Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представика [PERSON] звернулася до суду із позовом до Кострижівської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] зробив розпорядження своїм майном, склавши заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль марки ВАЗ 21099, 1996 року випуску заповів [PERSON] . Однак, остання із спадкоємцем на час відкриття спадщини не проживала та скористалася своїм правом відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , про що подала відповідну заяву до державної нотаріальної контори. У зв`язку із наведеним, відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є син [PERSON] та донька [PERSON] . Син [PERSON] на час відкритя спадщини із померлим не проживав, на спадщину не претендує. Позивач посилається на те, що із померлим батьком на час відкриття спадщини не проживала, пороте в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із зявою про прийняття спадщини, а в послідуючому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що нею не було надано належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] . В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з"явилися, в заяві до суду просять справу розглядати у їх відсутності. Позов підтримують повністю. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2018. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по [ADDRESS] . За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно копії заповіту від 01.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. та зареєстрованого в реєстрі за №5003, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий [PERSON] зробив розпорядження своїм майном, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль марки ВАЗ 21099, 1996 року випуску заповів [PERSON] . Згідно копії заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України відсутні. Із врахуванням наведеного, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом . Відповідно до ст.ст.1258,1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач, котра являється донькою померлого [PERSON] та син [PERSON] . Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що син- [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщии не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. [PERSON] в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки в передбачений законом шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Вказана заява міститься в матеріалах спадкової справи. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На виконання вимоги даної статті позивач [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.08.2019 . Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 27.12.1985. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №198 від 30.07.2019 житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] побудований у 1985-1988 роках. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. Згідно ч.4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки в судове засідання, призначене на 09:30 год. 10.12.2019 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України) 20.12.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 20.12.2019 . На підставі викладеного та

Outcome: approved