користується послугами, які надає позивач, але не виконує свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2020 складає 5423,40 грн., однак позивач просить стягнути суму боргу в межах трьохрічного строку позовної давності, яка складає 4075, 80 грн. Згідно з ухвалою суду від 27.11.2020 р. в справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач належним чином повідомлялась судом про відкриття провадження в справі, відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо надання послуг та виконання зобов`язань. Судом встановлено, що Міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Замостя», відповідно до договору № 88 від 01.08.2019 р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним між позивачем МКП «Управляюча компанія «Замостя» та уповноваженою співвласниками особою [PERSON] надає відповідачу послугу з управління багатоквартирним будинком. Згідно з п. 3. наведеного договору послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території, що включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування систем, утримання ліфтів, тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Послуга з управління надається відповідно до періодичності виконання (надання) робіт (послуг) з утримання будинку та прибудинкової території згідно з додатком 4 до договору, що є його невід`ємною частиною. Розділом 6 договору встановлено, що кожен з співвласників зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до ч. 1,2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), кімнат у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Відповідач не сплачує за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та з управління багатоквартирним будинком, в результаті чого виникла заборгованість: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка станом на 30.10.2020р. складає 1718,76грн. та за послугу з управління багатоквартирним будинком 2357,04грн. Також позивачем нараховані втрати від інфляції за послугу з управління багатоквартирним будинком сума втрат від інфляції складає 575,99 грн., 3 % річних 271,56 грн. Позивачем також подано розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних в межах строку позовної давності за період з вересня 2017р. по 31.10.2020 р. За цим розрахунком заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складає 1821, 36 грн., інфляційні втрати 694,54 грн., 3 % річних 122,75 грн., заборгованість з управління багатоквартирним будинком складає 533,44 грн., інфляційні втрати 37, 34 грн., 3% річних 10,65 грн. Судом перевірено розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Водночас, з матеріалів справи вбачається пред`явлення вимоги до [PERSON] за період з вересня 2017року по жовтень 2020 року (включно), яка лише 10.05.2018 р. досягла повноліття. Пунктом другим частини першої статті 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Таким чином, на час виникнення заборгованості, яка пред`явлена до стягнення, [PERSON] , [INFO] , не досягла повноліття. Відповідно до ст. 156 ЖК України лише повнолітні члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території. Таким чином, право грошової вимоги до за період з вересня 2017 по 10.05.2018 р. (включно) у позивача відсутнє. Положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначення для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на час надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій статті 19 зазначеного Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини 5 якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, а в ст. 525 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Отже суд дійшов висновку, що визначена сума заборгованості яка підлягатиме стягненню становить 4324, 53 грн., з яких: 3612, 10 грн. - за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та за послугу з управління багатоквартирним будинком, а також 246, 75 грн. - 3% річних, 465,68 грн. - сума втрат від інфляції. Позовні вимоги за період неповноліття [PERSON] за період з вересня 2017 р. по 10.05.2018 р. (598,82 грн.) задоволенню не підлягають. Розмір задоволених позовних вимог складає 87.8 %. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. ст. 137, 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно до задоволених позовних вимог (87,8%) сума відшкодування на користь позивача витрат із сплати судового збору складає 1845,56 грн., на професійну правничу допомогу 1404,80 грн.

Outcome: partial