Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

В травні 2019р. [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 22.05.2013р. по 31.08.2013р. вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Вже після розірвання шлюбу, а саме [INFO] , у сторін народився син [PERSON] , який згідно чинного законодавства був записаний на колишнього чоловіка. Відповідач не проживав з позивачем під час її вагітності, не забирав її з пологового будинку, взагалі ніколи не бачив сина та не проявляє такого бажання дотепер. Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімального аліментного платежу, що на день винесення рішення становило 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2014р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач жодного разу не бачив [PERSON] , останній не знає про існування [PERSON] як батька. На даний час дитина вважає своїм батьком чоловіка, з яким позивач проживає у цивільному шлюбі. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Сам відповідач не заперечує щодо позбавленя його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наведені обставини, на думку позивача, є підставою для задоволення позову. В заяві від 15.10.2019р. позивач просила розгляд справи здіснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити (а.с.30). Відповідач в заяві від 16.09.2019р. просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував (а.с.21). Третя особа Служба у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації в клопотанні від 09.10.2019. просила здійснювати розгляд справи без участі представника служби у справах дітей райдержадміністрації (а.с.28). Представник третьої особи Служби у справах дітей Житомирської міської ради Колосюк О.Ю. просив справу розглядати за його відсутності, при вирішенні спору по суті поклався поклався на розсуд суду (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів позовної заяви вбачається, що з 22.05.2013р. по 31.08.2013р. сторони перебували у шлюбі. Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, шлюб між чоловіком [PERSON] та дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №252 від 31.08.2013р. (а.с.6). Встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.04.2014 Виконавчим комітетом Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області сторони [PERSON] (до зміни прізвища, власного імені, по батькові [PERSON] ) та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Згідно з рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 16.10.2014р. стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімального аліментного платежу, що на день винесення рішення становило 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2014р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Відповідно до довідки №993 від 16.05.2019р. Виконавчого комітету Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Склад її сім`ї: співмешканець [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідач в заяві від 20.05.2019р. заявив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.22). Справжність підпису [PERSON] на вказаній заяві засвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Муревич І.О. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов про позбавлення його батьківських прав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» (у редакції, яка була чинною на момент звернення позивачем до суду з позовом) розмір судового збору за позовну вимогу немайнового характеру становив 768,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved