Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах дитини-сироти [PERSON], законного представника [PERSON] до Рейментарівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Корюківської РДА, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Відділ Держгеокадастру у Корюківському районі, Корюківська РДА, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування з наступних підстав. Дана позовна заява пред'явлена в інтересах дитини-сироти [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою, та потребує захисту з боку органів прокуратури. Законним представником дитини, директором Комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради [PERSON], всупереч ст. 69 ЦК України впродовж тривалого часу не здійснювався захист майнових прав вихованки, що свідчить про неналежне виконання обов'язки піклувальника та стало підставою для представництва прокуратурою інтересів дитини-сироти в суді. Прокуратурою області, в межах, визначених ЗУ «Про прокуратуру» повноважень, опрацьовано інформацію служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації про наявність неоформленого спадкового майна у дітей-сиріт та дітей-позбавлених батьківського піклування. Встановлено, що на обліку в службі у справах Корюківської РДА, як дитина-сирота перебуває [PERSON], [INFO], у зв'язку зі смертю матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (№00000686142). Рішенням виконкому Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 17.02.2009 року №10/16 неповнолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до КЗ «Харківський дитячий будинок «Родина» для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, Харківської міської ради. Неповнолітня [PERSON] з 11.03.2009 року постійно проживає (перебуває на повному державному забезпеченні) та зареєстрована у комунальному закладі «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради, на адміністрацію якого, відповідно до ст. 245 СК України, покладено функції опікуна та піклувальника щодо неї. Згідно інформації Рейментарівської сільської ради Корюківського району від 18.03.2016 року №02-09/125 мати дитини проживала на території с. Рейментарівка за різними адресами. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2006 року, виданого Рейментарівською сільською радою. [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але участі у розпайовці не приймала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). Так, згідно інформації відділу Держгеокадастру у Корюківському районі сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 4,62 га в умовних кадастрових гектарах виданий гр.. [PERSON] на території Рейментарівської сільської ради, що підтверджується записом в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 29.10.1996 року №355 і зареєстрований 19.04.1997 за №341 в книзі реєстрації сертифікатів по КСП «Рассвет». Вартість земельної частки (паю) станом на 01.03.2016 року становить 34128,36 грн. Земельні ділянки відповідно до даних Державного земельного кадастру та державний акт на право власності на земельну ділянку на [PERSON] не реєструвався. За життя [PERSON] набула права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет», проте померла державного акту на право власності на земельну ділянку не оформила та не здійснила відповідну реєстрацію у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1.13 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця. На момент смерті ([INFO] року) [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], разом з дочкою - [PERSON], 1999 р.н. та співмешканцем - [PERSON] (помер у 2007 році), що підтверджується довідкою сільської ради від 18.03.2016 року №02-09/125. Вказаний будинок належить вітчиму співмешканця, [PERSON] [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у шлюбі, помер у 2011 році. В сільській раді [PERSON] за життя заповіт не складала. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, неповнолітня дитина [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері та набула право на земельну частку (пай), розміром 4,62 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 34128,36 грн., розташовану на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON], яке належало їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 29.10.1996 року №355. [PERSON], який також являвся спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, а тому вважається таким, що її не прийняв. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) порядок видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Із змісту ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-ІV вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на одержання в установленому порядку в спадщину майна батьків чи одного з них у разі їх смерті. У зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який отримала померла [PERSON] та який би посвідчував право на неї за померлою матір'ю, та не можливістю отримати його дублікат, неповнолітня [PERSON] не може вирішити в нотаріальному порядку питання про оформлення спадщини на вказану земельну частку (пай), а тому визнання права на спадкове майно підлягає судовому розгляду. Визнання права на вищезазначену земельну частку (пай) за дитиною-сиротою [PERSON] не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. Неповнолітня [PERSON] не може самостійно захистити свої майнові права, так як являється дитиною-сиротою, існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому прокурор, на підставі ст. 3 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», та з метою захисту майнових прав дитини-сироти, звернувся до суду з даним позовом. Законний представник дитини-сироти [PERSON] (піклувальник, директор Комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради повідомлена та не заперечує щодо представництва прокуратурою області інтересів неповнолітньої [PERSON] в суді. В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просить суд позов задовольнити. Просить суд визнати за неповнолітньою [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 4,62 га в умовнх кадастрових гектарах, вартістю 34128,36 гривень, розташовану на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], яке належало їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Корюківської районної державної адміністрації від 29.10.1996 року №355. Також просить суд стягнути з Рейметарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на користь прокуратури Чернігівської області (код ЄДРПОУ 02910114, розрахунковий рахунок 35215093006008, у Державній казначейській службі України м.Київ, МФО 820172) судовий збір сплачений при подачі даної позовної заяви в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. В судове засідання [PERSON], законний представник [PERSON] не з»явились, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, не заперечують в задоволенні позову та просять задовольнити позов. В судове засідання представник відповідача Рейментарівської сільської ради не з»явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, не заперечують в задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи відділу Держеокадастру у Корюківському районі позов прокурора підтримала та не заперечує в задоволенні позову. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Корюківської РДА не з»явився, подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, підтримує позовні вимоги, та не заперечує в задоволенні позову. В судове засідання представник третьої особи Корюківської РДА не з»явився подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, підтримує позовні вимоги, та не заперечує в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дана позовна заява пред'явлена в інтересах дитини-сироти [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою, та потребує захисту з боку органів прокуратури. Законним представником дитини, директором Комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради [PERSON], всупереч ст. 69 ЦК України впродовж тривалого часу не здійснювався захист майнових прав вихованки, що свідчить про неналежне виконання обов'язки піклувальника та стало підставою для представництва прокуратурою інтересів дитини-сироти в суді. Прокуратурою області, в межах, визначених ЗУ «Про прокуратуру» повноважень, опрацьовано інформацію служби у справах дітей Корюківської районної державної адміністрації про наявність неоформленого спадкового майна у дітей-сиріт та дітей-позбавлених батьківського піклування. Встановлено, що на обліку в службі у справах Корюківської РДА, як дитина-сирота перебуває [PERSON], [INFO], у зв'язку зі смертю матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (№00000686142). Рішенням виконкому Фрунзенської районної у м. Харкові ради від 17.02.2009 року №10/16 неповнолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до КЗ «Харківський дитячий будинок «Родина» для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, Харківської міської ради. Неповнолітня [PERSON] з 11.03.2009 року постійно проживає (перебуває на повному державному забезпеченні) та зареєстрована у комунальному закладі «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради, на адміністрацію якого, відповідно до ст. 245 СК України, покладено функції опікуна та піклувальника щодо неї. Згідно інформації Рейментарівської сільської ради Корюківського району від 18.03.2016 року №02-09/125 мати дитини проживала на території с. Рейментарівка за різними адресами. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.06.2006 року, виданого Рейментарівською сільською радою. [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але участі у розпайовці не приймала. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). Так, згідно інформації відділу Держгеокадастру у Корюківському районі сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на площу 4,62 га в умовних кадастрових гектарах виданий гр.. [PERSON] на території Рейментарівської сільської ради, що підтверджується записом в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 29.10.1996 року №355 і зареєстрований 19.04.1997 за №341 в книзі реєстрації сертифікатів по КСП «Рассвет». Вартість земельної частки (паю) станом на 01.03.2016 року становить 34128,36 грн. Земельні ділянки відповідно до даних Державного земельного кадастру та державний акт на право власності на земельну ділянку на [PERSON] не реєструвався. За життя [PERSON] набула права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет», проте померла державного акту на право власності на земельну ділянку не оформила та не здійснила відповідну реєстрацію у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 1.13 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця. На момент смерті ([INFO] року) [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS], разом з дочкою - [PERSON], 1999 р.н. та співмешканцем - [PERSON] (помер у 2007 році), що підтверджується довідкою сільської ради від 18.03.2016 року №02-09/125. Вказаний будинок належить вітчиму співмешканця, [PERSON] [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у шлюбі, помер у 2011 році. В сільській раді [PERSON] за життя заповіт не складала. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня особа вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, неповнолітня дитина [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері та набула право на земельну частку (пай), розміром 4,62 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 34128,36 грн., розташовану на території Рейментарівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON], яке належало їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Корюківської райдержадміністрації від 29.10.1996 року №355. [PERSON], який також являвся спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, а тому вважається таким, що її не прийняв. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) порядок видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Із змісту ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-ІV вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.п. 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на одержання в установленому порядку в спадщину майна батьків чи одного з них у разі їх смерті. У зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який отримала померла [PERSON] та який би посвідчував право на неї за померлою матір'ю, та не можливістю отримати його дублікат, неповнолітня [PERSON] не може вирішити в нотаріальному порядку питання про оформлення спадщини на вказану земельну частку (пай), а тому визнання права на спадкове майно підлягає судовому розгляду. Визнання права на вищезазначену земельну частку (пай) за дитиною-сиротою [PERSON] не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. Неповнолітня [PERSON] не може самостійно захистити свої майнові права, так як являється дитиною-сиротою, існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому прокурор, на підставі ст. 3 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», та з метою захисту майнових прав дитини-сироти, звернувся до суду з даним позовом. Законний представник дитини-сироти [PERSON] (піклувальник, директор Комунального закладу «Харківський дитячий будинок «Родина» Харківської міської ради повідомлена та не заперечує щодо представництва прокуратурою області інтересів неповнолітньої [PERSON] в суді. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це не оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої [PERSON] на земельну частку (пай), а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім позивачки. Представник відповідача позов визнав, визнання позову є законним не порушує прав та свобод інших осіб та приймається судом. За таких обставин позов є законним, обґрунтованим і підтвердженим відповідними доказами і тому підлягає задоволенню. Так як позов підлягає повному задоволенню, тому судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви слід стягнути з відповідача Рейментарівської сільської ради.

Outcome: approved