Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

В червні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа - державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-МК №011496, виданого Прибужанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області 01.06.2001 року. В обґрунтування даної заяви зазначено, що заявник є власником земельної ділянки площею 6,07 га, що розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища заявника [PERSON], що створює йому перешкоди в розпорядженні належним останньому майном. Разом з тим, отримати новий документ для заявника в адміністративному порядку є неможливим з об'єктивних причин. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, [PERSON] просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник, його представник заяву підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним у ній. Представник заінтересованої особи Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти встановлення факту належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю . Представник заінтересованої особи Відділу у Вознесенському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 24.04.2001 р. за №1 заявнику передано в приватну власність земельну ділянку площею 6,07 га, що розташована на території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вищезазначеного рішення 01.06.2001 року Прибужанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК №011496, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 46. Проте, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні прізвища власника даної земельної ділянки («Робочий» замість вірного «Рабочий»). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів ( а.с.6, 12, 13, 30-35, 41). Доказів, які б спростовували вищевикладене, суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved