Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулась в Шевченківський районний суд м. Чернівці із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу . Посилається на те, що шлюб, був зареєстрований між позивачем та відповідачем 17 грудня 2016 року., актовий запис 2000 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Зазначає, що сумісне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на подружнє життя, неузгодженість в розподілі сімейних обов"язків. Вказує,що на даний час проживає окремо від відповідача, і з останнім спільного господарства не ведуть з серпня місяця 2020 року. С пору про поділ майна не має. Неповнолітніх дітей в шлюбі немає. та мотивує обставини позову тим, що відповідач на її звернення про явку в органи РАЦСу для подання спільної заяви на розлучення не відреагував, у зв"язку із чим, вона змушена була звернутися в суд. Просить, заявлені вимоги про розірвання шлюбу задовольнити.; на примирення не погоджується та вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем суперечитиме її інтересам. Рух справи та позиція сторін Ухвалою суду від 22.12.2020 року у вищенаведеній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням справи до підготовчого судового засідання. 12.01.2021 року по справі закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. 21.01.2021 року представник, адвокат Поляк М. діючи в інтересах позивача до судускерувала заяву про підтримання позовних вимог і розгляду справи за її відсутності та відсутності її довірительки. Не заперечувала щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з"яваився в судове засідання, про день, час та місце судового розгляду справи належним чином був повідомленний. Заяв, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надано. Відзиву на позов не подано. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, з урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив на позов, а позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Досліджені судом докази надані сторонами і застосовані норми права. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 2016 року в м. Чернівці Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 2000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6) Судом встановлено, що даний час подружні відносини між сторонами припинено, позивач не бажає зберегти шлюб, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач вважає, що примирення між нею і відповідачем є неможливим. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання: за спільною заявою подружжя, яке не має дітей або одного з них , якщо другий із подружжя визнаний безвісно відсутнім або визнаний недієздатним; за спільною заявою подружжя яке має дітей на підставі рішення суду; за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved