Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якої за дорученням діє [PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 08 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Сучевенської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтві про народження вказано відповідача. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області у березні 2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився проживати з позивачкою. Відповідно до виконавчого листа Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2015 року [PERSON] повинен сплачувати на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 550 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На той час позивачка перебувала у стані вагітності, тому стягнути аліменти на другу дитину не могла. З моменту винесення Глибоцьким районним судом Чернівецької області рішення та по сьогоднішній день відповідач ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого за ним утворилася заборгованість. Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області В. Манасовича станом на 04.06.2018 року за період з 23 квітня 2015 року по 31 травня 2018 року загальна заборгованість по аліментам складає 20478 гривень 00 копійок. Тому просить суд, стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6208,74 грн., заборгованість по сплаті аліментів на утримання некровнолітнього сина [PERSON] у розмірі 20478 грн. 16 липня 2018 року [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6208,74 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] в інтересах якої за дорученням діє [PERSON], підтвердили обставини викладені в зміненій позовній заяві та просили суд позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив обставини викладенні в змінених позовних вимогах і не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що зміненні позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається з розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів від 04.06.2018 року за №14.5-42/12568, у [PERSON], [INFO], існує заборгованість на загальну суму 20478,00 грн., за період з 23 квітня 2015 року по 31 травня 2018 року. Також судом встановлено, що розмір неустойки (пені) за період з 23 квітня 2015 року по 08 червня 2018 року у сумі 6208,74 грн. позивачем визначено відповідно до вимог чинного законодавства. Вказаний розмір відповідач визнає повністю. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Несплата аліментів, за відсутності об'єктивних причин, обумовлена винною поведінкою відповідачки, яка була працездатною і, мала можливість сплачувати аліменти. Згідно ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, суд дійшов висновку задовольнити позов і визначити розмір неустойки (пені) в сумі 6208,74 грн. У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у справі пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved