Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відділ державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 26 лютого 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товаристо «Дельта Банк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11304837000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 138000,00 доларів США, який зобов»язався повернути у повному обсязі в строк до 23.06.2017 року або достроково зі сплатою 12,4 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення зобов»язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,154 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Банк свої кредитні зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредит 138000,00 доларів США. В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує істотні умови Кредитного договору в результаті чого станом на 26.06.2013 року має прострочену заборгованість у сумі 204786 доларів США 09 центів, що еквівалентно 1636855 грн. 21 коп., а саме: - 129566 доларів США 63 центів, що згідно курсу НБУ складає 1035626 грн. 07 коп. - заборгованість за кредитом; - 75219 доларів США 46 центів що згідно курсу НБУ складає 601229 грн. 14 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; Просить в рахунок погашення основного зобов»язання щодо оплати заборгованості у розмірі 204786 доларів США 09 центів, що еквівалентно 1636855 грн. 21 коп. за договором про надання споживчого кредиту № 11304837000 від 26.02.2008 року, укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку загальною площею 0,154 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі іпотекодержателю аказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодежателем ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020,місцезнаходження: 01001, Київська область, м. Київ, вул.. Щорса, 34 корп. Б) на підставі Договору іпотеки № 6042 від 26.02.2008 року укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], зобов»язати Державну реєстраційну службу України (вул.. Марини Раскової, 15, м. Київ, 02660) здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,154 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Дельта Банк»,припинити право власності іпотекодавця [PERSON], в тому числі право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою загальною площею 0,154 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], припинити права користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та стягнути суму сплаченого судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і просить задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 26 лютого 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товаристо «Дельта Банк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11304837000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит у сумі 138000,00 доларів США, який зобов»язалась повернути у повному обсязі в строк до 23.06.2017 року або достроково зі сплатою 12,4 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення зобов»язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,154 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Банк свої кредитні зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши боржнику кредит 138000,00 доларів США. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму заборгованості за кредитним договором не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Відповідно до ст. 12, 33 Закону України „Про іпотеку" у разі не виконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеокодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. А згідно зі ст. 38 Закону України „Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. Відповідно до ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Відповідно до ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони а належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому", за договором або законом. Станом на 26.06.2013 року [PERSON] має прострочену заборгованість у сумі 204786 доларів США 09 центів, що еквівалентно 1636855 грн. 21 коп., а саме: - 129566 доларів США 63 центів, що згідно курсу НБУ складає 1035626 грн. 07 коп. - заборгованість за кредитом; - 75219 доларів США 46 центів що згідно курсу НБУ складає 601229 грн. 14 коп. - заборгованість по процентах за користуванням кредитом; - 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією за користуванням кредитом; Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В іншій частині позовних вимог суд приходить до висновку, що вимоги про припинення права користування житловим приміщенням всіх мешканців, які проживають і зареєстровані за адресою [ADDRESS], є неконкретними і не ґрунтуються на вимогах закону, крім того, житлове приміщення не є предметом іпотеки. Таким чином, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial