Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною шляхом встановлення способу участі у вихованні дитини. Позивач свої збільшені позовні вимоги мотивує тим, що 13 квітня 2016 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони проживали разом та мали гарні сімейні стосунки. Однак у період з 23 жовтня 2017 року по 03 листопада 2018 року [PERSON] виїхала до Франції для навчання. Малолітню дитину вона брала з собою. За час навчання у відповідачки з`явився інший чоловік та після повернення на Україну остання почала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Так 04 листопада 2018 року відповідачка разом з дитиною поїхала жити до своєї матері до міста Кропивницький. Позивач також вирушив до міста Кропивницький для зустрічі з дитиною, однак відповідачка не дала можливості побачитись з дитиною. Після цього позивач неодноразово вчиняв спроби для зустрічей з дитиною, однак відповідачка продовжувала чинити йому перешкоди у побаченнях з дитиною: не відчиняли двері та позивач був змушений звертатись до органів поліції. Позивач бажає приймати участь у житті та вихованні дитини, побоюється, що нормальне спілкування з дитиною буде порушене, у зв`язку з чим просить суд встановити порядок його спілкування з донькою. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд: -визнати перешкоди у спілкуванні та побаченнях батька [PERSON] з дитиною [PERSON] , [INFO] , які чинить [PERSON] ; -усунути перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] та дитини [PERSON] шляхом встановлення способу участі у вихованні дитини та зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] мати безперервний контакт та спілкування з донькою [PERSON] ; -надати можливість відвідування [PERSON] місця окремого проживання батька [PERSON] у дні та години, визначені судом згідно графіку побачень; -визначити для [PERSON] порядок участі у вихованні дитини [PERSON] шляхом надання батьку дитини систематичних побачень з донькою за таким графіком: кожні перші та треті вихідні кожного місяця з можливістю залишення дитини на ніч за фактичним місцем проживання батька, а саме: [ADDRESS] , починаючи з 18 год. 00 хв. кожної першої та третьої п`ятниці кожного місяця до 09 год. 00 хв. понеділка (у вищевказані дні дитину передавати [PERSON] біля вхідних дверей квартири за місцем його проживання); кожний другий та четвертий понеділок і четвер кожного місяця з 17 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв., біля місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] ; у дні народження близьких родичів: батька дитини [PERSON] ; бабусі дитини [PERSON] , [INFO] кожного року; дідуся дитини [PERSON] , [INFO] кожного року, починаючи з 09 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.; у дні народження дитини [PERSON] , [INFO] кожного року, починаючи з 09:00 до 21:00, відвести для спільного святкування дня народження дитини з її батьком та її матір`ю почергово (один рік з батьком, наступний з матір`ю); надати можливість [PERSON] відпочівати разом з дитиною [PERSON] без присутності матері поза межами її проживання, в тому числі за межами території України, протягом двох тижнів два рази на календарний рік (в зимові, весняні, літні або осінні місяці року за вибором батька дитини) з попередженням [PERSON] не менше ніж за два тижні до дати такого відпочинку; зобов`язати [PERSON] надавати дитину [PERSON] для спілкування, побачень та спільного відпочинку з [PERSON] у встановлені судом дні та години; зобов`язати [PERSON] виконувати установлений судом графік побачень [PERSON] та [PERSON] та забезпечувати побачення [PERSON] з його донькою [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 10 липня 2019 року до суду надійшов відзив від представника [PERSON] , який діє в інтересах відповідача, відповідно до якого проти задоволення позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Зазначили, що відповідачка та позивач від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] . У період з 23 жовтня 2017 року по 03 листопада 2018 року [PERSON] їздила до Франції для навчання і під час цього періоду позивач приїздив та безперешкодно спілкувався з дитиною. Водночас позивач не утримував дитину, між сторонами виникали суперечки та відповідачка після повернення до України вирішила припинити спільне життя з позивачем. [PERSON] переїхала жити разом з малолітньою дитиною [PERSON] до своїх батьків у м. Кропивницький. Головною причиною переїзду відповідачки була неадекватна та агресивна поведінка позивача щодо неї та дитини та бажання убезпечити життя та здоров`я себе та доньки. Вказали, що 01 грудня 2018 року та 06 лютого 2019 року [PERSON] приїздив до м. Кропивницького для побачення з дитиною, намагався забрати дитину без згоди матері, між сторонами виникали конфлікти та від цього дитина отримувала нервовий стрес. Відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, однак поведінка останнього шкодить фізичному та психологічному здоров`ю дитини та відповідач не виконує своїх обов`язків щодо утримання дитини. Крім того, зазначили, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 березня 2019 року заборонено [PERSON] змінювати місце проживання [PERSON] , яка фактично проживає з матір`ю до часу ухвалення рішення судом по справі, а тому заявлений графік побачень за місцем проживання [PERSON] у місті Києві та переїзди дитини можуть негативно вплинути на психологічний та фізичний стан дитини. Позивач [PERSON] надав до суду відповідь на відзив та зазначив, що стосунки між ним та відповідачкою мають складний характер та між ними часто виникають конфлікти. Вказав, що відповідачка інтереси кар`єри вище, ніж інтереси дитини. [PERSON] не перебувала у декретній відпустці та якомога скоріше після пологів хотіла повернутись до роботи, не зважаючи на думку позивача про необхідність їй бути поряд з дитиною до закінчення трирічного терміну декретної відпустки. Позивач зазначив, що покази відповідачки про те, що він не утримував сім`ю не відповідають дійсності. Також позивач вказав, що 30.11.2018 та 01.12.2018 він приїхав до м. Кропивницького, щоб побачити доньку, однак йому двері ніхто не відчинив. Він стояв на поверсі та чекав поки хтось вийде з квартири і коли двері відчинились, він підійшов на поріг квартири та почав кликати доньку. Побачивши позивача, [PERSON] легко йшла на руки позивача. Жодного насильства позивач не застосовував. 06.02.2019 позивач знову приїхав до м. Кропивницького для зустрічі з донькою. Він дізнався, що [PERSON] влаштувалась на роботу у м. Києві, дитину залишила проживати з бабусею - матір`ю відповідачки [PERSON] , а 29.01.2019 відповідачка виїхала закордон. З метою з`ясування того з ким і в яких умовах перебуває донька позивача, останній приїхав до місця проживання матері відповідачки за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що відповідачка залишила дитину, позивач мав намір забрати дитину. В результаті чого виник конфлікт, під час якого прибули працівники поліції, однак в його діях відсутні будь-які порушення закону. Позивач [PERSON] в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представники в судових засідання та у відзиві заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обґрунтування зазначені у відзиві, просили взяти до уваги, що графік запропонований позивачем порушує права дитини. Представники третіх осіб Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві держадміністрації, Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві держадміністрації, управління з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницький про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною в судові засідання явку своїх представників не забезпечили. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що 30 листопада 2018 року [PERSON] потрапив до квартири [PERSON] для спілкування з дитиною [PERSON] .. [PERSON] та її матір забрали дитину і не дали можливості побачитись та поспілкуватись з нею. Тричі [PERSON] їздив до місця знаходження дитини для побачення з нею та кожна поїздка закінчувалась викликом поліції. Допитаний у судовому засідання свідок [PERSON] суду пояснив, що знайомий з [PERSON] майже рік. Наймав квартиру для проживання у тому ж під`їзді, де позивач проживав з [PERSON] та дитиною. [PERSON] два рази чинили перешкоди у спілкуванні з дитиною. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2006 року знайомий з [PERSON] та 14 років знає [PERSON] . У грудні 2018 року свідок та [PERSON] їздили до міста Кропивницького для того, щоб побачити дитину [PERSON] . Прибувши до місця проживання [PERSON] та [PERSON] , викликали поліцію, оскільки [PERSON] перешкоджала у спілкуванні [PERSON] з дитиною. Був свідком даних подій два рази. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] знайомий з 2012 року. Їздив до м. Кропивницького з [PERSON] у грудні 2018 року. Три рази [PERSON] не надавала можливості [PERSON] спілкуватись з дитиною [PERSON] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, заслухавши свідків, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав. 13 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (актовий запис № 169), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13 квітня 2016 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.14). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2016 року, виданого Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.13). [PERSON] на праві спільної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 338 від 09 березня 2005 року, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації Київської міської державної адміністрації (а.с.17). Відповідно до відповіді Київського міського психоневрологічного диспансеру від 26.11.2018 вбачається, що [PERSON] в Київському міському психоневрологічному диспансері №3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.13). Згідно із даними довідки, виданої Київською міською наркологічної лікарнею «Соціотерапія» № 407382 від 23.11.2018, [PERSON] під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває (т.1 а.с.21). Відповідно до довідки виданої МВС України серії ААА № 0468378 за обліками МВС України [PERSON] на території України станом на 23.11.2018 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.1 а.с.22). Згідно даних довідки, виданої ТОВ «Комфорт Евробуд» від 08.02.2019, [PERSON] займає посаду заступника головного бухгалтера, заробітна плата за шість місяців склала 26500 грн (т.1 а.с.29). Відповідно до характеристики, наданої директором ТОВ «Комфорт Евробуд» від 08.02.2019 [PERSON] відповідально та виважено ставиться до поставлених керівництвом завдань. Бере участь у житті колективу, шкідливих звичок не має, має на утриманні доньку [PERSON] , зразковий сім`янин (т. 1 а.с. 30). Відповідно до характеристики [PERSON] , наданої Релігійною громадою Святого Агапіта Печерського Української Православної Церкви від 03.02.2019, [PERSON] дуже хороша, моральна та віруюча людина, яка дотримується Заповідей Божих. Легкий у спілкуванні, дружелюбний та ввічливий, з ним завжди можна знайти спільну мову та порозуміння. По відношенню до своєї дитини завжди був турботливий та уважний. Постійно піклувався про неї (т. 1 а.с. 31). В матеріалах справи міститься копія диплому № [NUMBER] від 10.06.2011, з якої вбачається, що [PERSON] в 2007 році вступив до Полтавської Місіонерської Духовної Семінарії і в 2011 році закінчив богословське-місіонерське відділення названої Духовної Семінарії по першому розряду. Має право викладання морально-етичних та культурологічних дисциплін християнського змісту (т. 1 а.с. 32). Відповідно до даних довідки загальноосвітнього навчального закладу І ступеня «Спеціалізованої школи-дитячий садок «Дивоцвіт» Подільського району міста Києва від 04.02.2019, вбачається, що [PERSON] зарахована до першої молодшої групи №1 загальноосвітнього навчального закладу І ступеня «Спеціалізованої школи-дитячий садок «Дивоцвіт» Подільського району міста Києва з 01.09.2018 (т. 1 а.с. 34). Відповідно до довідки Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця (м. Київ, бульвар Т.Шевченка буд. 13) № 120/9-590 від 11.04.2019 [PERSON] з 01.08.2016 переведена на посаду лікаря-хірурга дитячого хірургічного кабінету Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва. Зарахована в аспірантуру на навчання очної денної форми на кафедрі дитячої хірургії Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця з 15.09.2016 до 30.06.2020. Знаходилась у відпустці по вагітності та пологах тривалістю 74 календарні дні з 15.09.2016 по 27.11.2016 року (т. 1 а.с. 227). Відповідно до даних довідки Університетської лікарні Парижа «Арман Трусо» від 07 вересня 2018 року [PERSON] працювала в даній лікарні в якості іноземного інтерна по типу DFMSA протягом року з листопада 2017 року по жовтень 2018 року (т. 1 а.с. 138). З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 27.06.2019, вбачається, що [PERSON] за період з 23 жовтня 2017 року по 26 травня 2019 року перетинала державний кордон України 14 разів (т. 1 а.с. 121). У період з 23 жовтня 2017 року по 03 січня 2020 року [PERSON] 11 разів перетинала державний кордон, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України № 184/Ш-1524 від 31.01.2020. Відповідно до даних довідки амбулаторії № 9 КНП "ЦПМСД № 1 м. Кропивницького від 04 грудня 2018 року [PERSON] , [INFO] , оглядалась лікарем даної лікарні (т. 1 а.с. 139). З копій паспорта відповідача [PERSON] , вбачається, що остання декілька разів змінювала адресу своєї реєстрації місця проживання (т.1 а.с. 169 -175). Наказом Національного медичного університету імені О.О. Богомольця дозволено аспіранту [PERSON] кафедри дитячої хірургії прийняти участь у навчальному курсі з дитячої урології у м. Нант (Франція) на період з 02 лютого 2019 року по 09 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 143). З копії довідки №4144 від 27.06.2019 виданої КП «ЖЕО №1 МРМК» вбачається, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] без реєстрації (т. 1 а.с. 154). [PERSON] неодноразово звертався до Кропивницького РВ ГУНП в Кіровоградській області із заявами про створення йому перешкод [PERSON] у спілкуванні з їх спільною дитиною - [PERSON] . Вказані заяви датовані 01.12.2018, 26.12.2018, 27.12.2018 (т. 1 а.с. 23 - 25). В матеріалах справи містяться копії заяв [PERSON] від 23.01.2019, адресовані службам у справах дітей Подільської та Святошинської районних в м. Києві державних адміністрації та службі у справах дітей Кропивницької міської ради, з яких вбачається, що [PERSON] просить останніх негайно вжити рішучих заходів щодо відновлення його контакту з донькою та забезпечити йому подальше постійне спілкування з нею, оскільки більше тижня йому не відоме місцезнаходження його доньки [PERSON] (т. 1 а.с. 26-28). Відповідно до рапорту уповноваженої особи Управління патрульної поліції в Кіровоградській області від 01.12.2018 заявник [PERSON] викликав поліцію за адресою: [ADDRESS] . Під час бесіди було з`ясовано, що між заявником та його дружиною [PERSON] виник конфлікт внаслідок того, що остання не давала можливості бачитись з їх спільною дитиною (т. 1 а.с. 35). [PERSON] зверталась до Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо незаконного проникнення 06 лютого 2019 року [PERSON] до її квартири за адресою: [ADDRESS] (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.02.2019). Також [PERSON] зверталась до даного відділу поліції із заявою щодо погрози їй вбивством (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.12.2018) (т. 1 а.с. 144-145). Згідно відповіді депутата міської ради міста Кропивницький 7 скликання [PERSON] на адвокатський запит [PERSON] від 11.02.2019 №11-02 вбачається, що [PERSON] отримав телефонний дзвінок від [PERSON] начальника відділу у справах сім`ї та молоді міської ради м. Кропивницького, яка проінформувала про те, що за адресою по [ADDRESS] відбуваються насильницькі дії по відношенню до малолітньої дитини. Після приїзду на місце події з [PERSON] , останні побачили двох осіб, які назвалися охоронцями [PERSON] . Коли увійшли до квартири, то побачили кілька працівників поліції, кілька жінок, двох дітей шкільного віку. [PERSON] пояснив [PERSON] , що треба заспокоїти дитину, на що останній почав кричати що він батько дитини і йому вирішувати що робити з дитиною (т. 1 а.с. 146). Відповідно до копії витягу з протоколу №1 засідання робочої комісії з питань координації щодо попередження насильства в сім`ї Міської ради міста Кропивницького від 17.01.2019 на порядку денному відбувся розгляд заяви [PERSON] про факт вчинення насильства по відношенню до неї та її малолітньої доньки [PERSON] її чоловіком [PERSON] . Ухвалено тримати на постійному контролі подальший розвиток подій. [PERSON] інформувати комісію з питань координації дій щодо попередження насильства в сім`ї Міської ради міста Кропивницького про факти повторних загроз вчинення насильства з боку її чоловіка (т. 1 а.с. 149-151). Згідно копії витягу з протоколу №2 засідання робочої комісії з питань координації дій щодо попередження насильства в сім`ї від 21.02.2019, на порядку денному відбувся розгляд заяви [PERSON] від 08.02.2019 про факт вчинення насильства по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] з боку її чоловіка [PERSON] . Ухвалено передати заяву [PERSON] до правоохоронних органів (зроблено на засіданні). Рекомендовано батькам малолітньої дитини [PERSON] , вирішити в законний спосіб місце проживання доньки та порядок зустрічей з нею. У випадку недосягнення згоди, з огляду на неодноразові агресивні дії [PERSON] та при наявності вагомих доказів рекомендувати звернутись з позовом до суду. З метою надання реальної правової, соціально-психологічної допомоги в подібних випадках, відпрацювати механізми взаємодії виконавчих органів Міської ради міста Кропивницького та мобільної бригади соціально-психологічної допомоги особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі (т. 1 а.с. 153). [PERSON] звертався до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо залишення дитини в небезпеці (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.03.2019). Відповідно до заключення ФОП [PERSON] «Психологічна майстерня «Інсайт» від 06.12.2018 за зверненням [PERSON] за результатами психологічного обстеження у формі спостереження у [PERSON] виявлено наступні особливості психологічного стану: загальна активність дитини низька. Майже увесь час консультації дитина сиділа на одному місці, виявляла зацікавленість іграшками. Зі слів мами, починаючи з 01.12.2018 у дитини поганий сон, вона часто плаче та кричить уві сні, перестала спати вдень. У рухах дитини спостерігається напруженість, м`язовий тонус дещо підвищений. Реакції на звернення до неї психолога та мами загальмовані. Іноді дитина ніби не чує, що до неї звертаються, контакт очима відсутній. Гра складається з однотипних дій. Спираючись на дані дослідження можна зробити висновок, що у поведінці дитини, її взаємодії з оточуючими та грі спостерігаються ознаки стресу. За результатами дослідження вважається за доцільне надати наступні рекомендації: для дитини рекомендований спокійний режим, стабільне оточення, дотримання режиму дня. До повного відновлення дитини у термін якнайменше 2 місяці категоричне не бажано розлучення з мамою. Рекомендовані регулярні заняття з сенсорної інтеграції для нормалізації психологічного стану та консультація з дитячим невропатологом (т. 1 а.с. 140). У висновку психологічного обстеження дитини ФОП [PERSON] від 07.02.2019 рекомендовано перебувати з матір`ю та категорично не рекомендовані контакти з батьком для уникнення подальшої психологічної травматизації та загострення стресу (т. 1 а.с. 147). Згідно копії довідки дитячої міської лікарні №1 м. Кропивницького від 18.02.2019 вбачається, що до 08.02.2019 дитина під наглядом дитячої міської поліклініки не була. Вперше звернулась за допомогою 08.02.2019 зі скаргами на денне і нічне нетримання сечі, збудженість, порушення нічного сну. Зі слів мами захворіла гостро 06.02.2019. Обстежена. ЕЕГ: гіперсинхронний тип. Призначено лікування з повторним оглядом через тиждень. Період повної реабілітації від 6 місяців до року (т. 1 а.с. 157). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2019 заяву представника позивача [PERSON] , - адвоката Бахуринського В.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволено. Заборонено [PERSON] вчиняти певні дії, а саме заборонено змінювати місце проживання [PERSON] яка фактично проживає з матір`ю [PERSON] до часу ухвалення Святошинським районним судом м. Києва рішення по вказаній справі (т. 1 а.с. 155). Рішенням Кіровського районного суду м. Кропивницького від 09 серпня 2019 року по справі № 404/5203/19, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18.11.2019, встановлені заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього терміном на 6 місяців наступні заходи обмежувального припису: заборонено [PERSON] протягом 6 місяців наближатись на 100 метрів до місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] або місця проживання останніх за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] особисто та/або через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , та/або переслідувати їх і в будь-який спосіб спілкуватись з [PERSON] та [PERSON] (т. 2 а.с. 60-70). [PERSON] на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 148). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 23.03.2019 за адресою: [ADDRESS] для дитини відведена окрема кімната. В кімнаті є ліжко, шафа для речей та одягу, письмовий стіл, полички для книжок та іграшок. Облаштований куточок для ігор. Квартира обладнана необхідною побутовою технікою (т. 2 а.с. 35). Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 23.04.2019 за адресою: [ADDRESS] умови проживання добрі. Квартира обладнана всіма необхідними меблями та побутовою технікою. Наявне гаряче та холодне водопостачання. Санітарний стан житла відповідає нормі. В квартирі охайно та чисто. Кімнату, площею 15 кв.м займає бабуся. Кімнату, площею 20 кв.м займає батько. В кімнаті батька є дитяче ліжко, іграшки, багато дитячих речей, диван, телевізор, письмовий стіл, меблевий гарнітур, багато книжок (т. 2 а.с. 36). Згідно висновку виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 29.03.2019, вбачається, що було прийнято рішення вважати за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 160). Відповідно до висновку виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького № 4865/49-05-24 від 02.10.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 02.10.2019 розглянуто питання щодо визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] . Згідно з рішення Кіровського районного суду м. Кропивницького від 09.08.2019 року встановлено заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього терміном на 6 місяців заходи обмежувального припису; заборонити [PERSON] протягом 6 місяців наближатись на 100 метрів до місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] або місця проживання останніх за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] особисто та/або через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , та/або переслідувати їх і в будь-який спосіб спілкуватись з [PERSON] та [PERSON] .. Враховуючи викладене, вирішено вважати недоцільним визначення порядку участі [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 118-119). Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. Контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини (стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року по справі 357/17852/15-ц та постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 14 травня 2020 року по справі 524/8761/16-ц. Оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами склались складні, напружені стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дочкою. Дані обставини підтверджується як кількістю звернень сторін до правоохоронних органів відносно один одного, так і поясненнями, наданими останніми при розгляді даної справи. Вчинення перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також суд зазначає, що, враховуючи місця проживання дитини з відповідачкою у місті Кропивницькому так у місті Києві, часті подорожі останньої, в тому числі разом з дитиною, в умовах конфлікту між сторонами створюють для позивача ситуацію невизначеності щодо можливості спілкування з донькою. Суд може відмовити в задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною якщо цього вимагають інтереси дитини, зокрема якщо будуть встановлені обставини, які перешкоджають спілкуванню. Наприклад, неправомірна або негідна поведінка окремо проживаючого батька в період спілкування з дитиною (з`явлення до дитини в нетверезому стані, налаштовування її проти другого з батьків, схилення до вчинення аморальних вчинків, здійснення відносно дитини насильницьких дії, примус її до надмірної праці, застосування жорстоких форм покарання, зловживання батьківськими правами тощо. З огляду на наведене, суд зазначає, що доводи відповідачки про те, що спілкування з батьком завдає психологічний дискомфорт дитині, відхиляються, оскільки з аналізу матеріалів справи слідує, що емоційний стан дитини не обумовлений присутністю батька в її житті. В той час як особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини. Крім того, суд зазначає, що заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] (обмежувальний припис), встановлені рішенням Кіровського районного суду м. Кропивницького від 09 серпня 2019 року по справі № 404/5203/19 терміном на 6 місяців, на час розгляду справи спливли. Дані заходи носять тимчасовий характер та не можуть свідчити про неправомірну чи негідну поведінку батька до дитини в цілому. Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначає Порядок проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866. Відповідно до п. 74 вказаного Порядку під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок має виключно рекомендаційний характер, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року по справі № 487/2621/17-ц, від 21 березня 2018 року по справі № 760/4802/15-ц. Враховуючи, що висновок виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького від 29.03.2019 обґрунтований лише наявністю обмежувального припису, дія якого на час розгляду закінчилась, а інші мотиви, які б перешкоджали батьку спілкуватись з донькою не вказані, тому суд приходить до висновку про постановлення іншого рішення, ніж пропонує даний орган. Отже, аналізуючи викладене вище, та дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, приділяючи особливу увага до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд вважає правильним та справедливим задовольнити позовні вимоги частково, а саме: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні, побаченнях та особистому вихованні доньки - [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , до початку навчання дитини в шкільному закладі: кожні перші та треті вихідні кожного місяця з можливістю залишення дитини на ніч за фактичним місцем проживання батька, а саме: [ADDRESS] , починаючи з 10 год. 00 хв. кожної першої та третьої суботи кожного місяця до 18 год. 00 хв. кожної першої та третьої неділі кожного місяця; кожний другий та четвертий понеділок і четвер кожного місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., біля місця проживання дитини; у дні народження близьких родичів: батька дитини [PERSON] , [INFO] кожного року; бабусі дитини [PERSON] , [INFO] кожного року; дідуся дитини [PERSON] , [INFO] кожного року, починаючи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; у дні народження дитини [PERSON] , [INFO] через рік почергово (один рік з батьком, наступний з матір`ю); зобов`язати [PERSON] передавати та забезпечувати побачення [PERSON] з його донькою [PERSON] .. Приймаючи рішення у справі, судом враховано, що позивач є фізично та психічно здоровою людиною, працює, що підтверджується довідками з місця роботи, про доходи, в добровільному порядку готовий надавати матеріальну підтримку для дочки, тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування з дочкою. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial