overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який проживав у [ADDRESS]. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Узинської міської державної нотаріальної контори. Вона звернулася до Узинської міської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності не була здійснена за життя спадкодавця. Єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину та претендують на спадкове майно після смерті, є позивач та [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Вважаючи, що має право на спадкове домоволодіння, позивач просить визнати його право власності на зазначений вище будинок. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Направили листа про те, що не заперечують проти задоволення позову, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить справу розглядати без її участі Суд, вивчивши докази, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, заяву позивача, відповідача, третьої особи, яким позовні вимоги визнаються у повному обсязі, долсоідивши матеріалами спадкової справи № 113/2014 року, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст. 123, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Позивач прийняв спадщину, вчасно подавши заяву до нотаріальної контори відповідно до ст. 1269 КК України. Інших спадкоємців немає. В даному випадку позивач є спадкоємцем після смерті батька, якому належав на праві власності будинок [ADDRESS], який не оформив на це домоволодіння правовстановлюючих документів за життя. . У зв'язку з цим позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об'єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивача, на спадкове майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю" На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який проживав у [ADDRESS]. На день його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті батька позивачка прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори. Вона звернулася до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок їй було відмовлено, оскільки державна реєстрація права власності не була здійснена за життя спадкодавця. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно після смерті [PERSON] є позивач - його донька. Інших спадкоємців немає. Вважаючи, що має право на спадкове домоволодіння, позивач просить визнати її право власності на зазначений вище будинок. У судове засідання [PERSON] не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Направили листа про те, що не заперечують проти задоволення позову, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, лист відповідача яким позовні вимоги визнаються у повному обсязі, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст. 123, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач прийняв спадщину, вчасно подавши заяву до нотаріальної контори відповідно до ст. 1269 КК України. Інших спадкоємців немає. В даному випадку позивач є спадкоємцем після смерті батька, якому належав на праві власності будинок [ADDRESS], який не оформив на це домоволодіння правовстановлюючих документів за життя. . У зв'язку з цим позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на цей будинок відповідне свідоцтво, хоча фактично це домоволодіння є об'єктом спадкового майна за законом. На даний час ніхто, крім позивача, на спадкове майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю" На підставі наведеного, ст. 1223, 1258, 1261, 1269, 1270, 1298 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями «Корунд» про стягнення боргу. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 10 лютого 2008 між позивачем і відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав йому у борі 49095 гри. 52 коп. еквівалентну 9819 доларів США. В той же день позивач передав відповідачу 49095 грн. 52 коп., еквівалентну 9819 доларів США - суму, обумовлену у договорі позики, яку останній зобов'язався повернути до 10 лютого 2009 року. У зазначений термін відповідач боргу не повернув. Борг відповідача підтверджується договором позики №7 від 10 лютого 2008 року, один примірник якого знаходиться у позивача. Тому позивач змушений звернутися до Великомихайлівського районного суду. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просив стягнути з підприємства з іноземними інвестиціями «Корунд» на користь [PERSON], суму заборгованості 56607,12 грн., які складаються з основного боргу та індексу інфляції - 55134,26 грн. та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1472,86 грн.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги не визнав, хоча зобовязався повернут всю суму заборгованості починаючи з 01.11.2010 року різновеликими частками. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1046 Цивільного Кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином договір позики між сторонами є укладеним, так як згідно договору позики відповідач вказані кошти отримав. ; Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України, якою передбачено, що позичальник зобов язании повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. "ft підставі ст.ст. 10, 11. 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 жовтня 1992 року зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, за актовим записом № 61. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. З 1 вересня 2015 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з"вилась, однак в своїй позовній заяві просила справу слухати в її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 11.08.2013 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем і проживала разом із ним до вересня місяця 2015 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Рогівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис №3 від 11.08.2013 року. Спільне життя із відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейне життя та різні характери. Шлюбні відносини між ними припиненні з вересня місяця 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Майновий спір відсутній, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Відповідач будучи належним чином попереджений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, що дає суду підстави вважати його належно повідомленим, але його неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, спільно не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, тому за бажанням позивачки, після розірвання шлюбу слід відновити їй її дошлюбне прізвище - Салієнко. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 14 вересня 2013 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем актовий запис № 1. 27 травня 2014 року позивач народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. З 2013 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, свої позовні вимоги підтримала. Відповідач не заперечував на задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільноне проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, тому за бажанням позивачки, після розірвання шлюбу слід відновити їй її дошлюбне прізвище - Мовчан. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 14 травня 2011 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем актовий запис № 1. 14 лютого 2013 року позивач народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач не заперечував на задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільноне проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню. Дитину слід залишити проживати з матір"ю. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 15 травня 2013 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем актовий запис № 1. Від шлюбу мають дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. З 30 січня 2016 року позивачка з відповідачем не проживає. Їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не зявилась, однак надала суду заяву в якій просила суд слухати справу в її відсутності та задоволити її вимоги. Відповідач до суду не зявилась, однак надала суду заяву в якій просить слухати справу в його відсутності та не заперечує на задоволення вимог позивачки. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільноне проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя, а тому позовні вимоги підлягають до задоволенню. Дитину слід залишити проживати з матір"ю. Майновий спір не вирішувався. Судові витрати покласти на відповідача, згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 25 грудня 2003 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем актовий запис № 11. 29 травня 2004 року позивач народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. З листопада 2015 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з"явився, однак надав суду заяву в якій не заперечував на задоволення вимог позивача та просив справу слухати в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ст. 56 СК України, оскільки сімейно-шлюбні стосунки сторін припинені, сторони спільно не проживають. В силу ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися стосунки, відповідно до яких сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, спільноне проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані поважати дитину. Неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Батьками неповнолітньої є сторони по справі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між батьками дитини досягнуто згоди з приводу місця проживання дитини за місцем проживання її матері [PERSON]. При цьому у відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення для справи. За наведеного вище, враховуючи інтереси дитини, вік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, оскільки не суперечать інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів, На підставу своїх вимог спирається на те, що 12 листопада 1994 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 4. [INFO] року позивач народила сина [PERSON], та [INFO] року дочку [PERSON] батьком яких є відповідач. З 2013 року вона з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з"явилась, однак надала суду заяву в якій просила суд слухати справу в її відсутності та відсутності її представника. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача, вважає за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180- 183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивачка від шлюбу [INFO] року народила сина [PERSON], та [INFO] року дочку [PERSON], батьком яких є відповідач і він, як батько дітей зобов'язаний їх утримувати матеріально до досягнення ними повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів, На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 лютого 1986 року зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем актовий запис № 2. [INFO] року позивач народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач регулярно не надає, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду. Позивачка до суду не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності та підтримала свої вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180- 183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що позивачка від шлюбу з відповідачем, [INFO] року народила дочку [PERSON], батьком якої є відповідач і він, як батько дитини зобов'язаний її утримувати матеріально до досягнення нею повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 1 червня 1999 року позивач зареєстрував шлюб із відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає на даний час із позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати у її відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, рахує за необхідне позов задовольнити, згідно вимог ст. ст. 180 - 183 СК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, відповідач [INFO] народила сина [PERSON], і вона, як мати дитини зобов'язана його утримувати матеріально до досягнення ним повноліття, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved