Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач, діючи в інтересах дитини, 23 лютого 2015 року, звернувся з вимогою позбавити батьківських прав відповідача стосовно [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням того від виконання своїх обов'язків по їх вихованню. В судовому засіданні, обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача (на підставі довіреності) посилалася на те, що до служби у справах дітей Кодимської районної державної адміністрації Одеської області звернувся представник адміністрації притулку для дітей «Теплий дім» служби у справах дітей Роздільнянської районної державної адміністрації. У зверненні йде мова про те, що до притулку було влаштовано неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] - померла [INFO]. Батько дитини - [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS], з сім»єю не проживав. Зв»язок із сином [PERSON], втрачений з серпня 2014 року. В теперішній час, за період перебування дитини в притулку, з 14 серпня по 11 листопада 2014 року, батько жодного разу не зателефонував, дитину не відвідував і навіть не цікавився де вона. Тобто, фактично усунувся від виконання батьківських обов»язків по вихованню сина. Просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини, а того передати органу опіки та піклування (службі у справах дітей) для подальшого влаштування. Відповідач в судове засідання не з»явивя, надавши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Прокурор в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим та таким, що повинен бути задоволеним з огляду на те, що відповідач не виконує обов2язків по вихованню свого сина. Вважала за доцільне передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Згідно висновку служби у справах дітей Кодимської РДА Одеської області (як органу опіки та піклування) від 18 березня 2015 року [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17 січня 2001 року Крутівською сільською радою Кодимського району Одеської області, батьком народженого [INFO] [PERSON] є [PERSON], а матір»ю - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 24 жовтня 2014 року, [PERSON] померла [INFO]. Вислухавши вимоги позивача, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких мотивів. Стаття 51 Конституції України та статті 150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до їх повноліття. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402-ІІІ забороняє будь-яке насильство над дітьми і зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість, повагу до прав, свобод людини та громадянина. Такий же обов'язок щодо виховання та розвитку дитини на батьків покладає і стаття 59 Закону України "Про освіту". У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 164 СК України (ч.1,п.2) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Роз'яснюючи положення зазначеної статті закону Пленум Верховного Суду, в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи вказані норми Закону, суд приходить до висновку, про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач умисно не виявляє до дитини батьківського піклування, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Про таке ставлення свідчить і заява відповідача про його згоду на позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд приходить до переконання в необхідності позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно [PERSON], [INFO], у зв'язку з ухиленням того від виконання своїх обов'язків по його вихованню, а дитину передати органу опіки та піклування для його подальшого влаштування. На підставі ст.ст.164 ч.1 п.2, СК України,

Outcome: approved