Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.11.2010 року в розмірі 18167 грн.. 79 коп., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит, але відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Позивач звернувся з письмовою вимогою попередженням щодо повернення суми заборгованості, але жодних дій з боку відповідача вчинено не було. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просить позов задоволити. Представник позивача надіслав клопотання в якому просить слухати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно уклала з позивачем кредитний договір згідно якого отримала кредитні кошти в сумі 2500,00 грн. Однак, вона не працює, додаткових доходів не отримує, а тому не має змоги повернути кредитні кошти у зазначеному позивачем у позові розмірі. Просить зменшити розмір пені відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні права і обовязки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обовязковим для виконання сторонами, як це передбачено ст.629 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивач 15.11.2010 року уклав з відповідачем кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач свої обовязки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на день подачі позову за кредитним договором б/н від 15.11.2010 року заборгував позивачу 18167 грн.. 79 коп., з яких: - 2498,53 грн. заборгованість за кредитом; - 11627,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2700,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 841,32 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Судом встановлено, що відповідачем порушуються умови кредитного договору, а саме, відповідач не сплачує кредитні кошти відповідно до умов кредитного договору, у зв"язку з чим йому було нараховано заборгованість в розмірі 18167 грн. 79 коп. Так, відповідачем [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 15.11.2010 року отримано кредитні кошти в розмірі 2500,00 грн., а розмір пені та комісії нарахованої позивачем становить 2700,00 грн., що є значно не співрозмірним з отриманою відповідачем сумою кредитних коштів. Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки, позивачем не надано суду окремого розрахунку заборгованості за пенею та комісією, а лише загальну їхню суму, а тому суд бере до уваги дану суму (2700,00 грн.), як суму заборгованості за пенею. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є особою не працюючою, додаткових доходів немає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача не є цілком обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення, а саме, що слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача 16467 грн.. 79 коп. заборгованості за кредитним договором при цьому зменшивши розмір пені на 1700,00 грн., оскільки розмір пені за простроченими кредитними коштами значно перевищує розмір наданих відповідачу кредитних коштів. Згідно ч. 1 ст.. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно платіжного доручення від 26.02.2016 року (а.с.1) позивачем сплачено 1378,00 грн. судового збору, а тому відповідно до ч. 1 ст.. 88 Цивільного процесуального кодексу України в користь позивача з відповідача слід стягнути 1378,00 грн. сплаченого судового збору, що був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Outcome: approved