Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на будинок площею 43,6 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом першої черги, після смерті матері [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що у відповідності до виписки з погосподарської книги №03 за 1950-1952 роки, виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року за №02-09/249, забудовником спадкового будинку, який розташований в [ADDRESS] , був [PERSON] 1898 року народження, який помер [INFO]. На момент його смерті йому належала 1/1 частка будинку, окрім нього в будинку була зареєстрована його дружина [PERSON] , 1897 року народження, яка померла [INFO] . Даний будинок був побудований в 1948 році. Згідно виписки з погосподарської книги №01 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року і №02-09/248, за дворогосподарством в [ADDRESS] , зареєстровано 0,1202 га площі земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оскільки заповіт не був складений, то спадщину за законом після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON] , так як фактично вступила в управління спадковим майном, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON] . 07 лютого 1970 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лохівської сільської Ради депутатів трудящих, яким заповіла все своє майно та все те, що буде належати їй на час смерті - своїй дочці [PERSON] . На день смерті [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] була зареєстрована її донька [PERSON] 1930 року народження, яка померла [INFO] . [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивача. На день смерті [PERSON] в будинку [ADDRESS] зареєстрований ніхто не був. Чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] він не прийняв спадщину оскільки не вступив в управління або володіння спадковим майном. Тому, спадщину за законом після смерті [PERSON] фактично прийняв її єдиний син позивач [PERSON] , який фактично вступив в управління спадковим майном. 15 травня 2020 року Позивач звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського гайонного нотаріального округу Баранова Ж.В. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом першої черги після смерті матері [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте, приватним нотаріусом видано відмову у видачі свідоцтва від 15.05.2020 р -1"/01-16, оскільки відсутні документи підтверджуючі належність на праві власності [PERSON] житлового будинку та рекомендовано звернутися в суд із позовною заявою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на даний житловий будинок. Тому, позивач на підставі вищенаведеного просить визнати за ним право власності на будинок площею 43,6 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом першої черги, після смерті матері [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у відповідності до виписки з погосподарської книги №03 за 1950-1952 роки, виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року за №02-09/249, забудовником спадкового будинку, який розташований в [ADDRESS] , був [PERSON] 1898 року народження, який помер [INFO]. Даний будинок був побудований в 1948 році (а.с.13). Згідно виписки з погосподарської книги №01 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року і №02-09/248, за дворогосподарством в [ADDRESS] , зареєстровано 0,1202 га площі земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане Лохівською сільською радою [INFO] (а.с.15). На момент його смерті йому належала 1/1 частка будинку [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги №04 за 1967 - 1969 роки, особовий рахунок --92, виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року за №02-09/250, на день смерті громадянина [PERSON] , 1898 р.н., який помер [INFO] , в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] , була зареєстрована його дружина - [PERSON] , 1897 р.н., яка померла [INFO] (а.с.16). Отже, спадщину за законом після смерті [PERSON] фактично прийняла дружина [PERSON] , так як фактично вступила в управління спадковим майном, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON] і [PERSON] . 07 лютого 1970 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лохівської сільської Ради депутатів трудящих, яким заповіла все своє майно та все те, що буде належати їй на час смерті - своїй дочці [PERSON] (я.с.18). Згідно архівної довідки Державного архіву Закарпатської області від 17.03.2020 року №19/01-12, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книгу реєстрації актів про народження с.Лохово Мукачівського району внесено відповідний запис №234 від -26.12.1930 року, місце народження - с.Лохово Мукачівського району. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.19). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.03.1978 року Лохівською сільською радою (а.с.20), після смерті якої відкрилася спадщина. На момент смерті [PERSON] належала 1/1 частка будинку [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарської книги №03 за 1977 - 1979 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року за №02-09/251, на день смерті [PERSON] , 1897 р.н., яка померла [INFO] , в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] , була зареєстрована її дочка - [PERSON] , 1930 р.н., яка померла [INFO] (а.с.21). 03 лютого 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00026304016 від 08.05.2020 року, прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.22). Отже, [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, яке залишилося після смерті матері [PERSON] . Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] позивача по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.25). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане Лохівською сільською радою 23.08.2000 року (а.с.23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі до спадкової маси увійшла 1/1 частка житлового будинку, який знаходиться [ADDRESS] . За життя, спадкодавець [PERSON] заповіт не залишила, то спадщина відкрилась за законом. Згідно Виписки з погосподарської книги №01 за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , виданої Лохівською сільською радою Мукачівського району 14.11.2018 року за №02-09/252, на день смерті [PERSON] , 1930 р.н., яка померла [INFO] , в житловому будинку за адресою : [ADDRESS] , з нею за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с.24). Чоловік [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №8 Лохівською сільською радою та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21.03.2005 року (а.с.25). Померлий [PERSON] не прийняв спадщину оскільки не вступив в управління або володіння спадковим майном. Тому, спадщину за законом після смерті [PERSON] фактично прийняв її син [PERSON] позивач по справі, який фактично вступив в управління спадковим майном, а саме будинком, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою Лохівською сільською радою 05.03.2018 року за №85, яка видана [PERSON] 1963 р.н. мешканцю [ADDRESS] (не зареєстрований) в тім, що він являється головою дворогосподарства за вищевказаною адресою (а.с.27). На усне звернення позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом видано відмову у видачі свідоцтва від 15.05.2020 року №17/01-16, оскільки відсутні документи підтверджуючі належність на праві власності [PERSON] житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та рекомендовано звернутися в суд із позовною заявою для визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на даний житловий будинок (а.с.28). Згідно довідки виданої виконкомом Лохівської сільської ради Мукачівського району 04.09.2020 року за №253, на день смерті жительки [ADDRESS] [PERSON] 1930 р.н., яка померла [INFO] , з нею за вищевказаною адресою проживав її син [PERSON] 1963 року народження (не зареєстрований) (а.с.53). Згідно даних характеристики будинку, господарських будівель та споруд технічного паспорта виготовленого на ім`я [PERSON] та виданого Мукачівським районним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки ТОВ «Зодчий і К» 17.03.2017 року, житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] , побудований у 1948 році та складається з коридору, вітальні та однієї кімнати, всього загальною площею 43,6 кв.м (а.с.10-12). Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Питання набуття права власності збудованого житлового будинку в 1948 році регулювалося Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-Х1, і прийнятою відповідно по Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пунктом 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначено, що земельні ділянки для дівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, гегжземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним такого з додержанням вимог указаного законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього їй на особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Іакснодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід зсуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва спадкового будинку (1948 рік). Оскільки спадкодавці позивача за життя не отримували правовстановлюючих документів на будинок, то право [PERSON] на отримання спадкового майна за законом першої черги після смерті матері підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в Постанові від 18 грудня 2013 року у справі №6-137цс13. Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють ' зідносини, які виникла з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №118063320 від 22.03.2018 року позивачу, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером 2122785200:10:102:0026 площею 0,1202 га за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.9). Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Таким чином, оскільки позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак, свідоцтва про право на спадщину отримати не має можливості, про що свідчить відповідь приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Баранової Ж.В. від 15 травня 2020 року №17/01-16 на усне звернення позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - підлягає до задоволення. Судові витрати віднести за рахунок позивача [PERSON] ..

Outcome: approved