Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 06 лютого 2014 року звернулася [PERSON] (далі - позивач) із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення моральної шкоди, спричиненої адміністративним правопорушенням. В обґрунтування позову зазначила, що 04.11.2013 Куйбишевським районним судом Запорізької області винесено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 51 грн. [PERSON] визнаний судом винним у тому, що 08.10.2013 о 18 годині 55 хвилин він на подвір'ї будинку [ADDRESS] в стані алкогольного сп'яніння висловлювався на адресу [PERSON] нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Моральна шкода, спричинена позивачу в результаті адміністративного правопорушення полягає в душевних стражданнях, які вона пережила у зв'язку з протиправною поведінкою [PERSON], а саме: позивачка присутності більше 10 осіб була принижена висловлюваннями на свою адресу нетверезим [PERSON], який погрожував скалічити її та називав нецензурними термінами. Під час скоєння ним хуліганських дій вона сприймана його погрози серйозно та не сумнівалась, що він відразу скалічить чи, навіть, вб'є її. Наведене в сукупності викликало в неї нервове перевантаження, хвилювання, втратила душевну рівновагу та спокій, порушився нормальний уклад її життя, від нервового стресу вона тривалий час перебувала у депресії. В неї порушився сон та вона була вимушена приймати заспокійливі засоби. Тривалий час вона не могла займатися своїми звичними зайняттями - зменшила спілкування із чоловіком та сином, на роботі не приймала участі в обговоренні виробничих питань. Моральну шкоду позивач оцінює в суму 5000 грн., яку просить стягнути з відповідача на підставі ст.1167 ЦК України. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, додатково пояснив, що 08.10.2013 увечері вона на своєму автомобілі під'їхала до гаражу. Напроти гаражу стояв якийсь автомобіль, через що вона не змогла відчинити гараж. Побачила неподалік декількох чоловіків, які вживали алкоголь, підійшла до них та запитала про те, хто так припаркував автомобіль, на що один з цих чоловіків - [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, почав виражатися на її адресу нецензурної лайкою, а також на адресу її чоловіка, колишнього міліціонера, називав його хабарником, несправжнім чорнобильцем та ображав її сина, якого вона усиновила, розголошуючи при цьому тайну усиновлення. Відповідач кричав та висловлювався матом, кидався на неї, хватав її за одежу. Після того, як один з чоловіків відігнав автомобіль, а позивачка поставила свій автомобіль до гаражу, відповідач почав справляти нужду біля її гаражу та знову почав кидатися на неї. Коли приїхала міліція і вона для надання пояснень сіла в службовий автомобіль, відповідач кидався на автомобіль та продовжував ображати її, погрожував фізичної розправою, хотів вдарити її. Все це чуло два будинка. Наступного дня, 09.10.2013 року чоловіки, які були присутні при цьому конфлікту - [PERSON] та [PERSON] зустрілися з позивачкою біля автовокзалу та попросили вибачення. Відповідач [PERSON] теж зустрівся з нею для того, щоб попросити вибачення, однак знову почав оскорбляти її та її чоловіка, назвав їх «гнідами». Вважає, що відповідач не розкаявся та не попросив в неї пробачення. Позивачка з приводу душевних переживань до лікарні не зверталась, приймала ліки самостійно, оскільки має відповідний медичний фах, розрахунку моральної шкоди не має, сума моральної шкоди визначена нею довільно. Просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 гривень, відповідно до заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги [PERSON] в сумі 5000 гривень він не визнає. За події пам'ятає, що 08.10.2013 року послав позивачку на три літери, більше нічого не пам'ятає, пояснив, що соромно про це згадувати. Фізичною розправою позивачу не погрожував, а лише висловився на її адресу нецензурною лайкою. Під час подій було приблизно 5 осіб. Свою вину визнав, штраф за адміністративне правопорушення сплатив. Наступного дня просив вибачення у позивачки в присутності [PERSON], пропонував в рахунок компенсації зерно - 10 мішків, вартістю приблизно 1000 гривень, однак позивачка відмовилась. Відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей. В чому були протиправні дії позивачки та чому він образив її та родину, відповідач відповісти не зміг, вважає, що не треба було жінці лізти до п'яних чоловіків. В судовому засіданні [PERSON] вибачився за свої дії перед [PERSON] Представник відповідача суду пояснив, що відповідач визнає те, що виражався нецензурною лайкою на позивачку, однак не погрожував розправою. Відповідач у вичиненому розкаявся, що підтверджується постановою суду по справі про адміністративне правопорушення. Додатково пояснив, що доказів наявності погрози фізичної розправи відсутні. Відшкодування моральної шкоди визнає частково в сумі 300-400 гривень. Вважає, що позивачка не довела медичними документами наявність моральних страждань. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2013 року відповідача [PERSON] визнаний судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (Дрібне хуліганство). Постановою суду встановлено, що 08 жовтня 2013 року приблизно о 18 годині 55 хвилин [PERSON] на подвір'ї будинку [ADDRESS], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, висловлювався на адресу [PERSON] брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою. За скоєння вказаного адміністративного правопорушення [PERSON] судом визнаний винним та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. Постанова суду набрала законної чинності 15 листопада 2013 року. Відповідно до змісту частин 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про те, що він не погрожував позивачу фізичною розправою, отже ця обставина встановлена постановою суду, що набрала законної сили. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 грн. суд зазначає наступне. В силу ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступенем вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно вимог ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичні особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вина відповідача [PERSON] у вчиненні протиправних дій відносно позивача [PERSON], а саме: висловлювання на її адресу брутальною лайкою та погрози їй фізичною розправою доведена постановою суду. Та обставина, що [PERSON] ображав позивача нецензурною лайкою, відповідачем в судовому засіданні не заперечується, а також це підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що 08 жовтня 2013 року у вечорі разом із відповідачем вживали спиртні напої. Між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, під час якого [PERSON] не хватав [PERSON] за одяг і фізичну силу до позивачки не застосовував. Під час подій були присутні приблизно 5-10 осіб. Також, не бачили застосовування [PERSON] до [PERSON] фізичної сили свідки [PERSON] і [PERSON] Натомість, свідок [PERSON], який є чоловіком позивачки, пояснив, що відповідач виражався нецензурною лайкою на адресу позивача, бігав, кричав на його дружину та на сусідів, що вийшли, хватав позивача за одяг. Під час подій були присутні приблизно 5-10 осіб. Наступного дня, відповідач ображав позивачку та погрожував розправою, пробачення не попросив. Суд критично відноситься до показань свідка [PERSON] щодо застосування фізичної сили до його дружини, оскільки цей свідок є заінтересованою особою, крім того ці обставини ні показаннями інших свідків, ні постановою суду по справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП не підтверджуються. Свідок [PERSON], пояснив, що працює співробітником міліції, який в складі групи прибув на виклик до місця, де відбувся конфлікт між сторонами. Чув як [PERSON] виражався нецензурною лайкою на адресу позивачки та її чоловіка, оскорбляв їх, чоловіка називав хабарником, несправжнім чорнобильцем. Свідок [PERSON] пояснив, що під час подій 08 жовтня 2013 року його не було. Він був присутнім наступного дня при зустрічі [PERSON] та [PERSON] на автовокзалі. Відповідач спочатку вибачився, а потім між сторонами була перепалка, вибачення не прийняли. Позивачка дорікала відповідача за дитину, відповідач пропонував компенсацію зерном. Під час цієї зустрічі відповідач не оскорбляв ні позивачку, ні її чоловіка. Отже, факт протиправної поведінки - нецензурної лайки на адресу [PERSON] в присутності 5-10 чоловік підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON], факт вчинення протиправних дій щодо чоловіка позивачки - нецензурна лайка, висловлювання про те, що він хабарник і несправжній чорнобилець підтверджені показаннями свідка [PERSON], а факт образи сина позивачки та розголошення тайни усиновлення в судовому засіданні позивачкою не доведений належними та допустимими доказами. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що неправомірними діями відповідача була позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та члена її сім'ї, а також у приниженні честі та гідності позивачки, яка в присутності 5-10 осіб була ображена висловлюваннями відповідача. Однак сума, в яку позивач оцінила заподіяну їй моральну шкоду і яка за її оцінкою становить 5000 грн., на думку суду, є завищеною і не відповідає отриманим нею моральним стражданням. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу, стягнути з відповідача 800 грн. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 800 грн., суд врахував роз'яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до яких розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до вимог статей 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач, зокрема, належить доведення факту наявності душевних страждань та приниження честі та гідності. Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у ст.57 ЦПК України. Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказів погіршення стану здоров'я позивачкою не надані, а також докази значних змін у життєвих та виробничих стосунках позивача. Зважаючи на характер протиправних дій [PERSON] по відношенню до [PERSON] та її чоловіка, характеру немайнових втрат позивача, які по суті є відновлювальні та не мали тривалий характер, суд приходить до висновку, що позивачка все ж об'єктивно зазнала душевних страждань через неправомірну поведінку відповідача безпосередньо до неї та до члена її сім'ї, при цьому була принижена її честь та гідність, однак це не призвело до погіршення стану її здоров'я та не призвело до значних змін у життєвих та виробничих стосунках позивача. При цьому суд враховує сімейний стан відповідача, який на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а тому висновок суду про відшкодування моральної шкоди в розмірі 800 грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд керується ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно із якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме: судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial