Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 213391 грн. 83 коп. звернувся Рівненський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. В позовній заяві вказує, що 11.07.2016 року між Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , головою (засновником) селянського (фермерського) господарства «Мрія» (ЄДРПОУ 30716363, що знаходиться за адресою: вул.Центральна,27 с.Кутянка, Острозького району Рівненської області), було укладено кредитний договір за №87/16. Згідно п.1.1. Договору фонд надав позичальнику, [PERSON] , на підставі Порядку надання та використання кредитів для підтримки фермерських господарств Рівненської області пільговий кредит строком на 5 років для придбання пально-мастильних матеріалів в сумі 70 000 грн. 00 коп. (сімдесят тисяч гривень) під 2% річних, а позичальник зобов`язався погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до 20 листопада 2021 року на умовах цього договору. Відповідно до п.2.2. Договору, Додатку №1 до договору, що є невід`ємною його частиною - розрахунку (графіку) повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, позичальник взяв на себе зобов`язання повертати кредит через один рік після надання кредиту рівними частинами щорічно, що складається з частини основної суми кредиту та два відсотки річних за користування кредитом (п.2.3. Договору). 29.08.2016 року між фондом та позичальником була укладена угода про внесення змін до кредитного договору №87/16 від 11.07.2016 року, в якій на тих же умовах і з незмінними зобов`язаннями збільшувалася сума кредиту до 200000,00 грн та уточнювався предмет договору. Вказує, що позивачем умови Договору було виконано в повному обсязі та надано позичальнику суму кредиту в розмірі 200000,00 грн. Згідно Додатку №1 - графіку повернення кредиту перша сума повернення 40000,00 грн. мала бути здійснена позичальником до 01 вересня 2017 року, друга 40000,00 грн. грн. - 01 вересня 2018 року, третя 40000,00 грн. - 01 вересня 2019 року, четверта 40000,00 грн. до 01 вересня 2020 року. Зазначає, що за період з 11.07.2017 по сьогоднішній день відповідачем не було сплачено жодного платежу, а саме не було повернуто ні частини основної суми кредиту, ні відсотків за користування кредитним коштами. Вказує що згідно з ст.526, ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов"язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Посилаючись на вимоги ст.625, 629, ч.1 ст.1049 ЦК України, вважає, що позичальник має виконати зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі та повернути фонду відповідну частину суми боргу в розмірі 160000 грн., та відповідні несплачені відсотки - 16533,15 грн., інфляційні втрати за ст.625 ЦК України - 11948,00 грн. Також зазначає, що п.4.2. Договору №87/16 від 11 липня 2016 року передбачена відповідальність за порушення термінів повернення кредиту, зокрема, позичальник сплачує фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від не внесеної в строк суми платежів. За вказаних обставин просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №87/16 від 11 липня 2016 року в розмірі 213391,83 грн., яка складається з 160000,00 грн. основної суми кредиту, 16533,15 грн. відсотків за користування кредитом, 1948,00 грн. інфляційних втрат та 24910,68 грн. пені. Ухвалою від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, встановлено сторонам строки для подання відповідних заяв по суті справи. Ухвалою від 22.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просить розглянути справу без його присутності. 21.12.2020 відповідачем подано до суду та позивачу відзив на позовну заяву, позивачем в свою чергу до суду 29.12.2020 подано відповідь на відзив. У відзиві відповідач підтвердив, факт укладення 11.07.2016 між ним та Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі кредитного договору за №87/16 та отримання ним кредиту в розмірі 200000,00 грн. Водночас, відповідач позов визнав частково з таких підстав. Вказує, що на підставі рішення №22 від 29 серпня 2016 створено Філію Рівненського фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, яка є відокремленим підрозділом Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та немає статусу окремої юридичної особи. З метою здійснення філією господарської діяльності по вирощуванню свиней 10.10.2016 фондом в особі голови правління [PERSON] було укладено з фізичною особою [PERSON] цивільно-правовий договір №01/2016 з надання послуг директора філії, а також договір із надання послуг свинаря із фізичною особою [PERSON] . З метою відгодівлі та вирощування свиней фонду, з 31.05.2017 по 31.12.2018 [PERSON] по домовленості з головою правління Рівненського фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] , постачалася сільськогосподарська продукція в рахунок погашення отриманого кредиту у позивача. Загалом протягом вищевказаного періоду [PERSON] було поставлено сільськогосподарської продукції для фонду на загальну суму 174678,00 грн. Вказує, що 01.09.2018, 15.07.2019, 01.09.2020 було зареєстровано в фонді заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог. 21.12.2020 відповідачем повторно подані заяви про зарахування зустрічних вимог до фонду, а саме: за 2018 рік на суму зарахування 98000,00 грн., в які входить 80000,00 грн. - тіло кредиту, 8000,00 грн. - відсотки нараховані за кредитом, 10000,00 грн. - пеня нарахована на прострочену суму 40 000,00 грн., за період з 01.09.2017 до 01.09.2018 року; за 2019 рік на суму зарахування 35701,00 грн. (після зарахування залишок суми заборгованості перед фондом становить 6 699,00 грн. тіла кредиту); за 2020 рік та на суму 40 977,00 грн. (після зарахування залишок суми заборгованості перед Фондом становить 623,00 грн. тіла кредиту). Посилається на те, що загальна сума припинених зобов`язань становить 174678,00 грн., а відтак загальна сума заборгованості по кредитному договору перед фондом, строк оплати якої настав, станом на 21.12.2020 року становить 7322,00 грн. тіла кредиту. Зазначає, що стаття 601 ЦК України, спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви, як одностороннього правочину, не передбачає. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї зі сторін. Виходячи з вищевикладеного, позов про стягнення заборгованості за кредитним договором визнає частково, а саме в сумі 7322,00 грн. тіла кредиту. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що твердження позивача про те, що припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних вимог відповідача є безпідставними та необгрунтованим та немає жодних підстав для застосування ч.2 ст.601 ЦК України не відповідає дійсності. За правовою природою припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї із сторін, згідно з вимогами статті 601 ЦК України. Однак якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства та інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, тосторона має право звернутись за захистом своїх охоронюваних законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахуванням частини першої, пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієюсторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання якихнастав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Отже, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: - бути зустрічними (кредитор за однимзобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); - бути однорідними (зараховуватисяможуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язаньпо передачі родових речей, зокрема, грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але нестосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); - строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником змоменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідаютьвказаним вище умовам. Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством; загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми), відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням. Таким чином, зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог, тобто сторони беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор в одному зобов`язанні є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі), строк виконання яких настав. Припинення зобов`язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однією з сторін. Зарахування, проведене за заявою однієї сторони, діє з моменту, коли є у наявності всі умови для зарахування. Заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду. Жодних заперечень щодо неможливості зарахування, тим більше позову до суду з зазначених питань від Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі не надходило. Можливість проведення розрахунку за отриманий кредит сільськогосподарською продукцією передбачено п.21 правилами надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 року №1597, які діяли на момент постачання продукції: погашення кредиту та внесення плати за користування ним може проводитися коштами та/або частково чи повністю сільськогосподарською продукцією власного виробництва за цінами та на умовах, визначених кредитним договором, рівними частинами щоквартально, до 15 числа місяця, що настає за звітним періодом, або до 30 листопада поточного року. Погашення позики в останній рік повинно бути проведено до закінчення терміну кінцевого погашення кредиту. За еквівалент розрахунків при визначенні обсягу кошів або сільськогосподарської продукції, що підлягають сплаті в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування ним, береться 1 кг живої маси великої рогатої худоби за орієнтовними цінами на час укладення кредитного договору з уточненням у подальшому на час видачі та погашення кожної частини кредиту. Рівень орієнтованих цін на сільськогосподарську продукцію визначається фондами згідно з ціновою інформацією Ради міністрів Автономної Республіки Крим та облдержадміністрацій на час укладання кредитних договорів. Твердження позивача, що накладні, які приєднані відповідачем до відзиву та надавались до заяв про зарахування однорідних зустрічних вимог, не є належними документами, котрі стверджують поставлення сільськогосподарської продукції фонду чи філії фонду є безпідставними. В обґрунтування даної позиції позивач вказує на відсутність усіх реквізитів документів (відсутні ПІБ, печатки Філії, Фонду, підписи на них невідомо кому належать). Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами», підприємцями від 23.03.2017 року за №1982-VIII наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків, отже печатка не є обов`язковою. На накладних чітко вказано кому відпущено, від кого відпущено та через кого прийнято, сільгосппродукцію приймав свинар філії фонду [PERSON] , з яким укладав цивільно-правову угоду голова правління Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] . Окрім того доказом перебування [PERSON] в трудових відносинах з фондом є рішення Острозького районного суду Рівненської області по справі №567/1544/18 від 20.12.2019 року яким задоволено позов [PERSON] про стягнення з Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі невиплаченої заробітної плати 18615 грн. Наявність заборгованості за поставлену сільськогосподарську продукцію перед відповідачем підтверджена аудиторським звітом за результатами проведення внутрішнього аудиту ефективності планування і використання Обласної цільової програми індивідуального житлового будівництва у сільській місцевості «Власний дім» на 2016-2020 роки в департаменті агропромислового розвитку Рівненської обласної державної, Рівненському обласному фонді підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, а також окремих питань фінансово - господарської діяльності фонду та філії Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі Відділом внутрішнього аудиту Рівненської обласної державної адміністрації від 17.07.2018 року за № 01-09/03. Відповідно до пред`явлених Філією накладних за травень - грудень 2017 року та січень - квітень 2018 року, [PERSON] через [PERSON] для годівлі тварин на Фонд відпущено кормів на загальну суму 80,340 тис. гривень. В подальшому відпуск сільськогосподарської продукції відповідачем здійснювався до 15.12.2018. Суд рахував можливим поновити термін для прийняття доказів та прийняти до матеріалів справи копію аудиторського звіту від 17.07.2018 року за №01-09/03 Відділу внутрішнього Аудиту Рівненської ОДА, якого на момент подачі до суду відзиву 21.12.2020 року у відповідача не було, про що підтверджує супровідний лист про надання адвокату аудиторського звіту №20/01-13/21 від 20.01.2021 року. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працювала у фонді з березня 2003 по 05.07.2018 головним бухгалтером. Позивач звертався для отримання кредиту, як голова фермерського господарства. Згодом голова фонду поїхав на обстеження цього господарства. В подальшому [PERSON] працював у фонді і почав вирощувати поросят для фонду. За постановою КМ позичальники, що отримали кредит у фонді мали право повертати кредит сільськогосподарською продукцією. [PERSON] працював за цивільно правовими угодами, з найманими працівниками теж працювали за цивільно-правовими угодами. Зазначає, що накладні на отримані фондом від позивачльника продукції були, керівництво виплати за ними не здійснювало, а потім на базі його підприємства була створена філія, однак вона не розпочала свою роботу. Зазначає, що був не лише усний договір про те, що [PERSON] буде утримувати свиней, а фонд потім здіснить відрахування по кредиту, однак не всі документи при зміні керівництва фонду збереглися. Зазначає, що на момент аудиту, результати якого представлені відповідачем, багато документів вже було втрачено. На час проведення аудиту вона була на лікуванні. Вказує, що накладні на отримання фондом товару були подані з дотриманння всього законодавства, керівник не давав вказівки проводити взаєморозрахунки, тому такий тривали час і не був проведений взаємозалік, хоча вона повідомляла про це керівника. Заяви про зарахування зустрічних вимог, коли вона працювала надходили, але це не було зроблено за вказівкою керівника, а у 2018 році вона вже не працювала - з липня 2018. Вказала, що [PERSON] працював у фонді по трудовій угоді. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 11.07.2016 між Рівненським обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , головою (засновником) селянського (фермерського) господарства «Мрія» (ЄДРПОУ 30716363, що знаходиться за адресою: вул.Центральна,27 с.Кутянка, Острозького району Рівненської області, 35850) було укладено кредитний договір за №87/16. (а.с.13-14) Згідно п.1.1. Договору, фонд надав позичальнику, [PERSON] , на підставі Порядку надання та використання кредитів для підтримки фермерських господарств Рівненської області пільговий кредит строком на 5 років для придбання пально-мастильних матеріалів в сумі 70000 грн. 00 коп. (сімдесят тисяч гривень 00 копійок) під 2% річних, а позичальник зобов`язався погасити кредит та сплатити відсотки за користування кредитом до 20 листопада 2021 року на умовах цього договору. 29.08.2016 року між фондом та позичальником укладено Угоду про внесення змін до кредитного договору №87/16 від 11.07.2016 року, в якій на тих же умовах і з незмінними зобов`язаннями збільшувалася сума кредиту до 200000,00 грн. та уточнювався предмет договору. (а.с.16) З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту. Відповідно до п.2.2. Договору, Додатку №1 до договору, що є невід`ємною його частиною - Розрахунку (графіку) повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, позичальник бере на себе зобов`язання повертати кредит через один рік після надання кредиту рівними частинами щорічно, що складається з частини основної суми кредиту та два відсотки річних за користування кредитом (п.2.3. Договору). Згідно Додатку №1 - графіку повернення кредиту перша сума повернення 40000,00 грн. мала бути здійснена позичальником до 01 вересня 2017 року, друга 40000,00 грн. грн. - 01 вересня 2018 року, третя 40000,00 грн. - 01 вересня 2019 року, четверта 40000,00 грн. до 01 вересня 2020 року, а також 40000 грн. - до 01.09.2021, термін погашення якої ще не настав (а.с.15-16) Фондом умови Договору було виконано в повному обсязі та надано позичальнику суму кредиту в розмірі 200000,00 грн., що підтверджується також звітом про використання коштів позичальником та його письмовим поясненням. (а.с.17, 18) На підставі рішення №22 від 29 серпня 2016 створено Філію Рівненського фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, яка є відокремленим підрозділом Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. (а.с.65-67) Сторонами не заперечується, що в подальшому Рівненським фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі було винесено розпорядження правління та виділено кошти та проведено закупівлю свиней породи мангалиця. З метою відгодівлі та вирощування свиней фонду, з 31.05.2017 по 31.12.2018 [PERSON] по домовленості з головою правління Рівненського фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] , постачалася сільськогосподарська продукція в рахунок погашення отриманого кредиту у позивача. [PERSON] було поставлено сільськогосподарської продукції для Фонду на загальну суму 174678,00 грн. Згідно поданих накладних вбачається, що від [PERSON] відпускались фонду товари: ( а.с. 75-94) № з/пДатаНомер накладної Кількість, кгСума, грн. 131.05.20171комбікорм160672,00 230.06.20172комбікорм6072549,40 331.07.20173комбікорм14075908,90 431.08.20174комбікорм18277673,40 530.09.20175комбікорм16737026,60 631.10.20176комбікорм14947589,62 ЖОМ5057 730.11.20177комбікорм16508251,40 жом4890 831.12.20178комбікорм16848386,58 жом5053 931.01.20181комбікорм17508696,28 жом5178 1028.02.20202комбікорм14457284,76 жом4676 1131.03.20183комбікорм16638322,56 жом5146 1230.04.20184комбікорм17848028,00 1331.05.20185акомбікорм131589,50 1430.06.2(fl86комбікорм20479211,50 1531.07.20187комбікорм343015435,00 1631.08.20188комбікорм16417384,50 1730.09.20189комбікорм16377366,50 1830.10.201810комбікорм296113324,50 1930.11.201811комбікорм553724916,50 2015.12.201812комбікорм356916060,50 Всього174 678,00 Також відповідачем неодноразово подавались заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, так 01.09.2018 року зареєстрована в фонді за вх. №108 від 05.09.2018 року, заява про зарахування однорідних зустрічних вимог від 15.07.2019 року зареєстрована в фонді за вх. №116 від 15.07.2019 року, заява про зарахування однорідних зустрічних вимог від 01.09.2020 року зареєстрована в Фонді за вх. №48 від 01.09.2020 року. (а.с.68-70) 21.12.2020 відповідачем повторно подані заяви про зарахування зустрічних вимог до фонду, а саме: - за 2018 рік на суму зарахування 98000,00 грн., в які входить 80000,00 грн. - тіло кредиту, 8000, 00 грн. - відсотки нараховані за кредитом, 10000,00 грн. - пеня нарахована на прострочену суму 40000,00грн., за період з 01.09.2017 до 01.09.2018 року; - за 2019 рік на суму зарахування 35701,00 грн. (після зарахування залишок суми заборгованості перед Фондом становить 6699,00 грн. тіла кредиту); - за 2020 рік та на суму 40 977,00 грн. (після зарахування залишок суми заборгованості перед Фондом становить 623,00 грн. тіла кредиту). (а.с.71-73) За поданими розрахунками відповідача загальна сума припинених зобов`язань становить 174 678,00 грн., а отже загальна сума заборгованості по кредитному договору перед фондом, строк оплати якої настав, станом на 21.12.2020 року становить 7322,00 грн. тіла кредиту. За аудиторським звітом за результатами проведення внутрішнього аудиту ефективності планування і використання обласної цільової програми індивідуального житлового будівництва у сільській місцевості «Власний дім» на 2016-2020 роки в департаменті агропромислового розвитку Рівненської ОДА, Рівненському обласному фонді підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, а також окремих питань фінансово - господарської діяльності фонду та філії Рівненського обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі відділом внутрішнього аудиту Рівненської обласної державної адміністрації від 17.07.2018 року за № 01-09/03 - відповідно до пред`явлених Філією накладних за травень - грудень 2017 року та січень - квітень 2018 року, [PERSON] через [PERSON] для годівлі тварин на Фонд відпущено кормів на загальну суму 80,340 тис. гривень.В подальшому відпуск сільськогосподарської продукції відповідачем здійснювався до 15.12.2018. Позивачем зазначений розрахунок не оспорювався. Посилання представника позивача на те, що був відсутній договір про поставлення сільськогосподарської продукції спростовується показами свідка [PERSON] , а також наданими оригіналами накладних на відпуск товарів, посилання представника позивача на те, що вказані накладні не є належними документами, жодними доказами не підтверджуються. За п.21 правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 року №1597, які діяли на момент постачання продукції: погашення кредиту та внесення плати за користування ним може проводитися коштами та/або частково чи повністю сільськогосподарською продукцією власного виробництва за цінами та на умовах, визначених кредитним договором, рівними частинами щоквартально, до 15 числа місяця, що настає за звітним періодом, або до 30 листопада поточного року. Погашення позики в останній рік повинно бути проведено до закінчення терміну кінцевого погашення кредиту. В розумінні статті 601 ЦК України, спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством. За загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент висловлення учасником відповідних правовідносин волевиявлення у відповідній формі, зокрема письмовій, що містить чітке однозначне волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку. Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї зі сторін. Окрім того, з розрахуноку погашення заборгованості (додаток №2) встановлено, що кінцевий термін погашення заборгованості 01.09.2021 на суму 40000 грн. не настав і за п.5.3 договору фонд не вимагає розірвання цього договору, тому підстав для стягнення заборгованості в повному розмірі немає. Також суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення пені і інфляційних втрати, оскільки пунктом 4.2. Договору №87/16 від 11 липня 2016 передбачена відповідальність за порушення термінів повернення кредиту, згідно якого позичальник сплачує фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від не внесеної в строк суми платежів. З наведеного вбачається, що зазначеним договором не передбачено стягнення інфляційних втрат та пені в порядку та розмірі в якому просить позивач. Також, вирішуючи позов в частині необхідності стягнення пені, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, 2) зміна умов зобов`язання, 3) сплата неустойки, 4)відшкодування збитків та моральної шкоди. Правові наслідки порушення зобов`язання настають тільки коли це передбачено законом або договором. Покладення на сторону відповідальності за невиконання зобов`язання, яка не встановлена цим договором або законом є порушенням ст.611 ЦК України. За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). За умовами частини першої статті 530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 7322 грн. заборгованості за тілом кредиту, відмовивши в позові в іншій частині. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі ст.61 Конституції України, ст.549,601 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial