Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади м. Гадяч, третя особа:приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіна С.М. про визнання права власності на спадкове майно, а саме на гараж «А-1», розташований в [ADDRESS] , що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] . В своїй позовній заяві позивач вказує, що його батько [PERSON] 18.11.1998 року придбав гараж, розташований в [ADDRESS] . Договір купівлі - продажу вказаного гаража був зареєстрований на Українській універсальній біржі за №НГ- 4. При укладенні даної угоди [PERSON] було погоджено та виконано всі істотні умови договору купівлі - продажу вказаного гаража. Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації було проведено реєстрацію права власності вказаного гаража. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаного гаража. Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті батька, звернувся до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіної С.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж, де йому було відмовлено у зв`язку з тим, що договір купівлі - продажу вказаного гаража, укладений на Українській універсальній біржі не був посвідчений нотаріально. З цієї причини позивач не має можливості оформити право власності на гараж, тому вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання надав письмову заяву, в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача територіальної громади м. Гадяч в підготовче судове засідання не з"явився, надали заяву, в якій вказують, що позовні вимоги [PERSON] визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника. Третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіна С.М. в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача та просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 18.11.1998 року [PERSON] у [PERSON] придбав гараж, розташований в [ADDRESS] . Договір купівлі - продажу вказаного гаража був зареєстрований на Українській універсальній біржі за №НГ- 4. Право особистої власності [PERSON] на вказаний гараж зареєстроване Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації за № 28 в реєстровій книзі № 1 від 18.11.1998 року, але договір нотаріально не посвідчений. Згідно зі ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент придбання гаража, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу). Статтею 15 Закону України « Про товарну біржу» в редакції від 16.02.1993 року, яка була чинною станом на 18.11.1998 року, передбачено, що угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст. 128 ЦК України в редакції 1963 року, право власності ( право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Частиною 2 ст. 47 ЦК УРСР та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» , якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. Оскільки при укладенні угоди [PERSON] та [PERSON] було погоджено та виконано всі істотні умови договору купівлі - продажу гаража, розташованого в [ADDRESS] , укладеного між ними 18.11.1998 року та зареєстрованого Українською універсальною біржею за номером НГ-4, тому вказаний договір є дійсним. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця. [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого адміністрацією Приполярної сільської ради Усинського району Республіки Комі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] 24.02.2005 року був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС РС Свердловського міського управління юстиції у Луганській області. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаного гаража. Рішенням Гадяцького районного суду від 28.02.2019 року, яке набрало законної сили 02.04.2019 року, [PERSON] було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини , яка відкрилась після померлого [INFO] [PERSON] терміном два місяці з часу набрання рішенням законної сили. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіної С.М. за №01-16/638 від 24.06.2019 року, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON] .. Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Буланкіної С.М. від 04.05.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що договір купівлі - продажу вказаного гаража, укладений на Українській універсальній біржі не був посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved