Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 січня 2014 року між відповідачем та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № К-150099, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 82740 грн. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався погасити кредит та сплатити проценти за користування ним, згідно графіка платежів, шляхом внесення готівки до каси Банку, або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідач частково здійснював виплати, однак, до часу звернення до суду, зобов`язання належним чином не виконав, кредитної заборгованості не погасив. 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, в тому числі, і за кредитним договором № К-150099 від 30 січня 2014 року, укладеним між відповідачем та ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником\~ умов укладеного кредитного договору,\~представник позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 98925 грн. 18 коп., судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 20000 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~був повідомлений\~належним чином. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з цим, суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає, за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до умов кредитного договору № К-150099 від 30 січня 2014 року, ПАТ «Дельта Банк» надав позивачу грошові кошти в розмірі 82740 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 29.01.2019 року, включно, згідно графіка платежів, на умовах визначених вказаним договором (а.с.11-22). 09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав, в тому числі, і за кредитним договором № К-150099 від 30 січня 2014 року, укладеним між відповідачем та ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 29-33). Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 28 травня 2020 року, борг останнього складає 98925 грн. 18 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 58480 грн. 58 коп.; \~ \~ \~ \~нараховані 3% річних 5270 грн. 91 коп.; \~ \~ \~ \~подвійна облікова ставка НБУ 16437 грн. 11 коп.; \~ \~ \~ \~заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 13670 грн. 75 коп.; \~ \~ \~ \~заборгованість за відсотками з дати відступлення права вимоги і по дату складання розрахунку заборгованості 5065 грн. 83 коп. (а.с.26-28). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.1052\~ЦК України,\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] на підставі норм ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повернув, тому, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № К-150099 від 30 січня 2014 року в розмірі 98925 грн. 18 коп. на користь позивача. Крім того, вирішуючи питання про розподіл витрат, суд враховує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч. ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.141 ЦПК). Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судовий збір, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Зокрема, згідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України,якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 2102 грн. 00 коп. Крім того, згідно ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ч.1,2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Зокрема, у відповідності до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також, вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч.1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. За таких обставин, оскільки, згідно наданого позивачем розрахунку витрат на правничу допомогу адвоката (копії заявки на надання правничих послуг № 64 від 04 червня 2020 року), копії Договору про надання правничої допомоги від 21 грудня 2019 року та копії витягу з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 22 червня 2020 року, судом встановлено, що дані витрати є не співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом; а також, ціною позову, тобто, мають частково компенсуватися в силу ст.137 ЦПК України, тому, позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 8000 грн. за складання позовної заяви, підготовку та друк необхідних документів. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

Outcome: partial