Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. В якому прохала : розділити між ними набуте майно, визнавши за нею, [PERSON], право власності на 2/3 частки житлового будинку та приватизованої земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; залишити їй, [PERSON], холодильник «INDESIT» вартістю 5000 грн., соковижималку «ZELMER-476» - 1 800 грн., соковижималку «ZELMER» - 500 грн., МФУ «CENON PIXMA MG 220» - 2 600 грн., йогуртницю «ARIETE М85» - 250 грн., а велосипед «SHIMOND.6.0 VIPER» - вартістю 4000 грн., монітор «SAMSUNG S23B350T» - 2 500 грн., пилосос «ZELMER» - 1600 W - 2 000 грн. видати [PERSON] 01 квітня 2017 року позивач [PERSON] надала суду уточнену позовну заяву. В якій, враховуючи інтереси дітей, остаточно прохала : розділити майно, що є з відповідачем спільною сумісною власністю, виділивши їй, [PERSON], 2/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд розташовані на 285/1000 частках приватизованої земельної ділянки, загальна площа якої 0,1000 га, кадастровий номер якої [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі житлової та громадської забудови); пральну машину - (подарунок їй, [PERSON], на весілля), МФУ, магнитофон, блендер - (її, [PERSON], подарунок на день народження), кухню - всі меблі (стіл, кухонний куточок, табурети - 4 шт., шафи навісні та напільні), газову колонку, газову плиту, витяжку, котел, шафу-купе, полички, куточок для одягу і взуття, у кухні вітальній, дитячі і спальні-штори, гараж металевий, соковижималку «Зелмер» велику, соковижималку «Зелмер», йогуртницю, холодильник, насос водонапірний 1 шт., столик туристичний - 1 шт., стільчик 1 шт., казанок з триногою туристичний, стіл письмовий, ліжко односпальне, килим на підлогу 2шт., шафу платтяна дитяча, 2 комода дитячих, поличку навісна дитяча, поличку книжкова дитячу, ліжко двохярусне дитяча, стінку шведську, мольберт, посуд, взуття та одяг її, [PERSON], та дитячий, книги її, [PERSON], та дитячі, іграшки, речі особистого користування. Виділивши [PERSON] : 1/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд розташовані на 285/1000 частках приватизованої земельної ділянки, загальна площа якої 0,1000 га, кадастровий номер якої [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі житлової та громадської забудови); диван-ліжко (подарунок чоловікові на весілля), диван, 2 крісла, стінка меблева, 2 пуфа, ванну, унітаз, дзеркало, шафу у ванну кімнату, пилосос, монітор, стіл і стільчики 4 шт., велосипед, 2 шт. крісло туристичні, сарай металевий. Зазначила, що з 07.09.2007 між нею, [PERSON], та [PERSON] був укладений шлюб. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17.11.2014 шлюб було розірвано. Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, [PERSON] За час проживання у шлюбі ними набуте майно: квартира [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд розташовані на 285/1000 частках приватизованої земельної ділянки, загальна площа якої 0,1000 га, кадастровий номер якої [NUMBER], цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі житлової та громадської забудови). Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя ними не досягнуто, через що звертається до суду (т. 1 а.с.145, 146). В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав в ньому зазначених. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за ордером [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений. Надав суду заперечення на позовну заяву. В якому зазначив, що в розподіл майна позивач, [PERSON], включила майно, яке не є їхньою спільною власністю. Так, холодильник «Indesit» є власністю його, [PERSON], матері [PERSON] Коли вони продали квартиру на вул. Зіньківській і переїхали в спірний будинок, мати продала два невеликі старі холодильники, які в неї були, і купила новий великий «Indesit», який був у їхньомуспільному користуванні. Велосипед «Shimono» йому, [PERSON], був подарований на день народження матір*ю та тіткою, а отже не є спільним майном подружжя. Багатофункціональний пристрій «Canon» був придбаний ним, [PERSON], ще до шлюбу з позивачем (т.1 а.с.123, 124). 15 лютого 2017 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (а.с.84, 85). Третя особа служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання представника не направили, будучи належним чином повідомлені. (т. 2 а.с.140). Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені. (т.2 а.с.148-149). Третя особа ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» в судове засідання представника не направили, будучи належним чином повідомлені. (т. 2 а.с.146). Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 17.11.2014 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі №2/554/3528/2014; 554/12256/14ц позов задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало чинності. (т.1 а.с.43). Відповідно ч.3 ст.61 КПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішень: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2007. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір»ю [PERSON] Таким чином, сторони перебували у шлюбі з 07.09.2007 по 17.11.2014. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], які після розірвання шлюбу проживають разом з матір»ю [PERSON] В період шлюбу 26 жовтня 2012 року [PERSON] купив у [PERSON] відповідно до даних договору купівлі - продажу від 26.10.2012 : 29/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В цілому за вищевказаною адресою розташовано: житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 77,3 кв.м, загальною площею 293,0 кв.м; житловий будинок літ.«Б-1» житловою площею80,6 кв.м., загальною площею 153,2 кв.м., сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е», навіс літ. «З», гараж літ. «И», огорожа №1, ворота огорожі №2, огорожа №4, огорожа №6, вимощення №5. 29/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд, розташовані на 285/1000 частках приватизованої земельної ділянки, загальна площа якої 0,1000 га. кадастровий номер якої [NUMBER]. Продаж цей за домовленістю сторін вчинено за 362 020 грн. Цей правочин вчинюється за згодою дружини покупця, [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.10.2012, посвідчений ПН Полтавського МНО Мєдвєдєвою В.І. та зареєстровано в реєстрі №2199; витягу з Державного реєстру прав ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» №36254247 від 14.11.2012 (т.1 а.с.8-9, т.2 а.с.154). Таким чином, власником 29/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд за адресою: [ADDRESS], вказано [PERSON] Судом встановлено, що за період шлюбу, [PERSON] та [PERSON] було придбано холодильник «INDESIT» вартістю 5 000 грн., соковижималку «ZELMER-476» - 1 800 грн., соковижималку «ZELMER» - 500 грн., МФУ «CENON PIXMA MG 220» - 2 600 грн., йогуртниця «ARIETE М85» - 250 грн., велосипед «SHIMOND.6.0 VIPER» - 4 000 грн., монітор «SAMSUNG S23B350T» - 2 200 грн., пилосос «ZELMER» - 1600 W - 2 000 грн., що підтверджується копіями : видаткових накладних (т.1 а.с.125, 126, 148-151). Відповідно до п.22 ППВС України від 21.12.2007 за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, про визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В судовому засіданні сторони погодилися із вищевказаною вартістю майна. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, що встановлено ч.І ст. 61 СК України. Згідно ч.І ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Зі змісту ч.І ст. 70 СК України слідує, що у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що 29/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбані в період шлюбу, а тому частки кожного з них становлять по ? частині. Таким чином частка [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя становить ? частина 29/100 частин домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO] з 24.11.2012 зареєстрована за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіює паспорта на ім»я [PERSON] (т.1 а.с.3). Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами : діти проживають разом з позивачкою, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно ч.3 ст.70 СК України, за рішенянм суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліменітв, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного духовного розвитку та лікування. Враховуючи інтереси двох малолітніх дітей, котрі проживають з матір»ю, суд відступає від засади рівності часток подружжя та визнає за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд, а за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд. Згідно ст.57 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У відповідності до вимог ст.10 ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази своїх вимог та заперечень. Виходячи із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем, представниками позивача, не надано суду доказів щодо наявності іншого спірного майна подружжя. Згідно договору купівлі-продажу вартість домоволодіння становить 362 020 грн. (т.1 а.с.8-9). Загальна вартість рухомого майна (побутової техніки) становить (1800+500+250+2000+2000) 6 550 грн. Як слідує із матеріалів справи, загальна вартість спірного майна становить (363 020+6550) 368 570 грн. Оскільки частка [PERSON] у спільній сумісній власності становить 2/3 тому вартість 2/3 частин майна становить 245 713, 34 грн., частка [PERSON] становить 1/3, тому вартість майна становить 122 856,66 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову про розподіл майна подружжя частково. Визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд . Визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], що складається 29/100 частини домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд. Виділити [PERSON]: соковижималку «ЗЕЛЬМЕР-416», соковижималку «ЗЕЛЬМЕР», йогуртницю «АРІТЕ М85». Виділити [PERSON]: монітор «САМСУНГ S23В350Т», пилосос «ЗЕЛЬМЕР-1600W». З урахуванням вищевикладеного, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за різницю вартості рухомого майна в розмірі 1450 грн., оскільки позивачу виділено майно на загальну суму 2550 грн., а відповідачу на загальну суму 4000 грн., тому різниця вартості (4000-2550) 1450 грн. підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.82 ЦПК України, ухвалою суду від 01.04.2016 відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. (т. 1 а.с.156). При цьому, як слідує із матеріалів справи ціна позову становить (362 020+6550) 368 570 грн., тобто необхідно було сплатити 8 000 грн. судового збору. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 8 000 грн., стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 8 000 грн., оскільки ціна позову 368 570 грн.

Outcome: partial