Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 07.08.2013 р. [PERSON] було визнано винним за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Даний злочин було скоєно відносно застрахованої особи - [PERSON] працівника СП «Краснодонпогрузтранс» ПАТ «Краснодонвугілля». Останній були спричинені тілесні ушкодження, через що вона перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується листками непрацездатності. За період з 23.06.2013 р. по 02.08.2013 р. позивачем було сплачено [PERSON] допомога в сумі 1915.92 грн в зв»язку з тимчасовою втратою працездатності. Таким чином, [PERSON] своїми діями спричинив шкоду бюджету відділення ФССзТВП у вигляді сплаченої допомоги за рахунок коштів Фонду в сумі 1915.92 грн. В зв»язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму шкоди в розмірі 1915.92 грн, зазначивши, що його відповідно до п. 18 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. В судове засідання представник позивача за довіреністю Сорока Є.Ф. надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, справу просив розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи за розгляд справи за його відсутність не просив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 14 березня 2014 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1,3 ст. 61 ЦПК України «обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини». Вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 07.08.2013 р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, п.п.3,4 ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік. Своїми діями [PERSON] спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок чого [PERSON] перебувала на лікарняному з 23.06.2013 р. по 22.07.2013 р. згідно листка непрацездатності серії АВР за № 116898 та з 23.07.2013 р. по 02.08.2013 р. згідно листка непрацездатності серії АГБ за № 494057. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування в зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. На засіданні комісії із соціального страхування [PERSON] була призначена допомога у вигляді 60 % від заробітку, що підтверджується протоколом № 8 засідання комісії від 29.08.2013 р. Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування в зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи. Згідно відомості щодо нарахованої допомоги з тимчасової непрацездатності за рахунок ФСС ТВП СП «Краснодонпогрузтранс» ПАТ «Краснодонвугілля» [PERSON] за лікарняними листками була нарахована допомога в сумі 1383.72 грн по першому лікарняному та 532.20 грн. по другому лікарняному, сплачено з урахуванням податків та внесків - 1681.98 грн. Керівництвом ПАТ «Краснодонвугілля» СП «Краснодонпогрузтранс» було надіслано відповідні матеріали для стягнення матеріальної шкоди, спричиненої ФССзТВП в сумі 1915.92 грн, тим самим підтверджено сплату [PERSON] допомоги з тимчасової непрацездатності за рахунок коштів ФССзТВП. При цьому суд ураховує, що відповідач не скористався правами, передбаченими ст. ст. 27, 30 ЦПК України та не виконав обов'язок, встановлений ч. 1 ст. 60 ЦПК України, жодного разу не з'явившись у судові засідання та не надавши суду доказів своєї відсутності за вказаною адресою понад встановлені строки з поважних причин, хоча був неодноразово повідомлен про розгляд даної справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про що у справі є відповідні докази. Тож, відповідно до ст. 1191 ЦК України «особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати у доход держави, тому що ст. 88 ч.3 ЦПК України передбачено, що « якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог». Відповідно до ст. 4 ч.2 п.1 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243.60 грн, який за позовами майнового характеру складає 1 % ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оскільки в добровільному порядку відшкодувати шкоду [PERSON] не бажає, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача в порядку регресу суми у розмірі 1915.92 грн, та у відповідності до ст. 88 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 243.60 грн на користь позивача.

Outcome: approved