Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по квартирній платі та за надані комунальні послуги в розмірі 2836 гривень 40 копійок, індексу інфляції в розмірі 336 гривень 46 копійок, 3% річних від суми заборгованості в розмірі 189 гривень 80 копійок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі є власниками і проживають в [ADDRESS]. Між сторонами договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території не укладався, оскільки вони заперечують проти укладання такого договору, але обов»язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги встановлюється законом. Відповідачі свої зобов»язання по оплаті зазначених послуг виконують не в повному обсязі, в зв»язку з чим у них виникла заборгованість по внесенню зазначених платежів за період жовтень 2010 р. - листопад 2012 р. в розмірі 2836,40 копійок. З врахуванням положень ст.. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території з врахування індексу інфляції та 3% річних відповідно до поданого розрахунку. Представник позивача в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідачам неодноразово пропонувалось укласти Типовий договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території та надавались відомості про структуру тарифу, які застосовуються для нарахування плати за надані комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак [PERSON] відмовляється укладати зазначений, сплачує квартплату та послуги з утримання будинку лише частково. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що між сторонами не укладався Договір про участь в утриманні будинку і прибудинкової території, на неодноразові звернення відповідача його надати, позивач ухиляється від вчинення таких дій, не надає інформацію про структуру тарифу, яка застосовується для нарахування плати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Також відповідач та її представник зазначили, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються не в повному обсязі та неналежної якості, в зв»язку з чим оплата за них не здійснюється або здійснюється частково. Відповідач просила суд застосувати положення ст..267 ЦК України в зв»язку з тим, що позивач включив до суми заборгованості борги, які існували до жовтня 2010 року. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином в зв»язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні КП «ЖЕО-105 Голосіївського району» яке забезпечує надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] в рівних частках відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.09.1997 р. Відповідно до довідки форми № 3 відповідачі також зареєстровані за даною адресою. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що Договір між сторонами у справі про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не укладався. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача [PERSON] та її представника на те, що на неодноразові її звернення позивачем так і не було надано їй для ознайомлення Договір про участь в утриманні будинку та прибудинкової території та інформація про структуру тарифу, який застосовується для нарахування плати за послуги, оскільки зазначені обставини були спростовані самою відповідачкою в ході розгляду справи, яка зазначила, що їй для ознайомлення надавався лише Типовий договір, який не містив всіх істотних умов, у тому числі переліку послуг, які будуть надаватись, їх вартість та структура тарифу. Зазначені обставини не відповідають письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме листу КП «ЖЕО-105 Голосіївського району» від 03.10.2012 р. № 505, в якому [PERSON] надана інформація про перелік послуг, які надаються, їх вартість та зазначені нормативні акти, якими керується підприємство при визначенні вартості послуг. Правовідносини сторін у даному спорі регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав споживача», Правилами користування приміщеннями житлових будинків. Відповідно до ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В силу положень ст.20 зазначеного Закону споживач має право 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець повинен забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; 3) підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; 4) надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 5) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 7) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; 8) сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; 9) вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх споживчих властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; 10) своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Зазначені права гарантовані також, споживачу і закріплені ст.ст10 ,22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., власники, наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов"язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачами відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Судом встановлено, що відповідачі не виконують належним чином свої зобов»язання щодо здійснення оплати за надані послуги, а сплачують їх лише частково, визначаючи їх розмір на власник розсуд. Відповідач [PERSON] пояснила, що з вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території вона вираховує послуги, які на її думку не надаються, або надаються неналежної якості, а інші послуги з водопостачання та водовідведення нею сплачуються в повному обсязі. Однак, зазначені дії відповідачів не відповідають положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів», якими передбачений порядок складання споживачами актів-претензій у разі неналежного надання послуг виконавцем, їх розгляд та здійснення перерахунку оплати за ненадані послуги або неякісно надані послуги. Відповідачі у визначений законодавством спосіб не звертались до відповідача з приводу складання актів-претензій, а перерахунок оплати за ненадані послуги зробили на власний розсуд. Внаслідок здійснення оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території не в повному обсязі у відповідачів виникла заборгованість. Як зазначено в розрахунку заборгованості, наданому позивачем, сума боргу за період з жовтня 2010 р. по листопад 2012 р. становить 2836,40 гривень. Однак, до зазначеної суми боргу включена заборгованість, яка виникла з 2008 р. Відповідно до положень ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заявила про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за даними позовними вимогами. При вирішенні питання щодо періоду, за який підлягає стягненню сума заборгованості за спожиті послуги, суд враховує положення ст.264 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч.2 ст.264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тобто, з положень ст.264 ЦК України вбачається, що строк позовної давності переривається також пред»явленням відповідного позову щодо частини боргу, на яку має право позивач. Порядок звернення з вимогами про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги передбачений спеціальною нормою, а саме ст.ст.95, 96 ЦПК України, згідно з якими особа, які належить право вимоги може звернутись з заявою про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В силу положень ст..118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених ст.96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. З огляду на викладені норми чинного законодавства суд приходить до висновку, що подання, в даному випадку, заяви про видачу судового наказу з вимогами про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію перериває строк позовної давності. Судом встановлено, що позивач в вересні 2012 року звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 3197,27 гривень. Дана заява була задоволена судом і 28.09.2012 р. судом видано судовий наказ про стягнення зазначеної суми боргу . Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 16.11.2012 р. судовий наказ від 28.09.2012 р. був скасований за заявою боржника. Отже суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідачів заборгованість по оплаті за спожиті комунальні послуги в період з вересня 2009 р. по листопад 2012 р. З врахуванням наданої позивачем інформації про нараховану плату за надані житлово-комунальні послуги за цей період та інформації про здійснену відповідачами часткову оплату, сплаті підлягає сума заборгованості в розмірі 1952,85 гривень. Оскільки оплата за спожиті житлово-комунальні послуги є грошовим зобов»язанням, суд за вимогою позивача, вважає за необхідне застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України і стягнути суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в зв»язку з неналежним виконанням грошового зобов»язання. Однак, на думку суду, розрахунок інфляційної складової та 3 % річних від суми заборгованості, наданий позивачем не може бути прийнятий судом, оскільки даний розрахунок проведений із суми боргу в розмірі 1350,77 гривень за період з січня 2010 р. по листопад 2012 р. без врахування положень ст.267 ЦК України,, натомість судом встановлено, що розмір заборгованості відповідачів за спожиті комунальні послуги з вересня 2009 р. станом на січень 2010 р. становив 250,72 гривні. Тому розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних проводиться судом саме з цієї суму з врахуванням щомісячного накопичення суми боргу в зв»язку з частковою оплатою відповідачами спожитих житлово-комунальних послуг. З огляду на викладене інфляційна складова за період з січня 2010 р. по листопад 2012 р. (період визначений позивачем) становить 148,44 гривні, а 3 % річних за даний період складає 103,72 гривні. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи з боку відповідачів не надано суду доказів на підтвердження виконання свого обов»язку по оплаті за спожиті житлово-комунальних послуг, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог в розмірі 2205,01 гривня,, в зв»язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів судові витрати у справі пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 139,49 гривень, що становить 65% від сплаченої при зверненні суми судового збору.

Outcome: partial