Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 14.10.2010 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак, відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09.10.2018 року має прострочену заборгованість в сумі 14 184,84 гривень. Відповідач подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнала вимоги Банку про стягнення з неї тіла кредиту та нарахованих відсотків, однак заявила про застосування судом наслідків пропуску позивачем строків звернення до суду з вимогами про стягнення пені. Також відповідач заперечувала проти одночасного стягнення з неї пені та штрафів, оскільки це є фактично подвійне притягнення до відповідальності за одне і те ж порушення. Справа розглядається в порядку ст..ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін. Сторони повідомлялись належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з заявами про розгляд справи за участю сторін або розгляд справи в порядку загального позовного провадження, сторони не звертались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов`язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що предбачені кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 14.10.2010 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] кошти в розмірі 4 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає Договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено, судом позивач виконав належним чином свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з п.1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт ( [PERSON] ) зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до п.1.1.2.1.11 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов`язався у разі виникнення заборгованості за картрахунком у результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках погасити заборгованість протягом 30 днів з дня її виникнення. Відповідно до п.2.1.1.7.1 Умов та правил надання банківських послуг, Держатель несе відповідальність за операції з картками, у тому числі наданими Банком його довіреною особам. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання свої зобов`язань за Договором В силу положень п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. В силу положень п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 гривень Клієнт сплачує Банку пеню відповідно встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідно до п.2.1.1.12.7.2 Умов та правил надання банківських послуг в разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25 числа поточного місяця (у разі непогашення заборгованості в 30-денний термін з моменту її виникнення для Премінальних карт), Клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період, рівну діючій Базовій місячній процентовій ставці від боргових зобов`язань на момент списання. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за Кредитним договором в частині повернення заборгованості за кредитом та сплати нарахованих відсотків, що не заперечувалось нею. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 09.10.2018 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 14 184,84 гривень, з яких: -267,38 гривень - заборгованість за креитом; -2 536,08 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; -10 229,72 гривень - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також штрафи, передбачені пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг -500,00 гривень - штраф (фіксована частина); -651,66 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до п.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, Клієнт зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, Договір діє на протязі 12 місяців з дня його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Жодних заяв про припинення дії договору на адресу Банку від відповідача не надходило. Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом Договору або виникнення ситуації, що може спричинити збиток для Банку, Банк вправі в будь-який момент направити Клієнту вимогу про дострокове погашення повної суми заборгованості за Овердрафтом, включаючи нараховані відсотки і комісії відповідно до Тарифів. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту відправлення Банком вимоги. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Відсутність коштів у боржника не звільняє його від обов`язку виконати умови Кредитного договору. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за порушення зобов`язань щодо повернення кредиту на нарахованих відсотків в розмірі 10 229,72 гривень з огляду на наступне. Відповідач у своєму відзиві просила застосувати наслідки пропуску позивачем строків звернення до суду з вимогами про стягнення пені. Однак, відповідно до положень ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст..257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені (ст..258 ЦК України). Відповідно до ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України). Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі справі № 6-1138цс15. Як вбачається з наданої позивачем виписки по особовому рахунку пеня нарахована в межах строку позовної давності, тобто за 12 місяців до звернення до суду, а отже, в даному випадку, позивач не пропустив строк позовної давності для даних вимог. Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 гривень та в розмірі 651,66 гривень - штраф (процентна складова), виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідачів цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст..61 Конституції України, а тому вимоги Банку про стягнення штрафу не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, пропорційно до задоволених вимог ( 92%). На підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

Outcome: partial