Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до Романівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому, посилаючись на невиконання [PERSON] з власної вини аліментних зобов"язань, просила стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у період часу з липня 2013 року по 20 серпня 2015 року в сумі 59 346,65 грн, а також заборгованість по аліментах в розмірі 15 648,01 грн, яка утворилася станом на 1 серпня 2015 року. Ухвалою суду від 2 грудня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментах в розмірі 15 648,01 грн було закрито. В судовому засіданні позивач та її представник позов в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів утворилась у зв»язку зі скрутним матеріальним становищем останнього та труднощами у працевлаштуванні і отриманні заробітку, достатнього для забезпечення можливості сплати ним аліментів. Також представник відповідача пояснила, що [PERSON] надавав матеріальну допомогу дітям, яка не була врахована при визначенні заборгованості по аліментах. Окрім цього, представник відповідача заявила про сплив річного строку позовної давності, встановленого цивільним законодавством до вимог про стягнення неустойки. Заслухавши пояснення вищевказаних осіб, які беруть участь у справі, а також дослідивши надані ними письмові докази, суд встановив наступні обставини. Згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2013 року [PERSON] зобов»язаний сплачувати на користь позивача аліменти на синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 350 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 5 липня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Із довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції Житомирської області, наданої суду представником відповідача, вбачається, що аліментні зобов»язанні [PERSON] виконувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого щомісячно, починаючи з липня 2013 року по липень 2015 року включно, мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 196 СК України визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням викладеного суд вважає, що доводи, наведені представником відповідача для спростування наявності вини останнього у простроченні сплати аліментів, є неспроможними, оскільки [PERSON] систематично (щомісячно протягом двох років) свідомо порушував свої аліментні зобов»язання. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини свідчать про наявність підстав для відповідальності відповідача за прострочення сплати аліментів. При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з [PERSON], суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2022цс15, згідно якої правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Конкретний розмір неустойки (пені) за кожним щомісячним платежем визначається судом на підставі довідки-розрахунку відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції Житомирської області, з достовірністю якої у судовому засіданні погодилися сторони, за наступною формулою: (НА - СА) х 1% х КД, (де НА - сума нарахованих за конкретний місяць аліментів, СА - сума сплачених відповідачем аліментів за цей же місяць, КД - кількість днів у конкретному місяці за який мало місце прострочення). Отже за липень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 182,001 грн (587.10 - 0) х 1% х 31). За серпень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 186,00 грн (700 - 100) х 1% х 31). За вересень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 210,00 грн (700 - 0) х 1% х 30). За жовтень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 217,00 грн (700 - 0) х 1% х 31). За листопад 2013 року розмір неустойки (пені) становить 137,40 грн (700 - 242) х 1% х 30). За грудень 2013 року розмір неустойки (пені) становить 141,98 грн (700 - 242) х 1% х 31). За січень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 155,00 грн (700 - 200) х 1% х 31). За лютий 2014 року розмір неустойки (пені) становить 140,00 грн (700 - 200) х 1% х 28). За березень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 155,00 грн (700 - 200) х 1% х 31). За квітень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 217,00 грн (700 - 0) х 1% х 30). За травень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 186,00 грн (700 - 100) х 1% х 31). За червень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 210,00 грн (700 - 0) х 1% х 30). За липень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 186,00 грн (700 - 100) х 1% х 31). За серпень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 217,00 грн (700 - 0) х 1% х 31). За вересень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 103,473 грн (700 - 355,09) х 1% х 30). За жовтень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 106,95 грн (700 - 355) х 1% х 31). За листопад 2014 року розмір неустойки (пені) становить 210,00 грн (700 - 0) х 1% х 30). За грудень 2014 року розмір неустойки (пені) становить 155,00 грн (700 - 200) х 1% х 31). За січень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 217,00 грн (700 - 0) х 1% х 31). За лютий 2015 року розмір неустойки (пені) становить 196,00 грн (700 - 0) х 1% х 28). За березень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 102,30 грн (700 - 370) х 1% х 31). За квітень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 150,00 грн (700 - 2000) х 1% х 30). За травень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 155,00 грн (700 - 200) х 1% х 31). За червень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 210,00 грн (700 - 0) х 1% х 30). За січень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 217,00 грн (700 - 0) х 1% х 31). За липень 2015 року розмір неустойки (пені) становить 114,70 грн (700 - 330) х 1% х 31). Загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобов'язань, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 4260,80 грн. При цьому заяву представника відповідача щодо застосування строку позовної давності суд відхиляє, оскільки відповідно до статті 20 СK України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 72, частиною 2 статті 129, частиною 3 статті 138, частиною 3 статті 139 цього Kодексу, а тому на правовідносини, які регулюються статтею 196 СK України, не поширюється дія норм Цивільного кодексу України про позовну давність. Відповідно до статей 88,89 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, частково задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також позовних вимог, задоволених відповідачем після пред»явлення позову, в частині яких провадження у справі було закрито.

Outcome: partial