Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики від 22.07.2019 року у розмірі 46 298,22 грн., яких 45 000,00 грн. заборгованість за договором позики, 758,22 грн. 3% річних, 540 грн. збитки від інфляції. На підтвердження своїх вимог вказала, що 22.07.2019 року відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 45 000,00 грн., які зобов`язалась повернути до 28.07.2019 року, про що власноручно написала розписку та підписала договір позики. Однак у строк, обумовлений договором позики та розпискою, кошти не повернула. Тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, просить стягнути заборгованість на загальну суму 46 298,22 грн. та судовий збір. Ухвалою суду відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся згідно вимог 128 ЦПК України належним чином, зокрема шляхом направлення копії позовної заяви з додатками та копії ухвали про відкриття провадження за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.07.2019 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 45 000,00 грн., які зобов`язалась повернути у строк не пізніше 28.07.2019 року. Даний факт підтверджується договором позики від 22.07.2019 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON] , та власноручно написаною відповідачем [PERSON] розпискою. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦПК України). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13 розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, і підтверджує як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог як обґрунтованих на законі та підтверджених матеріалами справи, зокрема стяненню підлягає сума боргу за договором позики у розмірі 46 298 (сорок шість тисяч двісті дев"яносто вісім) грн. 22 коп., яка складається з : 45 000,00 грн. заборгованість за договором позики, 758,22 грн. 3% річних, 540 грн. збитки від інфляції. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved