Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що він являється власником квартири [ADDRESS], що відповідно підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 грудня 2000 року. В зазначеній квартирі [PERSON] проживає з 19.12.1978 року по теперішній час, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті громадянина України та Довідкою № 1002 від 24.05.2018 р. про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Вишневої міської ради, зі змісту якої відповідно слідує, що разом із позивачем за вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON], 1971 р. н.; [PERSON], 1976 р. н., та відповідач - [PERSON], 1983 р. н. При цьому, [PERSON], [INFO] не проживає в квартирі № 31 по вул. Святошинська 7 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області вже більше 3 років. Після того, як згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі № 369/11617/14-ц відповідач [PERSON] розірвала шлюб з сином позивача [PERSON], вона з того часу не проживає разом з ними по вищезазначеній адресі. Відповідач створила власну сім'ю і за місцем реєстрації не проживає. Місце її теперішнього проживання не відоме. Разом з тим, Відповідач починаючи з листопада 2014 року ніяких фінансових витрат по утриманні квартири не несла, а тому Позивач не має об'єктивної можливості подати усі необхідні відомості, в тому числі про місце роботи, довідку про доходи, (декларацію) Відповідача до органу праці та соціального захисту населення та отримати субсидію для сплати за комунальних послуг, а тому весь тягар обов'язків по утриманні житла, в складних фінансових умовах сьогодення, лежить на позивачеві. Факт того, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації більше року підтверджується актами депутата Вишневої міської ради № 1/04-794 від 19 квітня 2018 року та № 1/04-958 від 07 травня 2018 року, згідно яких на спірній житловій площі зареєстрована, але фактично не проживає більше року [PERSON], [INFO]. Також це підтвердили сусіди [PERSON], [PERSON]. Оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше року, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті, вона вважається такою, що втратила право користування нею. Тому позивач просив визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування квартирою № 31 по вул. Святошинська 7 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області та зобов'язати орган реєстрації Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. Позивач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є власником квартири № 31 по вул. Святошинська 7 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 грудня 2000 року. Відповідно до Довідки № 1002 від 24.05.2018 р. про реєстрацію місця проживання особи, виданої Виконавчим комітетом Вишневої міської ради в зазначеній квартирі [PERSON] проживає з 19.12.1978 року по теперішній час, що також підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті громадянина України та разом із позивачем за вказаною адресою також зареєстровані: [PERSON], 1971 р. н.; [PERSON], 1976 р. н., та відповідач - [PERSON], 1983 р. н. Згідно актів депутата Вишневої міської ради № 1/04-794 від 19 квітня 2018 року та № 1/04-958 від 07 травня 2018 року, на спірній житловій площі зареєстрована, але фактично не проживає більше року [PERSON], [INFO]. Ст. ст.\~47,\~48 Конституції України\~гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Згідно ч. 4\~ст. 9 ЖК УРСР\~ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Стаття 391 ЦК України\~передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зі\~ст. 29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог\~ст. 405 ЦК України\~дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян. Тому, у вимогах позову щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання суд відмовляє. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст.\~391,\~405 ЦК України,\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та

Outcome: partial