Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року позивачка проживає разом з сином, який перебуває на її утриманні, відповідач офіційно не працює, немає сталого та регулярного заробітку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його розвитком і вихованням, син часто хворіє, потребує посиленого харчування, періодичного лікування з придбанням дорогих ліків, потребує постійного оздоровлення. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з обставин, викладених в позові. Пояснила, що дитина хворіє та потребує додаткових витрат, в зв»язку з чим, вважала суму, яку зазначаила на власний розсуд, в розмірі 1000,00 грн., - достатньою. Зазначила, що отримує допомогу від держави в сумі 860 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Однак, просив стягнути аліменти в сумі не більше 400-500 грн., оскільки він частково дитині допомагає та в подальшому має намір витрачати кошти на утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з грудня 2015 року разом не проживають Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 7). Малолітній син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи. Відповідач на власний розсуд на утримання дитини частково допомогає, про що, останній, суду надав відповідні копії квитанцій та чеків на придбання дитячих товарів. Однак, в судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, погодившись на те, що дитина має різні потреби в той чи інший період часу, та в зв"язку з тим, що не працює , він не завжди має змогу допомогти грішми. Перебування на утриманні позивачки малолітнього сина підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 29.12.2015 року за № 8006, відповідно до якої позивачка проживає в [ADDRESS] та до складу її сім»ї входить малолітній син [PERSON] (а.с.8). Позивач на даний час самостійно несе витрати, пов'язані з утриманням дитини, проте її доходів, зокрема, соціальних виплат держави, та часткової допомоги відповідача не достатньо для забезпечення потреб сина. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. ст. 181, 184 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом також встановлено, що домовленість між сторонами щодо утримання сина не досягнута, а тому право позивача на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. З огляду на викладене, зважаючи на думку відповідача, який не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є обґрунтованою, оскільки в розпорядження суду не надано доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача та розміру його постійного заробітку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років становить 1167 грн. При зверненні до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на місяць, це сума, яка іде на утримання дитини, на її харчування, речі першої необхідності, лікування. Визначаючи розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], суд враховує обставини справи, положення вказаного Закону та СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я. Оскільки з боку позивача не надано достатніх доказів на підтвердження розміру аліментів - 1000 грн., які вона просить стягнути з відповідача і витрат, які вона несе на утримання дитини, зважаючи на те, що позивач отримує допомогу від держави, а також, враховуючи те, що батьки мають рівні обов»язки щодо утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення аліментів з моменту пред»явлення позову і до повноліття дитини в розмірі 1000 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 500 гривень. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення утримання малолітнього [PERSON], оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання ст. 141 СК України покладається як на відповідача, так і на позивача по справі. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180-183, 185 СК України,

Outcome: partial