Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Заявник звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, якою просить суд встановити факт належності його бабі [PERSON], яка померла [INFO] року Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 травня 1989 року, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів на ім"я [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з приводу складання заповіту, нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії та порекомендував звернутися до суду з приводу встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів. На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу іншим способом виявилося неможливим, тому заявник звернувся до суду Представник заявника [PERSON] подав до суду заяву про слухання справи без його участі та без участі заявника. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з"явився, заяву про розгляд заяви за його відсутності не надіслав та не повідомив суд про причини неявки. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Проаналізувавши заяву, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Соколівською сільською радою Жидачівського району Львівської області 27 жовтня 2000 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року с. Сенів Жидачівського району Львівської області. Згідно Заповіту, складеного в с. Дев"ятники, 27 липня 1989 року, посвідченого секретарем виконкому Дев"ятниківської сільської ради Жидачівського району Львівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 43, [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 травня 1989 року, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у Свідоцтві про право особистої власності, допущена помилка у написанні прізвища спадкодавці, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], яка померла [INFO] року Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 травня 1989 року, виданого виконкомом Жидачівської районної ради народних депутатів на ім"я [PERSON], має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища баби у правовстановлюючому документі, позбавляє його можливості прийняти спадшину за заповітом, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved