Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.05.2008 року в розмірі 22 671,12 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору від 31.05.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами договору відповідач зобов'язується щомісячно погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки відповідно до графіку платежів. Однак, всупереч договірним зобов'язанням в установлені графіком терміни, позичальником не повернуто належні грошові суми, відповідач не дотримувався умов кредитного договору. У зв'язку з такими порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 24.02.2014 року утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. До початку розгляду справи представник [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору недійсним. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивач грошові кошти за кредитним договором не отримував у зв'язку з тим, що за умовами договору кредитні кошти перераховуються на рахунок [NUMBER]. Договір на відкриття карткового рахунку позивач з відповідачем не укладав та, відповідно, не отримував кредитну картку, відсутність якої унеможливлює отримання грошових коштів. Також представником подано заяву про застосування наслідків сплину позовної давності у зв'язку з тим, що у відповідача виникла заборгованість з наступного місяця після укладення кредитного договору, а саме з червня 2008 року. Отже з моменту виникнення першої простроченої заборгованості пройшло більше шести років. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та у зустрічному позові просив відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив задовольнити вимоги по зустрічному позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про залишення позовних вимог по первісному позову та зустрічної позовної заяви - без задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що 31.05.2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складався з заяви, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. За умовами договору банк встановив кредитний ліміт у сумі 3 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторони домовились, що для надання послуг банком відкривається клієнту картковий рахунок [NUMBER] та для користування яким, а саме зняття коштів та погашення заборгованості за кредитом, позивачу надається картка. Згідно зі змістом заяви клієнта від 31.05.2008 року та пункту 3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Строк дії картки зазначається на її лицьовій стороні (місяць та рік), картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. При закінченні строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії. При цьому кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення). Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами в розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. В судовому засіданні встановлено, що поповнення заборгованості відбулось 01.07.2010 року та 26.08.2010 року, після чого сплата коштів із погашення кредиту не відбувалась. ПАТ «Акцент-Банк" звернулось до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права у 12.03.2014 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності та його вимоги на цій підставі слід залишити без задоволення. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України в справі №6-95цс14 від 17.09.2014 року. Що стосується позовних вимог по зустрічному позову про визнання кредитного договору, укладеного 31.05.2010 року - недійсним, то суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Недодержання вказаного положення, а також пп. 2, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України є підставою для недійсності правочину (ст.215 ЦК України). Зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. (ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Посилання позивача за зустрічним позовом щодо ненадання відповідачем грошових коштів в розмірі 3 000 грн. та картки для їх отримання не підтвердженні належними та допустимими доказами, тому відсутні підстави для задоволення вимог по зустрічному позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed