Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що він орендував приміщення елінгу, який належить на праві власності Госпрозрахунковому відокремленому структурному підрозділу «Спортивний клуб ХСЗ» Відкритого акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод». 23.04.2009 року було порушено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.270 КК України, оскільки 16.04.2009 р. в 00-15 год. внаслідок його халатних дій в елінгу ГВСП виникла пожежа, причиною якої, згідно висновку експертів, можливо користування несправними електронагрівальними приладами. Як вказує позивач, по даній справі його визнано потерпілим. За постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.06.2014р. [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.1 Закону України «Про амністію», провадження у справі припинено. Позивач зазначає, що факт спричинення [PERSON] йому збитків у сумі 178300,00 грн., внаслідок скоєння працівником злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України встановлений постановою Комсомольського районного суду м.Херсона та в силу ст.61 ЦПК України вважається встановленим та новому доказуванню не підлягає. Окрім цього, позивач також вказує, що неправомірними діями відповідачів йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 2000,00 грн. та яка виражається у порушенні права власності, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими, поданням до нього цивільних позовів особами, стосовно яких він здійснював підприємницьку діяльність, які вони отримали внаслідок пожежі. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позов, стягнути з [PERSON] та ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» на його користь матеріальні збитки у сумі 178300,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. - солідарно. В судовому засіданні представник позивача, за договором [PERSON], підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити позов в повному обсязі. При цьому представник пояснила суду, що матеріальна шкода позивачу завдана внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, що підтверджується відповідною постановою суду, а тому вважається встановленою та такою, що не підлягає новому доказуванню. Обґрунтовуючи моральні переживання та страждання, які позивач оцінив у 2000,00 грн., представник позивача [PERSON] послалась на порушення права власності позивача. Представник відповідача [PERSON], за договором [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях проти позову. Представник відповідача ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» та третьої особи, за довіреністю Тодавчич С.М., в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову в зв'язку з його необґрунтованістю. При цьому пояснила, що по-перше, позивачем не надано доказів, які б підтверджували кожну обставину, він дійшов помилкового висновку, що постановою Комсомольського суду м.Херсона від 18.05.2012 р., яка скасована судом, підтверджено факт заподіяння шкоди, її розмір та вину [PERSON] По-друге, стороною позивача не наведено обставин, які підтверджують заподіяння матеріальної шкоди, її розмір, винність ані директора ГВСП «Спортклуб ХСЗ» [PERSON], ані ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», як і відповідно моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи №2114/1-316/11, заслухавши сторони, суд встановив, що відповідно до договору оренди №467/16-Ар від 01.11.2007 р., укладеного між ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» в особі директора госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Спортклуб ХСЗ» [PERSON], як орендодавцем, та приватним підприємцем [PERSON], як орендарем, останньому в строкове платне користування без права викупу приміщення був переданий в оренду елінг, загальною площею 180 кв.м., розташований за адресою: м.Херсон, [ADDRESS]. (Том 1, а.с.44 кримінальної справи). Наказом № 209к від 04.04.2006 р., прийнятим ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» про переведення, [PERSON] прийнято на ВАТ ХСЗ та призначено директором ГВСП «Спортклуб ХСЗ», за його згодою, з оплатою праці згідно штатного розпису з 03.04.2006 р. (Том 1, а.с. 50 кримінальної справи). З огляду на акт, складений комісією у складі інспектора ВНПД по Комсомольському району ХМУ ГУ МНС України в Херсонській області Марченко О.В., директора ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» [PERSON], ПП [PERSON] та ін. 17.04.2009 р., пожежа виникла 16.04.2009 р. о 00-10 год. на об'єкті елінг ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» ВАТ «Херсонський суднобудівний завод», за адресою: м.Херсон, [ADDRESS], власником якого є ВАТ «Херсонський суднобудівний завод». Пожежею були знищенні різні цінності, в тому числі матеріальні цінності, моторна лодка «Нептун-3» (склопластикова) гр.[PERSON] Ймовірна причина пожежі зазначена необережне поводження з вогнем. (Том 1, а.с.25 кримінальної справи). За п. 4.4. положення Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу «Спортивний клуб ХСЗ» ВАТ «Херсонський суднобудівний завод», до функцій підрозділу віднесено виконання вимог Законів України, норм та правил по техніці безпеки, охорони праці, охорони навколишнього середовища, промсанітарії, пожежної безпеки із записом в журналі. Пунктом 7.1.4. положення, передбачено, що службові обов'язки керівника ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» включають в себе прийняття всіх мір по забезпеченню ГВСП кваліфікованими кадрами, створення безпечних умов для їх праці, виконання законів, правил та норм по охороні праці, пожежної безпеки. За п.7.3.4 - до відповідальності керівника віднесено в тому числі виконання особисто та працівниками ГВСП «Спортклуб ХСЗ» трудового законодавства України, законів, правил та норм по охороні праці, охороні навколишнього середовища, пожежної безпеки. Відповідно до технічного висновку про дослідження пожежі, яка сталася 16.04.2009р. в елінгу ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» від 29.05.2009 р., найбільш ймовірною причиною виникнення вищевказаної пожежі, є результатом аварійного режиму роботи електромережі або електрообладнання (електроприладів), який міг відбутися внаслідок виникнення великих перехідних опорів, короткого замикання, перенапруги або перевантаження у електромережі. Версію про можливість виникнення пожежі від необережного поводження з вогнем, паління вважати як малоймовірну. Відповідно до висновку експерта №Е-1023 від 25.06.2009 р. причиною виникнення пожежі визначено аварійний режим роботи електромережі в будівлі елінгу; причиною пожежі міг стати аварійний стан електромережі; причиною виникнення аварійного стану електромережі послужило виникнення великих перехідних опорів, короткого замикання, перенапруги або перевантаження у електромережі, або втрата ізоляційних властивостей ізоляції кабелів електромережі елінгу. За висновком експерта №Е-1409 від 19.08.2009р., встановлено, що вимірювання опору ізоляції електромережі елінгу ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» не проводилось, що є порушенням вимог правил пожежної безпеки в Україні та ПУЕ; причина виникнення пожежі - аварійний режим роботи електромережі в будівлі елінгу. (Том 1, а.с.102-108, 117-123, 134-141 кримінальної справи). Окрім цього, із матеріалів кримінальної справи також вбачається, що приписом Державного пожежного нагляду директору ГВСП «Спортклуб ХСЗ» [PERSON] 18.10.2006 р. запропоновано вжити заходів щодо усунення порушень вимог пожежної безпеки, а саме: п.4 провести замір опору ізоляції електричних мереж та електроустановок; забезпечити обслуговування та технічну експлуатацію електроустановок, у тому числі електроустановок слабкого струму; п. 11 особі призначеній відповідальною за протипожежний стан електроустановок проводити профілактичні огляди та планово попереджувальні ремонти електрообладнання і електромереж, а також своєчасно усувати порушення, які можуть призвести до пожежі; п.12 не допускати здавання в оренду приміщень та території без дозволу державного пожежного нагляду. (Том 1, а.с.150 кримінальної справи). Постановою інспектора з пожежного нагляду Комсомольського РВ м.Херсона ГУ МНС України в Херсонській області за №265 про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2006 р., посадову особу [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.175 КУпАП, а саме за порушення вимоги пожежної безпеки, не виконана перезарядка вогнегасників, не виконані заміри опору ізоляції електричної мережі, що було встановлено 26.10.2006 р. об 11-00 год. на території ГВСП «Спортклуб ХСЗ». (Том 1, а.с.152 кримінальної справи). Згідно постанови старшого слідчого СВ Комсомольського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області від 05.05.2009 р., позивача [PERSON] визнано потерпілим у кримінальній справі №020148-09. (Том 1, а.с.211 кримінальної справи). Однак, постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.06.2014 р., яка набрала законної сили 13.06.2014 р., [PERSON] від кримінальної відповідальності було звільнено на підставі п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2011 р.», провадження по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст.367 КК України - закрито. У процесі розгляду даної цивільної справи, ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 07.08.2014 р., провадження у справі було зупинено, в зв'язку із оприлюдненням оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ «Херсонський суднобудівний завод», в межах якої [PERSON] мав право звернутись із заявою про визнання його грошових вимог до боржника. За ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.12.2014 р. по справі №923/1062/14, про визнання ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» банкрутом, вбачається, що однією із сторін по справі був позивач по даній справі - фізична особа [PERSON] Із встановлених господарським судом обставин вбачається, що до кредиторської заяви [PERSON] не було додано договорів оренди, експертних висновків щодо розміру збитків, розрахунку кредиторських вимог тощо. Заявник всупереч вимог ст.ст.33-35,38 ГПК України, не надав доказів на підтвердження своїх вимог та не обґрунтував неможливість надання таких доказів. За таких обставин, судом ухвалено відхилити повністю вимоги [PERSON] Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 27.03.1992р. із наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 60 ЦПК України). Виходячи з цього, відповідно до ЦК України, позивач повинен був довести наявність шкоди і неправомірної поведінки відповідачів, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди, розмір відшкодування. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи вищевказане, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Так, сторона позивача в обґрунтування такої неправомірної дії з боку відповідачів, як скоєння злочину працівником підприємства [PERSON], під час виконання службових обов'язків у ГВСП «Спортивний клуб ХСЗ» ВАТ «Херсонський суднобудівний завод», посилалась на існуючі документи, які містяться в матеріалах кримінальної справи, акти, висновки експертів, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], постанову Комсомольського районного суду м.Херсона про закриття провадження у справі від 05.06.2014 р., в яких зафіксовано факт наявності заподіяної шкоди позивачу. При цьому представник позивача посилалась на постанову Комсомольського районного суд м.Херсона від 05.06.2014р. як на доказ, яким вже встановлено вину відповідача [PERSON] та вартість майна, яка підлягає відшкодуванню. Однак, з такою позицією позивача суд не погоджується. Так, за нормами ст.58 ЦПК України - належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування. Постанова Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.06.2014р., якою [PERSON] від кримінальної відповідальності було звільнено на підставі п. «г» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2011 р.», а провадження по кримінальній справі - закрито, не має преюдиціального значення, оскільки в силу ч.4 ст.61 ЦПК України лише вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою ж, на яку посилається представник позивача, не встановлені обставини щодо заподіяння матеріальної шкоди, її розмір, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіяною шкодою, тощо. Крім того, зазначені обставини не були доведені представником позивача й під час розгляду даної справи.

Outcome: dismissed