Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем, які виникли у 2010 року та були припинені у 2015 році, [INFO] у них народилася донька [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] , які, на даний час проживають разом з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. В свою чергу, відповідач добровільно аліменти на утримання дітей не сплачує, хоча є працездатним та отримує стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, у зв`язку з чим вона (позивач) вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву яка зареєстрована в суді 01.04.2020 року за вх. № 8067, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останньою відомою адресою його місця проживання, а саме: [ADDRESS] , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1769 та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 231. Батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». При цьому, встановлено, що мати дітей [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 925 від 16.01.2020 року квартального комітету № 21 Фортечного району м. Кропивницький. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, тим самим, розглядаючи зазначену справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей, до досягнення дітьми повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дітей не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дітей, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, сімейний та матеріальний стан відповідача, який (відповідач) є молодою, здоровою, працездатною особою, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, на підставі чого, та з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на місяць на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , тобто по 1000 грн. 00 коп. на утримання кожної дитини з проведенням індексації відповідно до Закону, що фактично становить законодавчо визначений розмір 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягають задоволенню. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved