Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ДП «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати за травень 2013 р. та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 6905.69 грн., а також стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку, а саме з 01.06.2013 р. по день фактичного розрахунку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.09.1994 р. по 20.12.2013 р. вона працювала на посаді бухгалтера ДП «Укрветсанзавод» ( до 04.06.2013 р. ДП Тернопільський завод по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод»). 20.12.2013 р. позивач була звільнена з роботи внаслідок скорочення штату, проте в порушення ст.116 КЗпП України, їй не було виплачено заборгованість по заробітній платі за травень місяць та компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 6905.69 грн. Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 6905.69 грн. з яких: за квітень 2013 р. - 271.26 грн., за травень 2013 р. - 2200 грн., компенсація за невикористану щорічну відпустку - 4434.43 грн. У судове засідання позивач не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, не заперечивши з приводу заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Із трудової книжки оформленої на ім»я [PERSON] від 01.09.1978 р. вбачається, що наказом №135 від 14.09.1994 р. [PERSON] прийнята на посаду бухгалтера Тернопільського заводу по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод». Наказом №49 від 14.04.2005 р. Тернопільський завод по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод» з 01.01.1993 р. перейменовано на Тернопільський державний завод по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод». Наказом №76 від 08.05.2006 р. Тернопільський державний завод по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод» перейменовано на ДП Тернопільський державний завод по виробництву м»ясо - кісткового борошна «Ветсанзавод». Наказом №24 від 31.05.2013 р. позивача [PERSON] звільнено в порядку переведення до Тернопільської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» . Наказом №39 к/13 від 20.12.2013 р. позивача [PERSON] звільнено з посади бухгалтера Тернопільської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» у зв»язку із скороченням посади. Заборгованість Державного підприємства «Укрветсанзавод» по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку [PERSON] складає 6905.69 грн. з яких: за квітень 2013 р. - 271.26 грн., за травень 2013 р. - 2200 грн., компенсація за невикористану щорічну відпустку - 4434.43 грн. виходячи із пояснень позивача та беручи до уваги що останні не спростованні відповідачем . Стаття 115 Кодексу законів України про працю, передбачає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановленні колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.1 ст. 116 Кодексу законів України про працю (далі КЗпП), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.83 КУпП, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використанні ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлено трудову книжку і провести з ним розрахунки в строки, передбачені цим кодексом. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов [PERSON] до Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку слід задовольнити, стягнути з Державного підприємства «Укрветсанзавод» в користь [PERSON] - 6905.69 грн. заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану щорічну відпустку, а також стягнути 243.60 грн. судового збору в користь держави.

Outcome: approved