Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 20.05.2014 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 634. Посилається на те, що 20.05.2014 він зареєстрував шлюб із відповідачем. У вказаному шлюбі у них дітей не має. Спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали у їх сім"ї, відповідач не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім"ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншим членами сім"ї на почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. У зв"язку із наденим він втратив до відповідача почуття поваги, любові та довіри та вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчить в справі повідомлення про наступний розгляд справи (а.с.20), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності від неї також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.05.2014, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №119490 від 12.10.2016 (а.с.5). Від спільного проживання в сторін дітей не має. Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось з тих причин, що вони не розуміли один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, через що між ними часто виникали сварки та скандали. Відповідач не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб відповідачка не змінювала свого прізвища у зв"язку із реєстрацією шлюбу, а тому суд не вирішує питання про зміну прізвища відповідача після розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved