Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з заявою до [PERSON]ни про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком [PERSON], та після одруження у березні 1996 році була вселена у квартиру [ADDRESS] як член сім'ї (дружина) основного квартиронаймача, яким на той час був його батько [PERSON] У вказаній квартирі членом сім»ї його батька також являвся і він, [PERSON] [INFO] його батько помер та після його смерті основним квартиронаймачем став він у складі сім»ї з [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 04.03.2014р. З дня її смерті відкрилась спадщина майно, спадкоємцем якого він являється в порядку 4-ї черги згідно ст.1264 ЦК України, оскільки до дня відкриття спадщини більше п'яти років він проживав з [PERSON] однією сім'єю в квартирі [ADDRESS]. Фактично він з останньою проживав з дня її вселення до квартири, тобто з 1996р. Крім того, у квартирі [ADDRESS] з лютого 2004 року з ними також постійно проживали та проживають до тепер його дружина [PERSON] та інші діти : донька [PERSON],[INFO], донька його дружини [PERSON], [INFO], їхня донька [PERSON], [INFO] та їхній син [PERSON], [INFO]. Протягом усього часу спільного проживання однією сім'єю з [PERSON], з його дружиною та неповнолітніми дітьми, він вів спільне господарство, мав спільний побут, взаємні права та обов»язки. Підтвердженням наведених обставин є поквартирна картка на квартиру [ADDRESS], з якої видно, що [PERSON] зареєстрована 19.03.1996 року як дружина по відношенню до його батька [PERSON],а він відносно останнього є сином та проживає від дня народження, тобто з 25.08.1976 р. Згадані обставини стверджуються, також довідкою №3168 від 05.12.2014р., виданою КП «ЖЕО» згідно якою він, [PERSON] зареєстрований та проживав у квартирі [ADDRESS] у складі сім'ї з батьком [PERSON] до дня його смерті [INFO] та з [PERSON] до дня її смерті [INFO] З його громадянського паспорту вбачається, що він зареєстрований у вказаній квартирі з 27.02.1997р. Крім того, факт його проживання однією сім»єю, зокрема з [PERSON] стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.12.2007р., згідно з яким квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності йому та члену його сім»ї [PERSON]. Видавши вказане свідоцтво про право власності на квартиру від 25.12.2007р. внаслідок приватизації, виконавчий комітет Дрогобицької міської ради фактично визнав факт його проживання однією сім»єю з [PERSON] Згідно складеної ним заяви про прийняття спадщини від 23.05.2014р., за №47 він прийняв у повному обсязі спадщину після смерті [PERSON]. Його спільний побут та ведення спільного господарства з [PERSON] з дружиною [PERSON] та з його дітьми був пов»язаний у придбанні за спільні кошти речей повсякденного вжитку, а це зокрема: продукти харчування, побутові засоби та матеріали, необхідні в утриманні, у тому числі, проведенні поточного ремонту квартири, речей та предметів (особистого одягу, побутової техніки, тощо). Його та [PERSON] взаємні права і обов»язки були пов»язані в оплаті за комунальні послуги, у проведенні власними силами поточного ремонту квартири, придбанні речей для спільного користування. Отже, наведені обставини підтверджують факт його проживання з [PERSON] однією сім»єю не менше п»яти років до часу відкриття спадщини, що є необхідним та можливим встановити лише в судовому порядку, а тому виникла необхідність звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у заяві, додатково пояснив, що у спірній квартирі [ADDRESS] він постійно проживав,а з 2004 року почала проживати з ним і його дружина, іншого житла він немає, зазначив, що після смерті батька він разом із [PERSON] займалися приватизацією квартири, похованням останньої не займався, так як в той час він був у Тернополі, а [PERSON] померла раптово, просить її задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що згідно ч.2 ст.3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Його довірителя - позивача [PERSON] об»єднював спільний побут, ведення спільного господарства з [PERSON], вони разом, за спільні кошти проводили поточні ремонти, купувати продукти харчування та речі повсякденного побуту. Зазначив той факт, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина на її майно, спадкоємцем якого являється [PERSON], оскільки до дня відкриття спадщини більше п»яти років він спільно проживав з [PERSON] однією сім»єю в квартирі [ADDRESS]. Крім того, факт проживання однією сім»єю позивача з [PERSON] стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.12.2007р. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивач [PERSON] у спірній квартирі разом із [PERSON] не проживав, поховання [PERSON] не займався, остання сама сплачувала всі комунальні послуги по утриманню квартири, якою сама користувалася. Чим хворіла [PERSON] останній не цікавився, спільного господарства з позивачем вона не вела. Просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що підставами для визнання факту проживання однією сім»єю є декілька факторів, зокрема: спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов»язки, тощо. Зазначила той факт, що позивач [PERSON] спільно з [PERSON] не проживав, фактично в спірній квартирі за [ADDRESS], Львівської області позивач не проживав близько 20-30 років. Крім того, вказала на той факт, що позивач [PERSON] похоронами [PERSON], яка померла [INFO] не займався, якими хворобами за життя остання хворіла, не цікавився. В спірну квартиру він вселився шляхом вибиття вхідних дверей, так як колючів від даної квартири у нього не було. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачем [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Їй відомий той факт, що [PERSON] проживав у спірній квартирі до смерті своєї матері. Після смерті його батька, в квартирі залишилася проживати [PERSON] Вона була одинокою жінкою, її доглядала [PERSON] Позивач [PERSON] вселився у квартиру після смерті [PERSON] шляхом вибиття дверей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після смерті чоловіка [PERSON] у спірній квартирі за [ADDRESS] проживала одна, [PERSON] у квартирі не проживав, а вселився тільки після похорон [PERSON] [PERSON] ніколи не допомагав по господарству покійній, разом вони в одній квартирі не проживали та не вели спільне господарство. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків [PERSON], [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог з таких міркувань. Що стосується вимог про визнання факту проживання однією сім»єю, то ці спірні правовідносини регулює ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст. 315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995р. №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки та зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. Частина 1 ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У відповідності до ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Однак, аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо встановлення факту спільного проживання однією сім»єю, що не може бути підставою для задоволення позову. Крім того, в судовому засідання було встановлено та не оспорюється свідками, що одностайно ствердили, що позивач [PERSON] не проживав спільно із [PERSON] у спірній квартирі за [ADDRESS], не вів з нею спільного господарства, не робили спільні покупки, прибирання, оплачували комунальні послуги, купували ліки, останній не займався похованням [PERSON], не робив інші спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності сім»ї, тощо, а відтак факт спільного проживання однією сім"єю позивача [PERSON] та померлої [PERSON] свого підтвердження не знайшов. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed