Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції, ВРЕР ДАІ з обслуговування Виноградівського району про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на транспортний засіб. Вимоги позову мотивовано тим, що 12 березня 2011 року на основі усної домовленості з [PERSON] мешканцем [ADDRESS] позивач купив від нього автомобіль марки «FORD Courier» рік випуску 1998 року, кузов [NUMBER] Тип. ГЗ Фургон малотонна, державний номер [NUMBER] уплативши йому гроші у сумі 18 000,00 гривень. [PERSON] володів даним транспортним засобом на основі генеральної довіреності від 13 травня 2006 року, яку йому видав перший власник автомобіля, відповідач [PERSON] мешканець [ADDRESS] Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі № 1919. Домовившись з власником автомобіля [PERSON] про ціну та інші істотні умови усного договору купівлі продажу, позивач сплатив йому повну вартість за транспортний засіб, гроші у сумі -18000 (вісімнадцяти тис.) гривень. Позивачу [PERSON] повідомили, що на транспортний засіб накладено арешт у зв'язку із заборгованістю першого власника [PERSON] перед ПАТ А Б « Надра». У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду про визнання дійсними договірних зобов'язань купівлі продажу транспортного засобу між відповідачами [PERSON] та [PERSON] а також між [PERSON] та відповідачем [PERSON] та визнання за ним права власності на автомобіль. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання не з»явився, але подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає та розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Треті особи ДВС Виноградівського районного управління юстиції та ВРЕВ ДАІ з обслуговуванням Виноградівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні встановлено, що 12 березня 2011 року на основі усної домовленості з [PERSON] мешканцем [ADDRESS] позивач купив від нього автомобіль марки «FORD Courier» рік випуску 1998 року, кузов [NUMBER] Тип. ГЗ Фургон малотонна, державний номер [NUMBER] уплативши йому гроші у сумі 18 000,00 гривень. [PERSON] володів даним транспортним засобом на основі генеральної довіреності від 13 травня 2006 року, яку йому видав перший власник автомобіля, відповідач [PERSON] мешканець [ADDRESS] Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі № 1919. Домовившись з власником автомобіля [PERSON] про ціну та інші істотні умови усного договору купівлі продажу, позивач сплатив йому повну вартість за транспортний засіб, гроші у сумі -18000 (вісімнадцяти тис.) гривень. На той час у позивача не було грошових коштів для переоформлення автомобіля на себе, в тому, щоб підтвердити правочин купівлі - продажу транспортного засобу він отримав від власника транспортного засобу [PERSON] розписку про повний з ним розрахунок. Окрім цього [PERSON] дав позивачу Довіреність згідно якої йому надано право представляти його інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах органах Державтоінспекції або в будь яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форми власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатації та відчуженням транспортного засобу в тому числі зняти ТЗ з обліку у відповідних органах, а також виконувати всі інші юридично значущі дії пов'язані з цією довіреністю та передбачені вищезгаданою довіреністю. Довіреність видана на невизначений термін і діє до її скасування, посвідчена приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу реєстраційний №459. З того часу даний автомобіль позивач використовую для своїх потреб. 02 грудня 2013 року рухаючись наданому автомобілі в напрямку м. Хуст позивача було зупинено працівниками міліції на посту ДАІ с. Велика Копаня Виноградівського району. Був викликаний працівник державної виконавчої служби Виноградівського району, яким після цього було накладено арешт, на автомобіль позивача. Позивачу [PERSON] повідомили, що на транспортний засіб накладено арешт у зв'язку із заборгованістю першого власника [PERSON] перед ПАТ А Б « Надра». Накладення арешту на фактично позивача транспортний засіб він вважає безпідставним і таким, що порушує його конституційні права власника, гарантовані ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, оскільки власником даного автомобіля він став від 11 березня 2012 року, від того часу коли купив його від попереднього власника [PERSON] Виконавчий лисі №-2-770/11 на арешт усього майна відповідача [PERSON] було видано Виноградівським районним судом 17 жовтня 2011 року. На той час відповідач [PERSON] уже не являвся власником транспортного засобу оскільки продав його відповідачу [PERSON] про що свідчить Довіреність від 30 травня 2006 року. Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами Цивільного Кодексу України 2003р., які підлягають до застосування до склавшихся правовідносин. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі визнання права. Відповідно до ст. 60 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Оцінюючи відповідно до вищевказаних присів подані сторонами докази, доводи представника позивача та заперечення відповідача, суд доходить наступних висновків. У відповідності до вимог 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ/ майно/ яке воно здійснюється відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На основі вимог ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами, для приховування іншого правочиу, який вони насправді вчинили, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони вчинили. Позивач в порядку ст. 31 ЦПК України, змінив позовні вимоги п.1 позовної заяви, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Оцінюючи надані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved