Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією №003-17024-011212 в сумі 17653 (сімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три) гривні 00 коп. В обгрунтуваня позову посилаєюся на те, що 01.12.2012 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», правонаступником ТзОВ «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви №002-17024-011212. Згідно вказаного договору Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок у національній валюті України - гривні, та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000 гривень. Обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 15000,00 гривень. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідач скористалася кредитною лінією, але не виконує належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті чого стоном на 02.06.2014 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 17653 (сімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три) гривні. Враховуючи наведене, просили стягнути із [PERSON] на користь ПАТ«Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 17653,00 грн. та судові витрати. Крім того, просили справу розглянути без присутності представника Позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. [PERSON] позов визнавала частково і просила врахувати, що кошти брала на операцію для сина і взяті зобов'язання не виконала, так як втратила роботу і на даний час безробітна. Крім того, вона із сином та мамою у віці 93-ох років змушена проживати на приватній квартирі тому що накладено арешт на їх квартиру та виселено. [PERSON], що представляє інтереси [PERSON] позов визнавали частково і пояснила, що відповідачка сплатила сам кредит і кошти понад 9595 гривень, що значно перевищує розмір збитків. Просила врахувати важкий матеріальний стан відповідачки, а саме отримання нею незначних коштів по безробіттю, проживання по найму із хворою 93-х річною мамою та сином на приватній квартирі, накладення арешту на попередню квартиру по рішенню суду та смерть її чоловіка, що позбавило відповідачку можливості вчасно вносити кошти по кредиту. Враховуючи наведене просили звільнити від сплати взятих зобоваязаннь за комісіями в сумі 4 300,00 грн. Заслухавши відповідачку [PERSON], [PERSON], що представляє її інтереси та дослідивши матеріали справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення часткаово. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Однак відповідачка [PERSON] умови договору не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 02.06.2014 року становить 17653 (сімнадцять тисяч шістсот п'ятдесят три) гривні. Дана сума складається із: тіло кредиту 9753 (дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят три) гривні, прострочене тіло кредиту 3600 (три тисячі шістсот) гривень, заборгованість за комісіями 4300 (чотири тисячі триста) гривень, що стверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.3). Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови № 5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Під час розгляду справи такі обставини знайшли своє підтвердження. Так, із довідки №623 від 13.11.2014 року Радивилівського районного центру зайнятості встановлено, що [PERSON] із 05.09.2014 року перебуває на обліку як безробітна і отримує допомогу по безробіттю. Факт смерті чоловіка відповідачки - [PERSON] [INFO] року вбачається із свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] Про відсутність житла, а саме накладення обтяжень на квартиру [ADDRESS] доводиться із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.07.2013 року. Крім того, про важке матеріальне становище відповідачки і відсутність житла вбачається із акту обстеження матеріально - побутових умов складеного 14.11.2014 року комісією Немирівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Враховуючи ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, зокрема, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання суд вважає за можливе відповідно до положень ст.551 ЦК України зменшити розмір стягнення за комісією до 500 грн., що є співрозмірною з сумою заборгованості. Судом встановлено, що позивач сплатив по справі судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Даний факт стверджується платіжним дорученням (а.с.1). За таких обставин суд вважає, що понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial