Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Старовижівського ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: АТ «Універсал Банк», про визнання права власності, зняття арешту з коштів та повернення їх власнику. Позов мотивований тим, що 15 червня 2021 року позивач замовив для придбання у відповідача товар (пиломатеріали). Після чого [PERSON] перерахував відповідачу кошти в сумі 8 262,00 грн. на реквізити, які були надіслані йому відповідачем [PERSON] . Зазначає, що картка відповідача виявилась під арештом. Хоча відповідач не заперечує, що переказані кошти є власністю позивача, проте здійснити зворотній переказ коштів неможливо в зв`язку із накладеним на карту арештом. Тому просить суд визнати за ним право власності на кошти в розмірі 8 262,00 грн, зобов`язати Старовижівський ВДВС зняти арешт в грошової суми та повернути на рахунок позивачу. Судовий розгляд проводити без його участі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Надіслав до суду клопотання про проведення судового розгляду у його відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Старовижівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче засідання не з`явилися. Подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов визнають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, акціонерного товариства «Універсал Банк» в підготовче засідання не з"явився. Про причини неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву, заперечень та будь-яких заяв та клопотань не подавав. Тому суд приходить до висновку про можливість проведення підготовчого засідання за відсутності сторін. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 15 червня 2021 року о 12.54 год. з метою покупки пиломатеріалів здійснив перерахунок коштів [PERSON] на картку № [NUMBER] через систему «Монобанк» АТ «Універсал Банк» ( а.с.15,16). З листа Старовижівського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 23 вересня 2021 року № 6774 вбачається, що на виконанні в ДВС перебувало виконавче провадження №61514506 від 12 березня 2020 року за виконавчим листом № 248/19 від 26 грудня 2019 року про стягнення з [PERSON] боргу, яке завершено 15 травня 2021 року на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». В ході здійснення виконавчого провадження 15 грудня 2020 року на кошти боржника було накладено арешт (а.с.26). Судом береться до уваги, що як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не заперечує проти права позивача на кошти в сумі 8 262,00 грн. Проте повернути кошти не може у зв`язку із накладенням на карту арешту та неможливістю розпоряджатися коштами. Тобто, не заперечує свого обов`язку повернути грошові кошти через відсутність у нього права розпорядження зазначених грошових коштів в зв`язку із накладенням арешту на картку. Судом встановлено також, що у відповідності до пункту 9.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. за № 22 під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Згідно із пунктом 9.9 вищевказаної Постанови кошти, що арештовані на рахунку клієнта, забороняється використовувати до надходження платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для виконання якого накладався арешт, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів. Відповідно до пункту 9.11. Постанови банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк установлює повноваження особи, яка самостійно доставила документ про зняття арешту з коштів, у порядку, визначеному внутрішніми документами банку. Згідно із статтею 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду. Частиною 1 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушувати його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі статтями 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що позивач помилково перерахував грошові кошти на картку [PERSON] , на яку накладено арешт, з метою захисту права власності позивача на кошти в сумі 8 262,00 грн., які не є власністю (не належать) стороні виконавчого провадження, внаслідок звільнення коштів з-під арешту не порушуються права стягувачів, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] набув право на повернення помилково перерахованих на рахунок відповідача [PERSON] коштів в сумі 8 262,00 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі визнають позов, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, позивачу [PERSON] належить право власності на кошти в розмірі 2 862,00грн., помилково перераховані на картку відповідача [PERSON] . Які слід йому повернути, знявши в них арешт. Клопотання позивача про залишення за ним судових витрат слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved