Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] та [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], [PERSON], позивачі) звернулися до суду з даним позовом, заявивши до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта», страхова компанія, страховик) вимоги про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 1917,50 грн. і трьох процентів річних в сумі 200 грн. та до [PERSON] (далі - [PERSON], відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, а саме: вартості відновлювального ремонту автомобіля за вирахуванням сплаченого страхового відшкодування в сумі 422 120,60 грн.; величини втрати товарної вартості в сумі 99 096,71 грн.; вартість проведення оцінки в сумі 1 400 грн., та про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн. на користь кожного з позивачів. Позов обґрунтований такими обставинами. 01.10.2016 на автодорозі Житомир-Могилів-Подільський з вини [PERSON] - водія автомобіля [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої отримав механічні пошкодження автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», 03.10.2016 власник автомобіля BMW [PERSON] подала до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування разом з усіма необхідними документами. Відповідно до положень п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування повинно бути виплачене до 31.12.2016, але фактично страхове відшкодування в розмірі 100 000 грн. було сплачене лише 26.01.2017. Страховик прострочив виплату страхового відшкодування на 25 днів, а отже відповідно до вимог п. 36.5. ст. 36 вищевказаного Закону та ст. 625 ЦК України він повинен сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Водночас відповідно до Звіту № 101/10/16 про оцінку вартості завданого збитку вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 522 120,60 грн., а втрата товарної вартості транспортного засобу внаслідок його пошкодження - 99 096,60 грн. Отже враховуючи, що страхового відшкодування недостатньо для покриття усіх збитків позивача, [PERSON] відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України зобов'язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Дорожньо-транспортною пригодою позивачам заподіяно також моральну шкоду. Внаслідок екстренного гальмування, зіткнення і з'їжання в кювет автомобіля BMW позивач [PERSON] отримав сильний переляк та пережив нервовий шок, внаслідок чого і на цей час він відчуває страх від керування автомобілем, а всі пережиті обставини постійно спливають в його уяві. Також він переніс значні незручності, пов'язані з втратою часу на очікування поліції і оформлення ДТП, що порушило всі його плани та призвело до скасування ділових зустрічей. Позивач [PERSON], яка є власницею пошкодженого автомобіля, зазнала та зазнає по цей час великих матеріальних втрат, пов'язаних з відновленням пошкодженого автомобіля за власний рахунок та втратою його товарної вартості. Позивач повинна шукати великі кошти на ремонт автомобіля, позичати їх у знайомих і близьких, розраховуючи на відшкодування збитку страховиком та винною особою. Придбавши новий омріяний автомобіль, наразі вона має автомобіль, який внаслідок пошкодження його в ДТП втратив відповідну престижність і ціну. Ця подія змінила плани позивачів на майбутнє та нормальний хід життя родини. Замість того, щоб займатися діловими справами та справами родини, позивачі вимушені звертатися до страхової компанії, оцінювачів, адвокатів, брати участь в оглядах автомобіля та спілкуватися з винною особою, яка не бажає відшкодовувати завдану нею шкоду. Представник ПАТ «НАСК «Оранта» подала письмові заперечення (відзив) на позов, у яких послалась на те, що позивачі невірно визначили кінцевий термін виплати страхового відшкодування та не врахували, що відповідно до платіжного доручення датою фактичної його виплати є 23.01.2017. Відтак страхова компанія прострочила виплату страхового відшкодування не на 25, а на 22 дні. Виходячи з наведеного, сума пені за період прострочення складає 1 687,67 грн., а три проценти річних - 180,82 грн. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] належним чином повідомлені про розгляд справи, проте в судове засідання вони не з'явилися без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подали. 03.04.2018 до суду надійшло клопотання представника відповідача, у якому він поставив позивачам запитання про обставини проведення оцінки вартості збитку. Однак зважаючи на те, що вказане клопотання подане після закінчення строку, встановленого судом для подачі відзиву, та без дотримання вимог ст. 93, 178 ЦПК України, 20.06.2018 суд постановив ухвалу (протокольну) про залишення його без розгляду. Заслухавши в судовому засіданні представників сторін та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 01.10.2016 на 10 км. + 50 м. автодороги Житомир-Могилів-Подільський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON] та BMW 730D, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Автомобіль BMW 730D, д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 13). Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької обл. від 22.11.2016 у цій дорожньо-транспортній пригоді встановлено вину відповідача [PERSON], яка допустила порушення вимог ПДР України, що і спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 12). Цивільна відповідальність при використанні керованого [PERSON] автомобіля [NUMBER], була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6590778 від 14.03.2016 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 000 грн. та нульовою франшизою (а.с. 52). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Відповідно до ст. 5 Закону № 1961-IV об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV). За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування установленого зразка. Судом встановлено, що 03.10.2016 позивач [PERSON] звернулася до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою про страхове відшкодування, надавши усі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхової виплати (а.с. 81). Страховим актом № ОЦВ-16-8088/1 від 13.01.2017 страховик визнав вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та визначив розмір страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, що становить 100 000 грн. (а.с. 82, 83). Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у п. 36.2 ст. 36 Закону 1961-IV. Так, відповідно до вказаної норми страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його... . Згідно з приписами ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні. Отже враховуючи, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем 03.10.2016, страховик повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 01.01.2017. Банківська операція по перерахуванню позивачу страхового відшкодування була проведена 23.01.2017, що підтверджується платіжним дорученням від вказаної дати (а.с. 79, 80). За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи ПАТ «НАСК «Оранта» про те, що прострочення виплати страхового відшкодування склало 22 дні. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Прострочене страховиком зобов'язання є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити … три проценти річних від простроченої суми. В період прострочення облікова ставка Національного банку України становила 14,0000%, а отже згідно з наданим страховиком розрахунком розмір пені за прострочення виплати страхового відшкодування становить 1687,67 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 180,82 грн. (а.с. 77, 78). При вирішенні вимог, заявлених до [PERSON], суд виходить із правила, встановленого ст. 1194 ЦК України, згідно якого особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підтвердження розміру цих вимог позивачем надано Звіт № 101/10/16 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, відповідно до якого вартістю відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], становить 522 120,60 грн., а величина втрати товарної вартості транспортного засобу склала 99 096,71 грн. (а.с.18-50). За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 1400 грн. (а.с. 51). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, письмовими доказами. Звіт про оцінку складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача, проведеного в присутності представника [PERSON] У Звіті спеціаліст, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача і зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів,

Outcome: partial