Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в позові посилається на наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, актовий запис №386. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 23.10.2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 02.09.2013 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Заборгованість відповідача по аліментам станом на 16.09.2019 року становить 7644,27 грн. Позивач посилаючись на наявну заборгованість просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 02 вересня 2013 року по 17 вересня 2017 року - у розмірі 9916,81 грн., за період з 17 вересня 2017 року по 16 вересня 2019 року у розмірі 7644,27 грн. Позивач надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов суду не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2013 року по справі №335/9188/13-ц - відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 13.03.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя, позивачем зареєстровано шлюб з [PERSON] та змінено прізвище на [PERSON] , актовий запис №48. В силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України, вказані обставини доказуванню не підлягають. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2013 року по справі №335/9188/13-ц, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви, а саме з 02.09.2013 року до закінчення навчання [PERSON] на денній формі навчання у КЗ „Хортицький національний навчально-реабілітаційний центр" Запорізької обласної ради, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Заборгованість відповідача по аліментам станом на 16.09.2019 року становить 7644,27 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 16.09.2016 року ВП №48555508. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунком позивача загальна сума пені за період з 02 вересня 2013 року по 17 вересня 2017 року складає 9916,81 грн. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Даний правовий висновок стосовно порядку обчислення пені за прострочення сплати аліментів викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Згідно розрахунку позивача за період з 17.09.2017 року по 01.10.2019 року розмір пені складає 196 551,34 грн., разом з тим розмір пені обмежений 100 відсотками розміру заборгованості, а отже розмір пені складає 7644,27 грн., що дорівнює 100% заборгованості. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок пені відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума пені у розмірі 9916,81 грн. та 7644,27 грн. підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12,81ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав відзиву на позов та не надав суду жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved