Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання усунення перешкод в здійсненні права власності в повному об`ємі та позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є власником кв [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру оформлене на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу квартири від 12.12.2018 року, реєстровий номер 2132. В зазначеній квартирі зареєстрований колишній власник квартири - [PERSON] . Факт реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає позивачу, як власнику квартири, користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 13.03.2019 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, згідно яких просять суд справу розглядати у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.ст.282-284 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12 грудня 2018 року [PERSON] , купила квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] . (а.с.4-5). Відповідно до п.15 договору купівлі-продажу відповідач зобов`язався знятися з реєстраційного обліку та звільнити відчужувану ним квартиру для вільного і безперешкодного користування нею позивачем в строк до 01.01.2019 року, однак у встановлений договором строк своє зобов`язання не виконав, що підтверджується довідкою ОСББ «Т.Г.Шевченко 9» від 29.01.2019 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Таким чином, факт реєстрації відповідача у квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивача у користуванні власністю, а вимога обґрунтована й підлягає задоволенню. Як зазначено в п.п. 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошеня фізичної особи померлою. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16. Крім цього, у вказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , про усунення перешкод в здійсненні права власності в повному об`ємі та позбавлення права користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити.

Outcome: approved