Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14 листопада 2014 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 22 липня 2014 року між сторонами був укладений кредитний договір № 489, за яким відповідачу було надано кредит в розмірі 10 000,00 гривень під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяці, з обов»язком погасити кредит до 22.07.2016 року згідно графіку. [PERSON] в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства України свої зобов»язання не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом по грудень 2014 року становить 3637,27 грн.. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача Шаповалова Я.І., яка діє на підставі довіреності № 13/11 від 13 листопада 2014 року, не з»явилася, але надала суду письмову заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та прохала слухати цивільну справу за її відсутності, у разі неявки відповідача, ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, тоді як про день, час та місце слухання справи судом була повідомлена своєчасно та належним чином, про що с відчить зворотне поштове повідомлення про отримання нею судовї повістки. Про причини своєї неявки суду не повідомила і заяв про розгляд справи за її відсутності до суду вона так і не подала. Не подано нею і заперечень на позовну заяву, право на яке, їй судом було роз"яснено в Ухвалі суду про відкриття провадження по справі, яку нею отримано 12.12.2014 року. Згідно до положення ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з»ясовано, що 22 липня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) ПД №489 (а.с.№8), далі за текстом (Договір). Відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 10000,00 гривень під 54 % річних, загальним строком користування 24 місяців, з обов»язком погасити кредит до 22 липня 2016 року. Згідно до ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе певні зобов»язання. Відповідно до п.3.3 р. 3 Договору, сторони домовились, що проценти за користування кредитом позичальник сплачує авансом в день підписання кредитного договору. Погашення кредиту здійснюватиметься в сумі 690,00 грн. кожного місяця не пізніше останнього робочого дня поточного місяця шляхом внесення готівки в касу або платіжним дорученням на поточний рахунок КС «ЛВК». Крім цього, згідно п. 4.2 Договору Відповідач протягом дії кредитного договору або до повного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов»язується щомісячно сплачувати кредит в сумі 690,00 грн. з рахунку відкритого в Красноградському відділенні АТ «Ощадбанку» протягом 24 місяців, починаючи з наступного місяця після укладення кредитного договору. В зв»язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань Відповідачем, станом по грудень 2014 року включно виникла заборгованість за несплату кредиту у розмірі 2338,47 гривень. Відносно викладеного, необхідно зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України - порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Однак, з огляду на матеріали цивільної справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взятих на себе зобов»язань за кредитним договором. Отже, на підставі викладеного, суд знаходить вищевказану позовну вимогу позивача, такою, що підлягає задоволенню. Згідно до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У позовній заяві позивачем заявлено про стягнення на його користь з відповідача судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Відносно даної вимоги, необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved