Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Хмільницької міської ради про визнання за [PERSON], право власності на спадщину по заповіту на 37/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська 30, вартістю 288011 гривень, які належали її матері [PERSON], померлій 31 серпня 2015 року в місті Кам'янець-Подільському Хмельницької області; визнання незаконним та скасування свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0385 га, яка знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська, 30 (колишня вул. Фрунзе, 30), кадастровий номер 0510900000:00:004:1085, видане 14.09.2015 року Реєстраційною службою Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області; скасування запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 11156187 від 10.09.2015 р.; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 723939705109). Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 31 серпня 2015 року померла матір позивачки [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із 37/100 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська (колишня вул. Фрунзе), 30, вартістю 288011 грн. Після смерті матері [PERSON] позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею по закону першої черги. Її батько [PERSON] помер 14 червня 1981 року. 21 грудня 1999 року в Хмільницькій міській державній нотаріальній конторі склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачці [PERSON] Позивачка [PERSON] спадщину після смерті матері прийняла у відповідності до ст. 1269 ЦК України. Співвласником частини житлового будинку № 30 по вул. Вугринівська (колишня Фрунзе) в місті Хмільнику Вінницької області спадкодавець [PERSON] була на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти від 19.09.1969 року, посвідченого 15.01.1970 року нотаріусом Хмільницької нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 102, та зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 07.11.2012 року, реєстраційний номер 38113182. Співвласником іншої частини житлового будинку у відповідності до вищевказаного договору від 19.09.1969 року була рідна сестра [PERSON] - [PERSON] Частки, які належать кожному із забудовників збудованого житлового будинку, у договорі від 19.09.1969 року не визначені. У відповідності до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 31.12.1974 року житловий будинок прийнято в експлуатацію. Рішенням виконкому Хмільницької міської ради від 09.01.1975 року № 1 затверджено акт прийомки домоволодіння № 30-а по вул. Фрунзе в м. Хмільнику на праві особистої власності [PERSON] та [PERSON] 10 червня 1987 року між співвласниками будинковолодіння [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Договір про порядок користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності. Даний договір зареєстрований в реєстрі за № 1189. У вказаному договорі співвласники [PERSON] та [PERSON] обумовили порядок користування спільним нерухомим майном. Кожен із співвласників нерухомого майна проводив відповідні добудови до своєї частини нерухомого майна. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла [PERSON] 7 листопада 2012 року вона в КП «ВООБТІ» зареєструвала право власності на ? частину зазначеного будинковолодіння на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 06.05.2008 року Хмільницькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 443. За життя матір позивачки [PERSON] та [PERSON], будучи співвласниками будинковолодіння, подали до КП «ВООБТІ» нотаріально посвідчені заяви від 04.12.2012 року в яких просили розрахувати частки кожного у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами. КП «ВООБТІ» було розраховано частки кожного із співвласників будинковолодіння та видано відповідні довідки для предявлення до Хмільницької міської ради та заміни правовстановлювальних документів. У відповідності до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 04.12.2014 року та довідки КП «ВООБТІ» від 24.12.2012 року кімната 2-5/16,7 кв.м., кімната 2-4/12,5 кв.м. в житловому будинку літ. А, кімната 2-6/7,8 кв.м., прихожа 2-3/7,3 кв.м. в житловій прибудові літ. А1, кімната 2-2/7,3 кв.м., кухня 2-1/3,9 кв.м., в прибудові літ. А2 кладова 2-7/3,7 кв.м., коридор 2-8/3,3 кв.м., у веранді літ. а1, тамбур І/0,8 кв.м., веранда ІІ/3,3 кв.м., в веранді літ. а2, убиральня літ. З, сарай літ. М, сарай літ. Н, огорожа № 3, хвіртка № 4 становлять 37/100 частки будинковолодіння, розташованого в м. Хмільнику вул. Фрунзе, 30. Саме дані приміщення та будівлі будувала та користувалась ними [PERSON] 07.11.2012 року право власності на ? частку зазначеного будинковолодіння зареєстровано за гр. [PERSON] на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений 15.01.1970 року Хмільницькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 102, дублікат якого виданий державним нотаріусом Державного нотаріального архіву Вінницької області 06.09.2012 року за реєстровим № 1-154. 24 грудня 2012 року на підставі заяв [PERSON] та [PERSON], посвідчених 04.12.2012 року державним нотаріусом [PERSON], Хмільницьким РСП КП «ВООБТІ» було проведено перерахунок часток визначеного вище будинковолодіння у відповідності до фактичного користування. За життя [PERSON] не провела заміну правовстановлювального документу на новий у відповідності до проведеного перерахунку часток. Станом на 15.07.2016 року інвентаризаційна вартість 37/100 часток будинковолодіння за № 30 по вул. Вугринівська (Фрунзе) в м. Хмільнику Вінницької області становить 288\~011 грн. Станом на 15.07.2016 року площа приміщень 2-7 та веранди ІІ змінилася з 3,7 кв.м. на 3,8 кв.м., 3,3 кв.м. на 4,0 кв.м. у звязку з уточненням лінійних промірів. Довідкою Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 30.03.2016 року № 19-24/335 підтверджується, що на підставі рішення Хмільницької міської ради від 05.11.2015 року № 2381 «Про перейменування вулиць й провулків у м. Хмільнику» вул. Фрунзе була перейменована на вул. Вугринівську. Нова адреса житлового будинку, співвласником якого була [PERSON] - вул. Вугринівська, 30; попередня адреса - вул. Фрунзе, 30 (вул. Фрунзе, 30а в 2012 року, [ADDRESS] в 1999 році). Оформити спадщину в нотаріальному порядку на частину житлового будинку, яка належала спадкодавцю [PERSON] позивачка [PERSON] не має можливості. Згідно листа державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 17.06.2016 року № 173/02-17 із поданих позивачкою [PERSON] нотаріусу документів, а саме дублікату Договору про надання земельної ділянки в безстрокове користування для будівництва житлового будинку, нотаріус вбачає, що частка житлового будинку, який розташований по вул. Вугринівська, 30 і зареєстрований за [PERSON] складає - ?. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку згаданого будинку після смерті [PERSON] нотаріусом виявлено, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно частка співвласника вказаного житлового будинку складає 63/100, а частка [PERSON] мала б складати - 37/100. Тому нотаріус не може визначити склад спадкового майна та розяснив позивачці [PERSON] процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Також нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0385 га, яка знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська, 30 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.09.2015 року видане та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після втрати [PERSON] правоздатності та по довіреності, представництво по якій припинено у звязку із смертю особи, яка її видала. По даній причині нотаріус відмовив у оформленні спадщини на присадибну земельну ділянку площею 0,0385 га. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяву про розгляд та вирішення справи у їх відсутність, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Хмільницька міська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність її представника. У вирішенні справи покладається на суд. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 31.08.2015 року в місті Камянець-Подільському померла матір позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 265005, свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 10,11,14). Спадкодавець [PERSON] за життя залишила заповіт, посвідчений 21.12.1999 року завідуючою Хмільницькою міською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-104, за яким заповіла [PERSON] все своє майно. (а.с.14). Після смерті смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із 37/100 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська (колишня вул. Фрунзе), 30, вартістю 288011 гривень, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16-35). Як вбачається з листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 156/01-16 від 02.11.2016 року, 30.10.2015 року після смерті [PERSON]Д завідуючої Хмільницькою міською державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 143/2015, номер у спадковому реєстрі 58138961 (а.с.12,54,55). Інших спадкоємців після [PERSON] немає, чоловік [PERSON], [PERSON] помер 14.06.1981 року (а.с.14). Як вбачається з листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 173/02-17 від 17.06.2016 року, нотаріус розяснила [PERSON] процедуру вирішеня питання про прийняття спадщини в судовому порядку, так як частка [PERSON] у спільній частковій власності мала складати 37/100, а в документах вказана 63/100 (а.с.36). Суд, враховуючи те, що позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач у справі та третя особа проти позову не заперечували, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в частині визнання права власності на спадкове майно, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Частинами 1,2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті матері [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняла її, а тому обґрунтовано звернулася до суду. Позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0385 га, яка знаходиться в місті Хмільнику Вінницької області по вул. Вугринівська, 30, виданого 14.09.2015 року Реєстраційною службою Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, підлягають задоволенню так, як вказане свідоцтво видане та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після втрати [PERSON] правоздатності та по довіреності, представництво по якій припинено у звязку із смертю особи, яка її видала. Як вбачається з листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори № 173/02-17 від 17.06.2016 року, з вказаної вище підстави нотаріус відмовив позивачу у оформленні спадщини на присадибну земельну ділянку площею 0,0385 га. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Видане та зареєстроване з порушенням чинного законодавства свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.09.2015 року порушує цивільні права позивача на земельну ділянку, а тому підлягає скасуванню. Разом з тим у задоволенні позовних вимог в частині скасування запису про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності 11156187 від 10.09.2015 року; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 723939705109), необхідно відмовити виходячи з наступного. \~Пунктом 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а" \~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Відповідно до статей 10,11,18,31-1 вказаного Закону, обовязок вчиняти вказані дії покладено на державного реєстратора. Виходячи з наведеного, вимоги позивача у вказаній частині позовних вимог, задоволенню не підлягають, оскільки дана вимога перебуває за межами повноважень суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial