Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/1101/74/36847 про надання кредиту на суму 100 000 доларів США на споживчі потреби зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном повернення кредиту до 15.07.2027 року. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. 16.07.2007 року в забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] по кредитному договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] укладений договір поруки. Станом на 06.12.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 796 679 грн., з яких: 165 329,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 479 077,48 грн. - борг за відсотками, 2 152 272,31 грн. - пеня. Просить суд, стягнути солідарно з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі - 2 796 679 грн. та понесені судові витрати по справі. Представник позивача Марченко І.І. в судове засідання не з'явилася, хоч була повідомлена про час та місце слухання справи, подала суду заяви про слухання справи у її відсутності. Просить суд позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача по наявним матеріалам справи. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин проте, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать письмові матеріали в справі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527,530, 549, 550, 553, 554, 1059, 1050, 1055 ЦК України. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] укладено кредитний договір за №014/1101/74/36847 за яким останньому наданий кредит розміром - 100000 доларів США із сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 13 % річник строком до 15.07.2027 року ( а.с. 4-6). Згідно п. 6.5. кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту (а.с. 33). Відповідно до п. 10.1. кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (а.с. 5 зворот). Відповідно до ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, укладено договір поруки від 16.07.2007 року з [PERSON] відповідно до умов якого останній поручався перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання відповідачем усіх його зобов'язань за кредитним договором. (а.с. 11-12). Судом встановлено, що рішенням Шацького районного суду від 15.03.2012 року звернуто стягнення на належні [PERSON] житловий будинок загальною площею 124,07 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами й земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1318 га, що знаходиться по [ADDRESS], в рахунок заборгованості згідно кредитного договору №014/1101/74/36847 від 16.07.2007 року (а.с. 12-13). Вказаним рішенням встановлено факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 17 своєї постанови №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК. Судом встановлено, що після реалізації предмета іпотеки відповідачі на даний час не погасили остаток кредитної заборгованісті перед банком. Отже, між сторонами не припинилися правовідносини, що виникли із кредитного договору, оскільки згідно п. 9.1. кредитного договору, він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (а.с. 5 зворот). За таких обставин, вимоги банку про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості за невиконання умов кредитного договору є підставним. Станом на 06.12.2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 796 679 грн., з яких: 165 329,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 479 077,48 грн. - борг за відсотками, 2 152 272,31 грн. - пеня (а.с. 9-14). Отже, відповідачі істотно порушили вимоги ст. ст. 526, 527, 530, 533, 536, 549, 550, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, умови кредитного договору, несвоєчасно погасив суму простроченого кредиту та пеню за порушення строків повернення кредиту, в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 2 796 679 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 3441 грн. 00 коп.

Outcome: approved