Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

До суду звернувся позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: відповідно до укладеного договору № DZXRRX13750200 від 12.10.2007 року відповідач [PERSON] 12.10.20-7 року отримав кредит у розмірі 5340 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач в порушення умов договору та норм закону зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв"язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач [PERSON], станом на 14.04.2014 року має заборгованість 26931.49 грн., яка складається з наступного: - 2146.46 грн., - заборгованість за кредитом; - 387.93 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 1689.51 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; -20957.95 грн., -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1258.64 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному об"ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач проти задоволення вимог заперечував, посилаючись на те, що кредитні кошти він отримав для купівлі мопеда, який в нього потім викрали, але винну особу так і не притягли до відповідальності. За цією обставиною, а також в зв»язку з тим, що він втратив роботу він припинив сплачувати кредит. Крім того, вже прийшов строк позовної давності. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з укладеного між сторонами договору № DZXRRX13750200 від 12.10.2007 року позивач отримав кредит у розмірі 5340.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не заперечується. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Судом встановлено, що підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг «Розстрочка» відповідач уклав з банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. При цьому на заяві позичальника є підпис відповідача [PERSON], який ним в судовому засіданні не оспорювався, підписи уповноваженої особи банку та печатка банку. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та уклав кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, з чого суд робить висновок про те, що кредитний договір був укладений у належній письмовій формі. Крім того, судом встановлено, що укладений сторонами договір є договором про приєднання. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за укладеним Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячн6ий платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та комісією. А у випадку неналежного виконання договірних зобов»язань сплачувати банку пеню та штрафи, що передбачено п. 3.2.2, 3.2.3., 3.24, 3.2.7, 5.3 умов кредитування. Судом встановлено, що відповідач протягом жовтня 2007 року по червеньб 2008 року належним чином виконував взяті на себе обов»язки за кредитним договором, а починаючи з липня місяця 2008 року своєчасно не повертав банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. З вересня місяця 2009 року відповідач знову почав вносити платежі на погашення заборгованості за кредитним договором, а з квітня місяця 2011 року припинив вносення платежів на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором. У зв"язку з порушенням виконання зобов"язання за кредитним договором відповідач [PERSON], станом на 14.04.2014 року має заборгованість 26931.49 грн., яка складається з наступного: - 2146.46 грн., - заборгованість за кредитом; - 387.93 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 1689.51 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; -20957.95 грн., -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1258.64 грн. - штраф (процентна складова). Посилання відповідача на те, що майно, на придбання якого він отримував кредитні кошти у нього викрадене, не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх зобов»язань за укладеним кредитним договором, так як саме на відповідача покладається обов»язок щодо бережливого ставлення до свого майна, його охорону, тощо, а питання щодо встановлення винних осіб, та відшкодування спричинених відповідачу збитків, в зв»язку з викраденням його майна не відноситься до змісту правовідносин, що виникли між відповідачем та банком, з приводу отримання та повернення кредитних коштів. Не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності і втрати ним роботи, так як відповідач є особою працездатного віку і має можливість реалізувати своє право на працю та отримання засобів до існування. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимг в зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності також немає. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України - Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення строку позовної давності укладається в письмовій формі. п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту, підписаних відповідачем визначено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафу за даним договором, встановлюється сторонами в п»ять років. Таким чином сторони в письмовій формі погодили тривалість строку позовної давності, відповідно до укладеного між ними кредитного договору в п»ять років. Відповідно до заяви відповідача про надання кредитних коштів, визначено, що Банк надає позичальнику кредитні кошти на строк 24 місяці з 12.10.2007 року по 12.10.2009 року включно. Позовна заява подана позивачем 07.05.2014 року, таким чином позивачем не пропущений строк позовної давності. Крім того. відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання боргу або іншого обов»язку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач протягом з вересня 2009 року по лютий місяць 2011 року вносив суми на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, тобто вчиняв дії, що свідчать про визнання н6им боргу. Таким чином строк перебігу позовної давності перервався і розпочався з березня місяця 2011 року. Відповідно позивачем строк позовної давності за пред»явленим до відповідача позовом не пропущений. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за укладеним з позивачем кредитним договором DZXRRX13750200 від 12.10.2007 року в загальній сумі 26931 грн., 49 коп., яка складається з наступного: - 2146.46 грн., - заборгованість за кредитом; - 387.93 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 1689.51 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 20957.95 грн., -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1258.64 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 269 грн., 31 коп., за сплачений судовий збір. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved