Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду з даною заявою посилається на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Прийнявши спадщину за заповітом, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як він не був зареєстрована разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та пропустив строк її прийняття. Вказує, що він постійно проживав разом із матір"ю в [ADDRESS] Коломийського району з 2000 року по день її смерті. Просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявник в судове засідання не з»явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з втмогами заявника погоджується. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 19.(а.с.5). Померла залишила заповіт, посвідчений 22 серпня 1996 року секретарем Струпківської сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 32, згідно якого все своє майно заповіла синові - [PERSON] (а.с.8). Прийнявши спадщину після смерті матері, заявник звернувся до приватного нотаріуса Сахро Г.Ф. із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як не був зареєстрований разом із спадкодавцем час відкриття спадщини та не подав заяву про її прийняття у встановлений законом термін. (а.с.12). Стаття 315 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування за законом. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] стверджується довідкою Струпківської сільської ради Коломийського району № 1980 від 18.12.2017 року та письмовими заявами [PERSON] і [PERSON], посвідченими секретарем Струпківської сільської ради 18.12.2017 року. (а.с.9, 10, 11). Таким чином, беручи до уваги досліджені докази, суд вважає, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, підтверджується зібраними в справі доказами, а тому заявлені вимоги слід задовольнити На підставі наведеного та ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved