Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON]\~ звернувся\~ до суду з позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову б/н від 21.01.2003 року районного відділу державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, за вих. № 25 від 18.02.2003 року про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, зняти арешт та заборону відчуження з усього належного позивачу майна та виключити усе належне позивачу майно з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.\~ Пізніше позивачем до суду було подано заяву про зменшення позовних вимог в якій він просив зняти арешт та заборону відчуження з усього належного йому майна, а також не стягувати з відповідачів понесені ним судові витрати. Свій позов мотивував тим, що він є власником ? частки будівлі магазину, розташованого за адресою: Кіровоградська область сел. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 21. 24.06.2016 року, звернувшись до державного нотаріуса Онуфріївської державної нотаріальної контори, [PERSON], для укладання договору купівлі продажу зазначеної частки зітнувся з перешкодами у відчуженні належного йому нерухомого майна, у звязку із накладенням арешту на все належне йому майно та заборони його відчуження, включаючи і дану нерухомість. На підтвердження цього позивач отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідно до якого - арешт накладено Державною виконавчою службою, постановою б/н вих. № 25 від 18.02.2003 р., реєстраційний номер обтяження - 7996889. В зв"язку в вказаними обставинами нотаріусом йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2016 року. 21.01.2003 року державним виконавцем районного відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON], була винесена постанова за вих. № 25 від 18.02.2003 року про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, стосовно примусового стягнення з нього штрафу у сумі 425 гривень. Зазначеною постановою арешт було накладено на все майно, що належить позивачу. 24.06.2016 року позивач отримав довідку від Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про те, що станом на момент видачі довідки а саме на 01.07.2016 року, виконавчих документів, про стягнення з позивача коштів, на виконанні не перебуває. Також йому було видано довідку про те, що зняти арешт з майна не є можливим, через відсутність матеріалів справи, які раніше були знищені, що й змусило позивача звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява про підтримання позовних вимог\~в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась. Надіслала до суду листа в якому просила суд розглядати справу без її участі. Третя особа державний нотаріус Онуфріївської державної нотаріальної контори [PERSON]\~ була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, але у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору купівлі продажу будівлі магазину від 14.12.2011 року [PERSON] належить ? частки будівлі магазину, розташованого за адресою: Кіровоградська область сел. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 21, даний факт також підтверджується копією технічного паспорта /а.с. 14, 16-19/. 21.01.2003 року державним виконавцем районного відділу Державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області [PERSON], була винесена постанова за вих. № 25 від 18.02.2003 року про арешт майна та оголошення заборони його відчуження, стосовно примусового стягнення з [PERSON] штрафу у сумі 425 гривень /а.с. 11/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відповідно до якого - арешт накладено Державною виконавчою службою, постанова б/н вих. № 25, дата 18.02.2003 р., реєстраційний номер обтяження 7996889 /а.с. 9-10/. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 24.06.2016 року вбачається, що позивачеві відмовлено в нотаріальному посвідчені договору купівлі\~продажу ? частки будівлі магазину, розташованого за адресою: Кіровоградська область сел. Онуфріївка, вул. Центральна, буд. 21. у звязку з тим, що на все його майно накладений арешт щодо відчуження /а.с. 8/. Згідно довідок виданих В.о. начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області [PERSON] від 24.06.2016 року та 01.07.2016 року про те, що станом на момент видачі довідок, виконавчих документів, про стягнення з позивача коштів, на виконанні не перебуває, а також вказала про те, що зняти арешт з майна не є можливим в звязку з знищенням архіву, відповідно до законодавства України, та відсутністю будь-яких виконавчих документів про стягнення коштів з [PERSON] /а.с. 12-13/. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до п. 2 ч.1\~ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього\~Закону\~заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавецьвидаєйому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі\~ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що накладений в межах виконавчого провадження арешт на майно [PERSON] при закриті державним виконавцем виконавчого провадження, знято не було у звязку з чим відсутні правові підстави для обтяження майна боржника, суд приходить до висновку про задоволення даного позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. за його згодою , залишити за позивачем.

Outcome: approved