Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

До Тульчинського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.11.2015 між її матір'ю [PERSON] та батьком [PERSON] розірвано шлюб та з того часу батько сплачував аліменти до повноліття позивача. Проте, остання стаціонарно навчається на 3-му курсі філологічного коледжу і термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2018, навчання платне, у зв'язку з цим потребує матерільної допомоги. Відповідач є здоровим та має постійне місце роботи, пристойні заробітки та селянське господарство. У зв'язку з цим, позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з [PERSON] на своє утримання аліменти у розмірі ? частини із заробітної плати, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до 30.06.2018. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнає, справу просить розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області 07.05.2015, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки № 878/17 від 01.11.2017, виданої Вінницьким обласним комунальним гуманітарно-педадогічним коледжом встановлено, що [PERSON], дійсно навчається на 3-му курсі філологічного відділенння Вінницького гуманітарно-педагогічного коледжу за кошти фізичних та юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2018 (а.с.6). Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною 3 ст. 199 СК України, встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 цієї ж статті, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд при вирішенні справи щодо стягнення аліментів, в тому числі і на утримання повнолітніх сина, дочки, які продовжують навчання, враховує, зокрема, можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на їх утримання. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається, тому з нього слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з 16.11.2017, але не довше як до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у дохід держави суму судового збору - 640 грн. Згідно п. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved