Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Комунальне підприємство „Тернопільводоканал" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, посилаючись на те, що відповідач користується наданими послугами, однак в добровільному порядку не проводить оплату за отримані послуги. Просить стягнути із відповідача 1132,30грн. - заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення; 39,47 грн. - інфляційних нарахувань; 52,01грн. - три відсотки річних за користування чужими коштами, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 848,55 грн. залишивши без розгляду решту позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позову не визнала та суду пояснила, що вона не згідна з нарахованою позивачем сумою заборгованості, оскільки здійснювала оплату за водопостачання, що підтверджується відповідними квитанціями. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою ДП «Авторитет плюс» від 23.11.2012 року та не заперечується сторонами. Позивач здійснює забезпечення вказаного житла водопостачанням та водовідведенням, у зв'язку з чим [PERSON] відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг №7574. З березня 2011 року по лютий 2013 року відповідач вносить плату за спожиті послуги не в повному обсязі, у звязку з чим що станом на 12.02.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 1132,30грн., про що свідчить виписка з карточки по абоненту. Як вбачається з квитанцій про оплату комунальних послуг від 21.09.2011р, 20.10.2011р.,26.11.2011р., 30.11.2011р, 19.12.2011р, 19.01.2012р.,14.02.2012р.,27.03.2012р., 31.10.2012р., 12.02.2013р., [PERSON] здійснювала оплату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення частково без погашення заборгованості, що виникла за попередній період та станом на 12.02.2013 року її заборгованість за надані послуги позивачем становить 848,55 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з актів цивільного законодавства. У випадках встановленими такими актами, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади та органів місцевого самоврядування. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із вимогами ст.67 Житлового кодексу Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст.68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до положень, викладених у п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, відповідач, згідно з вимогами ст. 67, 68 Житлового кодексу України, зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги по затверджених у встановленому порядку тарифах. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача 848,55 грн. заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 229 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved