Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Куликівська селищна рада Жовківського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Зазначає, що будинковолодіння перейшло у її власність після смерті чоловіка, [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, яке видане 11.10.2011 року Жовкіською державною нотаріальною конторою. Загальна площа будинку 38,6 кв.м. В житловому будинку зареєстровані: позивач, [PERSON], [INFO], як власниця будинку, відповідачка, [PERSON], [INFO], дочка власниці будинку, теперішнє прізвище [PERSON], дівоче прізвище - [PERSON] та [PERSON], [INFO], внучка власниці будинку. Вказує, що відповідач, [PERSON] біля п'ятнадцяти років тому залишила житловий будинок, забравши усі особисті речі та переїхала у м. Львів, де й проживає до цього часу. Стверджує, що вже більше п'яти років не спілкується з дочкою. Остання змінила номер телефону, щоб уникати спілкування. Звертає увагу, що факт відсутності [PERSON] у її господарстві більше п'ятнадцяти років стверджується актами комісії Куликівської селищної ради. Заявляє, що у зв'язку з тим, що через реєстрацію дочки у будинку не може оформити субсидії на комунальні послуги, змушена була звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, як і не з'явилася в судове засідання, яке було призначено 12.10.2017 року о 10 год. 00 хв., хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд враховує, що справа 16.11.2017 року о 10 год. 30 хв. не розглядалася, знімалася із розгляду у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді та його перебуванням на лікарняному. Представник третьої особи - Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області - в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин , не подала відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] встановлюється, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину від 11.10.2011 року [PERSON], 1960 року народження є спадкоємцем майна чоловіка [PERSON], 1955 року народження, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З витягу про державну реєстрацію прав №31964004 від 08.11.2011 рооку вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON]. З актів обстеження реєстрації і проживання [PERSON] від 04.04.2017 року, 15.05.2017 року, 06.06.2017 року вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS], але за даною адресою не проживає близько п"ятнадцяти років. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Проте, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 3 Правил реєстрації місця проживання реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено). Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 8 Правил реєстрації місця проживання з питань «прописки» необхідно звертатися до органу реєстрації безпосередньо (тобто до відповідного органу місцевого самоврядування) або до центру надання адміністративних послуг (у випадку, якщо такий центр створено і він надає цю послугу у вашій територіально-адміністративній одиниці). Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 26 Правил реєстрації місця проживання (Постанова КМУ №207 від 02.03.2016 р.), якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що відповідач відсутня за місцем реєстрації свого проживання протягом тривалого часу, а також враховуючи те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд через реєстрацію особи, якя тривалий час не проживає у її будинку, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- будинком що знаходиться за адресою: [ADDRESS], слід задоволити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач зверталася в суд із позовом 12.10.2017 року, коли судовий збір розраховувався виходячи із прожиткового мінімуму у розмірі 1600,00 грн., тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved