Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району у квітні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на їх утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з квітня 2013 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на повному державному утриманні в КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступеню». Мати дітей померла [INFO], а батько (відповідач у справі) відбував покарання за вироком суду в Кам'янській виправній колонії із квітня 2011 року. 10.01.2014 року у відповідача закінчився строк покарання та він вибув за адресою: [ADDRESS]. Проте після проведеної перевірки виявилося, що за цією адресою відповідач ніколи не мешкав. На даний час відповідач не звернувся до органу опіки та піклування з заявою щодо повернення йому дітей, жодного разу їх не відвідував і не надавав їм матеріальної допомоги. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначивши що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дітей, оскільки відповідач не цікавиться їх життям та не відвідує в інтернаті. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про день та час судового розгляду справи, про що в матеріалах справи є підтвердження. Представник третьої особи до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мати дітей, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.04.2013, дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, так як їх батько на той час відбував покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2011 року, а мати померла. З квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на повному державному утриманні в КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступеню». Згідно до листа Кам'янської виправної колонії № 11/2-276 від 30.01.2014 року, [PERSON] відбував покарання у їх закладі та був звільнений 10.01.2014 року по відбуттю строку покарання. Вибув за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із листа Служби у справах дітей м. Сімферополя від 21.03.2014 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживав та не був зареєстрований. Відповідно до листа КЗ «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступеню» від 12.04.2014 року, за час перебування неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в їх закладі, батько дівчаток їх не відвідував, не телефонував і не надавав їм матеріальної допомоги. Неповнолітньою [PERSON] було подано заяву про надання згоди на позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї, так як більше 10 років вони не спілкувалися. Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району за № 01-14/0268 від 08.04.2014, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001р. на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України та стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки він ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання та не вчиняє відповідних дій і це є актом його свідомої поведінки. На підставі викладеного та

Outcome: approved