Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати відповідача, таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні належній їй на праві власності квартирі, примусово знявши відповідача з реєстрації по вище зазначеній адресі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не вказав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але згідно поштового повідомлення за вказаною адресою не проживає. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.01.2015 року. При оформлені правовстановлюючих документів на квартиру позивач дізналась, що в належній їй квартирі зареєстрований [PERSON], однак відповідача вона не знає і він з 2013 року жодного дня в її квартирі не проживав, не проживає він в ній і на даний час. Місце його проживання та знаходження їй не відомо. Він не є членом її сім"ї. На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], усунути перешкоди в розпорядженні та користуванні належним їй на праві власності квартирою примусово знявши з реєстрації відповідача [PERSON] Посилаючись на дані обставини просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Представник третьої особи - Роздільнянського РП ГУ ДМС України в Одеській області до суду не з'явився, про причини не явки суд не повідомили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові №6-92цс15 від 27 травня 2015 року, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядженням своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Пунктом 34 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснено, що усунення перешкод у здійсненні права власності та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116,156 ЖК УРСР; статті 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29.01.2015 року серії [NUMBER], зареєстрованого в реєстрі за №19. (а.с.15-16). Таким чином, позивач є власником квартири [ADDRESS], а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно адресної довідки відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], значився він в реєстрації за вказаною адресою і на момент придбання позивачем квартири. Згідно акту обстеження квартири [ADDRESS], складеного за участю депутата Лиманської селищної ради [PERSON] та мешканців [ADDRESS], встановлено, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації з 2013 року не проживав та не проживає по теперішній час. (а.с. 10) Також факт не проживання [PERSON] в квартирі належній [PERSON] підтверджений письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідач на протязі останніх двох років, тобто з 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає. Також судом встановлено, що сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, позивачка своєї згоди на реєстрацію відповідача за вказаною адресою не надавала, в належній позивачеві [PERSON] квартирі відповідач не проживає без поважних причин, витрат на утримання квартири не несе, квартиру для проживання не використовує, а тому втратив право користування вказаним житлом. Відповідач не є членом сім'ї позивача. Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] втратив право на проживання в квартирі [ADDRESS] Роздільнянського району, так як не використовує квартиру для проживання більше 6-ти місяців. Суд вважає, що право на користування квартирою відповідач втратив з січня 2014 року, так як встановити місяць початку перебігу строку не проживання відповідача в спірній квартирі в 2013 році в ході слухання справи не представилось можливим. Як власник квартири [PERSON] реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження власним майном не може через реєстрацію в її квартирі сторонньої особи - [PERSON] [PERSON], [INFO]. Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача [PERSON], з реєстрації за адресою [ADDRESS], так як він втратив право на користування житлом в зв"язку з не проживанням тривалий час за місцем реєстрації. Судовий збір по справі складає 487,20 грн, який сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі ст.391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72, 150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved