Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], який у встановленому законом порядку уточнила заявою від 31.03.2016р. та в кінцевому, просить ухвалити рішення, яким надати дозвіл на неодноразові виїзди за кордон [PERSON], [INFO] за межі України до країн Європейського Союзу - Австрії, Бельгії, Болгарії, Великої Британії, Греції, Данії, Естонії, Ірландії, Іспанії, Італії, Кіпру, Латвії, Литви, Люксембургу, Мальти, Нідерландів, Німеччини, Польщі, Португалії, Румунії, Словаччини, Словенії, Угорщини, Фінляндії, Франції, Хорватії, Чехії, Швеції, а також до Республіки Білорусь, Туреччини, Єгипту, Чорногорії, Швейцарії, Ісландії, Норвегії, Грузії, Обєднаних Арабських Еміратів, Тайланду, Шрі-Ланки, США, Канади, Тайваню, Румунії, Молдови, Македонії та країн шенген-зони без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку у супроводі матері [PERSON] або Керівника ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ХОРЕОГРАФІЧНИЙ ЦЕНТР "ЗРАЗКОВИЙ АНСАМБЛЬ [PERSON] «[PERSON]» [PERSON] чи іншої уповноваженої особи зазначеної громадської організації або класного керівника Львівської середньої спеціалізованої школи № 28 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням німецької мови [PERSON]. Також просить дозволити їй оформити візові документи та згоди (заяви) для виїзду неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], без нотаріальної згоди батька дитини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.07.2003р. зареєструвала шлюб з відповідачем, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова, про що 05.06.2008р. органами РАЦСу видано відповідне свідоцтво. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], 29.06.2005р.н., який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. З моменту припинення шлюбних відносин відповідач не приймає участі у вихованні сина, який з вересня 2010р. є учасником Зразкового ансамблю народного танцю «РОСИ СВІТАНКУ». Даний колектив неодноразово бере участь в різних фольклорних фестивалях, що проходять за кордоном, у звязку з чим існує необхідність виїзду дитини до країн Європейської спільноти. Крім того, син навчається у середній спеціалізованій школі з поглибленим вивченням німецької мови, яка співпрацює з освітніми закладами Німеччини, що також створює необхідність виїзду дитини за кордон у супроводі класного керівника та вчителя зазначеної школи [PERSON] Вона в свою чергу має намір разом з дитиною виїжджати за кордон, а саме до країн Європейського союзу та Шенгенської Угоди для відпочинку та оздоровлення. Для безперешкодного оформлення проїзних документів дитини потрібна нотаріально засвідчена згода батька, однак останній відмовляється надати такий дозвіл для виїзду дитини у супроводі матері або у супроводі художнього керівника ансамблю. Виїзд дитини разом з нею або колективом ансамблю за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини, добре позначиться на її духовному, інтелектуальному та фізичному розвитку як особистості, так як дитина цікавиться багатьма речами, займається в зазначеному ансамблі, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, сприятиме вивченню мов. З метою забезпечення дитині таких умов для розвитку, що виключно позитивно вплине на її особистість, дозвіл на виїзд просить надати в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 26.01.2016р. адвокат [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав. Дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи згідно належної довіреності [PERSON] також висловилась про підтримання позовних вимог, оскільки виїзд дитини за кордон в супроводі матері або педагога сприятиме її духовному, фізичному інтелектуальному, культурному та соціальному розвитку. Тому, в інтересах малолітнього позов необхідно задовольнити, про що просить ухвалити рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі виходячи з таких підстав. Сімя, відповідно до ч. 1 ст. 3 СК України, є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки ч. 2 ст. 3 СК України. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та виконувати інші обовязки. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], 29.06.2005р.н., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 17.12.2012р. (а.с.29), малолітній син проживає разом з матірю за адресою м. Львів, вул. Керченська, 13а/29. Згідно довідки Львівської спеціалізованої середньої загальноосвітньої школи № 28 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням німецької мови від 26.04.2016р. (а.с.30), [PERSON] навчається у 5-А класі цієї школи. ЇЇ дирекція не заперечує проти поїздки учня за кордон в країни Шенгенської зони у супроводі класного керівника [PERSON] Відповідно до довідки від 25.01.2016р. № 1/01/16 (а.с.7), що видана Зразковим ансамблем народного танцю «РОСИ СВІТАНКУ» за підписом художнього керівника ансамблю [PERSON], малолітній [PERSON] є його учасником. Сам же ансамбль є лауреатом всеукраїнських і міжнародних фестивалів конкурсів хореографічного мистецтва та народної творчості. Колектив неодноразово бере участь в різних фольклорних фестивалях, які проходять за кордоном. У відповідності до вимог ч. 7 ст. 6 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року №3857-Х1І, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України». Відповідно до п. 3 та п. 4 Правил, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровий ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матірю. Згідно висновку органу опіки та піклування ЛРА ЛМР від 12.05.2015р. (а.с.37-39), після аналізу зібраних документів, заслухавши думку малолітнього про бажання виїжджати за кордон разом з матірю та колективом ансамблю, орган опіки та піклування прийшов до переконання про доцільність надання дозволу на неодноразові виїзди малолітнього за кордон без згоди батька. Суд приймає до уваги даний висновок органу опіки та піклування як такий, що достатньо обґрунтований та не суперечить інтересам дитини, обставини викладені у висновку обєктивно підтверджуються іншими зібраними у справі доказами. В свою чергу, доказів протилежного зі сторони відповідача суду не представлено і в ході розгляду справи не здобуто. У відповідності до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Приймаючи до уваги в сукупності наведені вище обставини та приділяючи увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, не маючи доказів протилежного та враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позову і що саме в найвищих інтересах малолітнього необхідно надати дозвіл на виїзд останнього за кордон без згоди батька у супроводі матері, класного керівника або художнього ансамблю до досягнення малолітнім 16-ти річного віку. Тому, позов підлягає до задоволення, про що ухвалюється дане рішення. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.9). На підставі наведеного та

Outcome: approved