Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що він має у приватній власності однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою, були зареєстровані громадянки [PERSON] та [PERSON], які більше п'яти років фактично проживають в [ADDRESS] без реєстрації. Розмір комунальних платежів, які сплачує позивач, залежать від кількості зареєстрованих в квартирі осіб, тому він неодноразово звертався з заявами до відповідачів про скасування їх реєстрації в квартирі, але отримував відмову. Тому просить визнати громадянок [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право на проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Оріхівський районний сектор управління департаменту міграційної служби України в Запорізькій області скасувати реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] громадянок [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], у судове засідання не з'явилися, надали заяви, де зазначили, що просять справу розглянути без їх участі, позов визнають повністю, але до Оріхівського РС УДМС України в Запорізькій області з'явитися не мають можливості, отже в добровільному порядку виписатися не можуть. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій прохає справу розглянути у його відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 23 серпня 2001 року, технічним паспортом від 22 травня 1996 року (а.с.3,4) Також судом встановлено, що у належній позивачеві на праві приватної власності квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], підтвердженням чого є довідки Оріхівського РС УДМС України в Запорізькій області від 29.01.2014 року (а.с.10,12). Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням стверджував, що відповідачі більше п'яти років фактично проживають в [ADDRESS] без реєстрації, залишившись бути зареєстрованими за спірною адресою. Наявність реєстрації зазначених осіб у квартирі позивача порушує його право, як власника. Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. За роз'ясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають вже більше п'яти років, за адресою: [ADDRESS] є акт депутатів міської ради від 13.02.2014 року (а.с.26). Крім того, допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] вже більше п'яти років не проживають за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved