Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості, в якій зазначив, що відповідно до укладеного договору № 14.15024 від 28.08.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 530000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2013 року. У порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 17.04.2015 року має заборгованість 2088995 гривень 64 коп. Позивач подавши уточнену позовну заяву зазначив, що Енергодарським міським судом Запорізької області від 22.03.2012 року було ухвалено заочне рішення відповідно до якого з [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість на користь позивача по кредитному договору № 14.15024 від 28.08.2008 року станом на 28.08.2008 року у розмірі 850982 грн. 59 коп. Станом на17.04.2015 року заборгованість складає розмір у сумі 1989281 гривень 56 коп., тому різниця між поточною заборгованістю та задоволеною раніше судом складає суму 1138298 грн. 97 коп., а також штрафи фіксована сума 250 грн. та процентна складова 56914 грн. 95 коп., всього1195463 гривень 92 коп. Виконання зобов»язання за кредитним договором забезпечується договором поруки № 14.15024-01 від 28.08.2008 року, укладений з поручителем [PERSON] Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по договору в сумі 1195463 гривень 92 коп., судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, у задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] щодо відкладення розгляду справи заперечують, тому що ніяких перемовин з банком відповідачі не ведуть, на телефонні дзвінки не відповідають, відповідно все це вказує на те, що представник намагається затягнути розгляд справи. В судове засідання відповідачі не з"явились, надали заяву в якій просять розглядати справу у їх відсутність за участю їх представника [PERSON], позовні вимоги не визнають в повному обсязі, в наданих суду запереченнях представник відповідачів [PERSON] зазначав, що в зв»язку з достроковим стягненням кредиту за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2012 року строк кредитного договору № 14.15024 від 28.08.2008 року закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов»язальні правовідносини, тому нарахування відсотків за користування кредитом, комісійних, неустойки тощо поза строком дії кредитного договору законом не передбачено, просять в задоволенні прозовних вимог відмовити повністю. Представник відповідачів [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про відкладення розгляду справи в зв»язку з проведенням перемов та укладання мирової угоди з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. За клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд. Таким чином, суд вважає, що причина неявки, зазначена представником відповідачів в клопотанні, є неповажною, тому що представник позивача в своїй заяві заперечував щодо проведення між ним та відповідачами будь-яких перемов, навпаки відповідачі на телефонні дзвінки позивача не відповідають. З урахуванням того, що клопотань щодо відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а неявка представника відповідачів в судове засідання з причин, що визнані судом неповажними не є перешкодою для розгляду справи. Крім цього, з моменту надходження справи до суду, а саме з 20.08.2015 року справа багаторазово вже відкладалась за клопотаннями представника відповідачів [PERSON] Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 28.08.2008 року було укладено кредитний договір № 14.15024, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 530000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 28.08.2013 року з метою сплати послуг реєстрації застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна та споживчі цілі (а.с.7,8). Сторони погодились, що сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в дату сплати відсотків кожного поточного місяця відповідно до графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що наведений в додатку № 1 до даного договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими (п. 4.2 кредитного договору). Відповідно до п. 6.1. кредитного договору при порушенні зобовязання по поверненню кредиту, погашенню процентів за користування кредитом, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочки. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання даного договору обома сторонами та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань. З метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, позивачем укладено договір поруки від 28 серпня 2008 року з [PERSON] Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обов»язків за кредитним договором, боржник і пручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.03.2012 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість на користь позивача по кредитному договору № 14.15024 від 28.08.2008 року, в загальній сумі станом на 28.08.2008 року 861582 грн. 59 коп., яка складалась з заборгованості по кредиту 500673 грн. 55 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 290446 грн. 39 коп., пенею за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 59862 грн. 65 коп., штрафом в сумі 10600 грн. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1007 виданого 10.08.2012 року Енергодарським міським судом про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 861582 грн. 59 коп. (а.с.97). Як вбачається з копії довідки про заробітну плату, виданої 09.07.2015 року за № 11 Відокремленим підрозділом «Запорізька АЕС» з [PERSON] проводились стягнення за виконавчим листом № 2-1007 виданого 10.08.2012 в розмірі 40% за період з лютого 2013 року по червень 2015 року (а.с.98). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В своїй правовій позиції від 23 вересня 2015 року за № 6-1206цс15 Верховний Суд України зазначив, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком. Суд вважає необхідним стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1195463 гривень 92 коп. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідачів згідно ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 3654 грн. 00 коп. Крім цього, позивачем відповідно до платіжного доручення були понесені витрати, пов'язані з публікацією в пресі «Запорізька правда» оголошення про виклик відповідачів в судове засідання, тому з відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України належить солідарно стягнути на користь позивача суму зроблених витрат, що складає 330 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved