Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь сплачені грошові кошти на придбання смартфону Xiaomi Mi9 6/64 GB Piano Blac у розмірі 7 919,00грн., суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 7 868,09 грн та завдану моральну шкоду у розмірі 8 000,00грн. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилається на те, що на інтернет-сайті https:tehnoboom.kiev.ua він знайшов інформацію про продаж смартфона Xiaomi Mi9 6/64 GB Piano Blac за вигідною ціною 7 919,00 грн. В телефонному режимі оператор ознайомив його з умовами купівлі-продажу товару та надіслав екземпляр на електронну адресу. Вартість товару і кур`єрську доставку, в сумі 100,00 грн., він оплатив 09.03.2020 року за надісланими реквізитами: IBAN [NUMBER] , для ТОВ «ТЕХНО БУМ», код ЄДРПОУ 33239300, МФО 321842, Банк АО КБ Приватбанк, після чого він отримав SMS-Повідомлення: Заказ 870. Представники ТОВ «ТЕХНО БУМ» перестали виходити на зв`язок та товар так і не надіслали. Ним було подано заяву до правоохоронних органів, яка внесена до ЄРДР. У зв`язку з тим, що представники ТОВ «ТЕХНО БУМ» ні товар, ні зворотно кошти не повернули, позивач звернувся до суду. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, із заявами до суду не звертався, відзиву на позов не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 09.03.2020 року [PERSON] оплатив вартість Xiaomi Mi9 6/64 GB Piano Blac, яка склала 7916, 00грн. , за надісланими реквізитами: IBAN [NUMBER] , для ТОВ «ТЕХНО БУМ», код ЄДРПОУ 33239300, МФО 321842, Банк АО КБ Приватбанк, та комісію банку у розмірі 03,00 грн., після чого він отримав SMS-Повідомлення: Заказ 870. З 09.03.2020 року представники ТОВ «ТЕХНО БУМ» на зв`язок не виходять, ні товар, ні зворотно кошти не повернули. Як вбачається з витягу з ЄРДР №12020220470002240 від 28.04.2020року, 28.04.2020року до Московського ВП ГУНП в харківській обалсті надійшла заява [PERSON] про те, що 10.03.2020року, невстановлена особа, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами заявника на суму 7919,00грн. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до вимог пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» між сторонами був укладений договір на відстані. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку; засоби дистанційного зв`язку - телекомунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. Частина 6 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що якщо інше не передбачено договором, укладеним на відстані, продавець повинен поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. Частиною 1 ст. 526 та ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлені строки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст.693 ЦК України визначено, що, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення попередньої оплати. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач в судове засідання представника не направив та не надав суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у вигляді сплачених коштів за товар підлягають задоволенню у розмірі 7916,00грн. Комісія сплачена позивачем у розмірі 3,00грн. за послуги Банку не є матеріальною шкодою та не підлягає стягненню. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7 868,09 грн., з яких: 3311,10грн. - сума витрат на придбання ліків, призначених у лікарні для лікування артеріального тиску, головних болей від нервування і безсоння, заспокійливі і імунитетоутримувальні ліки; 4019,99 грн. - сума витрат на придбання дієтичних продуктів харчування, необхідних для проведення лікування і реабілітаційний період; 537,00грн. - витрати на канцтовари, копіювання, відправку кореспонденції в держустанови, витрати на проїзд в транспорті до органів поліції, і прокуратури, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Втім, позивачем, не надано доказів, які б свідчили про те, що він поніс матеріальні збитки у вигляді витрат на придбання ліків та дієтичних продуктів харчування, саме через невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу товару. Крім того, вимоги позовної заяви щодо відшкодування витрат на канцтовари, копіювання, відправку кореспонденції, та на проїзд у розмірі 537,00грн. також задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 8000,00грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист про споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу положень ст.4 зазначеного Закону споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до поданої заяви позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, яка завдана порушенням відповідачем його прав як споживача неналежним виконання умов Договору купівлі-продажу товару. Однак, Закон України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість відшкодування моральної шкоди у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для задоволення зазначених вимог законом не передбачено. У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує право споживача - позивача у справі, на відшкодування моральної шкоди. Крім того, згідно ч.ч.1,3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. А також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Згідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи "бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Посилання позивача на те, що він переніс шок, хвилювання, депресію, безсоння від нервового болю, побічні дії і вигляді нежиті та загальної слабкості, у зв`язку із тим, що йому не було доставлено товар або повернуто належні йому грошові кошти, суд відхиляє, оскільки твердження позивача про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу викликали у нього погіршення стану здоров`я, допустимими, достовірними та достатніми доказами не підтверджено, як і не обґрунтовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими погіршеннями та безпосередньо діями або бездіяльністю відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 8000,00грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь держави стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved