Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] з участю третіх осіб служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської районної державної адміністрації, [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення та зобов'язання звільнити надвірні будівлі та споруди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], який отримала в подарунок від своєї матері [PERSON] На момент виникнення у неї права власності на вказаний будинок у ньому були зареєстровані та проживали у літній кухні відповідачі: її брат - [PERSON], його дружина - [PERSON] та їх син - [PERSON], які й на даний час там проживають. На прохання добровільно виселитися із зайнятого ними житлового приміщення, яке є її власністю, відповідачі не реагують, систематично порушують правила співжиття, що робить неможливим їх проживання в одному будинку. Крім того, відповідачі не входять до складу її сім'ї, що є додатковою умовою їх виселення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] права на проживання в домоволодінні за адресою: [ADDRESS]; визнання за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право на проживання в приміщенні літньої кухні позначеної літерою «Б», що входить до складу домоволодіння за адресою: [ADDRESS], згідно заяви про уточнення позовних вимог від 15.09.2014 року. В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] вказав, що проживає по [ADDRESS] із народження, іншого житла немає. Разом із ним за вказаною адресою з 1993 року проживають дружина - [PERSON], син - [PERSON], дочка - [PERSON] Зареєстровані за вказаною адресою [PERSON] з 11.04.1986 року, [PERSON] із 31.08.1994 року. Проживають у літній кухні, яка пристосована під жиле приміщення, яке входить до складу домоволодіння власником якого із 2008 року є позивач [PERSON] Відповідачі вказали, що не чинять перешкод позивачу у користуванні належним їй будинком, оскільки проживають у різних приміщеннях. Вважають, що позивач [PERSON] порушує їхні права на проживання у спірному приміщенні, намагаючись виселити із літньої кухні, яка опалюється та пристосована до круглорічного проживання, а тому є житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять її задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав їх незаконності та необґрунтованості. Вважає, що відповідачі мають право на проживання у спірному приміщенні з підстав наведених у зустрічній позовній заяві. Представник служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Допитана в якості свідка [PERSON], яка є колишнім власником житлового будинку [ADDRESS] показала, що у 2008 році подарувала вказаний житловий будинок позивачу [PERSON] Зазначила, що відповідачі перешкоджають [PERSON] користуватись літньою кухнею. Проживання відповідачів у літній кухні постійно призводить до конфліктів між сторонами у справі. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18598378 виданого 22.04.2008 р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, вбачається, що власником домоволодіння [ADDRESS] на підставі Договору дарування посвідченого 09.04.2008 р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та реєстровано в реєстрі за №775, є [PERSON]. Як вбачається із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.03.2010 р. позивач [PERSON] разом із своєю сім'єю та її брат - відповідач [PERSON] також разом із своєю сім'єю: дружиною [PERSON] та сином [PERSON] проживають у житловому будинку [ADDRESS], але в різних житлових приміщеннях. Протягом останнього періоду часу між членами сім'ї [PERSON] та членами сім'ї [PERSON] склалися неприязні сімейні відносини через взаємні претензії один до одного на право проживання за вказаною адресою та управління домашніми справами, через це часто виникають сварки та скандали. Так, 02.03.2010 р. біля 16 год. на подвір'ї господарства між [PERSON] та [PERSON] виникла взаємна сварка та нецензурна лайка через те, що [PERSON] почала відганяти домашню птицю , яка належить [PERSON] з подвір'я. Під час сварки як вказує у своєму поясненні [PERSON], [PERSON] та її син [PERSON] нанесли удари в різні ділянки її тіла. У своїх поясненнях [PERSON] та її син [PERSON] вказують, що умисно не наносили [PERSON] тілесних ушкоджень, а з необережності [PERSON] штовхнув [PERSON] внаслідок чого остання впала на землю та отримала тілесні ушкодження. У порушенні кримінальної справи за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] відносно [PERSON], [PERSON], відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ст.ст.122, 129, 296 КК України та [PERSON] та [PERSON] винесено офіційне застереження про недопущення в подальшому протиправної поведінки. Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.05.2009 р. в порушенні кримінальної справи за фактом словесних погроз фізичною розправою відносно [PERSON] відмовлено за відсутністю в його діях складу злочинів передбачених ст.ст.129, 296 КК України та винесено йому офіційне застереження про недопущення вчинення насильства в сім'ї. Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 06 від 22.09.2008 р. постановлено визнати [PERSON] та [PERSON] винними у протиправній поведінці відносно матері, [PERSON] - власника будинку та сестри [PERSON]. Зобов'язано [PERSON] та [PERSON] не чинити протиправних дій відносно матері, [PERSON] та сестри [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена пава власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1, ч.2 ст.321 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 9 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР), ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом". Аналогічна норма закріплена в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та право приватної власності є непорушним. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК УРСР, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: дружина власника, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Із матеріалів справи, зокрема із пояснень сторін та постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, проживають в одному домоволодінні, проте в різних приміщеннях, зокрема позивач проживає у житловому будинку, а відповідачі у літній кухні. Тому, на думку суду, відповідачі, відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР, не являються членами сім'ї власника житлового будинку - [PERSON] і не можуть бути ними визнанні відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР на підставі відсутності факту ведення ними спільного господарства. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги той факт, що відповідачі в силу ч.4 ст.156 ЖК України не являються членами сім'ї власника спірного житлового будинку [PERSON], зважаючи на засаду непорушності права власності, з огляду на те, що закон не передбачає переходу прав і обов'язків в частині збереження права користування житлом у випадку зміни власника будинку, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати усунення перешкод у користуванні належним їй на праві власності житловим будинком, в тому числі надвірними допоміжними будівлями до нього, в зв'язку із чим позов слід задовольнити, шляхом усунення [PERSON] перешкоди у користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком [ADDRESS] та виселення із нього [PERSON], [PERSON], [PERSON] без надання їм іншого жилого приміщення та зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] звільнити надвірні будівлі та споруди що розташовані за адресою житлового будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги відповідачів за зустрічним позовом, які обґрунтовують своє право на проживання у літній кухні до житлового будинку [ADDRESS] тим, що вказане приміщення пристосоване до проживання у якому вони тривалий час проживають та не чинять перешкод позивачу у користуванні належним їй житловим будинком, до задоволення не підлягають з тих підстав, що літня кухня є допоміжним надвірним приміщенням до житлового будинку [ADDRESS], а тому позивач [PERSON], як власник вказаного житлового будинку, вправі вимагати усунення перешкод у користуванні надвірними допоміжними приміщеннями до вказаного будинку, власником яких вона також являється. Суд вважає, що законних підстав, які б давали відповідачам право на проживання у житловому будинку [ADDRESS], зокрема у літній кухні до вказаного будинку, останніми не наведено. Твердження відповідачів про те, що виселення відповідачів із спірного приміщення призведе до порушення прав неповнолітньої [PERSON] судом до уваги не береться, оскільки із листа служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації від 11.08.2014 року вбачається, що служба встановила, що за адресою [ADDRESS] малолітня [PERSON] , [INFO] права власності не має і не зареєстрована, а отже і немає права користування. ЇЇ мати [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], де може бути постановлена на облік і її донька малолітня [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved