Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №DNU0GI0000001079 від 29.10.2007 року [PERSON] 29.10.2007 року отримала кредит у розмірі 202000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.10.2015 року. Позивач свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, [PERSON] умови Договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим має станом на 22.09.2014 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 1315528,04грн., яка складається з наступного: 193951,82грн. заборгованість за кредитом, 450441,08грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 311,92грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 670823,22грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В забезпечення виконання зобов»язань за договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №DNU0GI0000001079 від 29.10.2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1-кімнатну квартиру загальною площею 35,40 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135, що належить на праві власності відповідачу. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNU0GI0000001079 від 29.10.2007 року в сумі 1315528,04грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 35,40 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також просили виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135 та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а у разі відсутності відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення, зазначив? що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, 29.10.2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] був укладений договір №DNU0GI0000001079, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 202000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.10.2015 року. У відповідності до умов вищезазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в зазначеній сумі, а третя особа в свою чергу, зобов'язалася повернути кредит в обумовлений договором строк та на умовах, сплатити обумовлені відсотки. В забезпечення виконання зобов»язань за договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №DNU0GI0000001079 від 29.10.2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1-кімнатну квартиру загальною площею 35,40 кв.м., житловою площею 16,80 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135, що належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №4-3259 від 06.08.2003 року. Вказаним договором іпотеки передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань за кредитним договором або за договором іпотеки заставодавець зобов»язаний передати предмет іпотеки іпотекодержателю в заклад. В порушення вказаних вимог та умов договору іпотеки [PERSON] зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет іпотеки в заклад банку не передає. Встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Третя особа не виконала свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені договором строки, тому станом на 22.09.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 1315528,04грн., яка складається з наступного: 193951,82грн. заборгованість за кредитом, 450441,08грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 311,92грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 670823,22грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В зв»язку з зазначеним банком на адресу відповідача було направлено повідомлення від 19.08.2014 року №30.1.0.0/2-TG9 з вимогою погасити заборгованість та повідомлено про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки вказану квартиру, яке залишилося без виконання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1,2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Встановлено, що про наявність заборгованості та необхідності в зв»язку з цим звернення стягнення на предмет застави позивач повідомляв відповідача в порядку та у спосіб, передбачений законом, що не спростовано відповідачем. В звязку з викладеним суд вважає за необхідне для погашення заборгованості за кредитним договором у вищезазначеному розмірі звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №DNU0GI0000001079 від 29.10.2007 року, а саме: квартиру загальною площею 35,40 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Разом з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 55, корп.. 1, кв. 135, яка є предметом іпотеки, зважаючи на наступне. Як зазначено в розясненнях, викладених в п.43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно з ч.4 ст.9, ст..109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Разом з цим, як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш, ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Позивач не надав доказів відмови боржника від виконання грошового зобовязання та звільнення квартири. Тобто, тільки у разі невиконання вимоги про виконання порушеного зобовязання у встановлений банком термін, у іпотекодержателя настає право вимоги до боржника про звільнення квартири, яка є предметом іпотеки. Тому вказані вимоги про виселення та зняття з реєстрації є передчасними. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача оплачені ним при подачі позову судові витрати, у вигляді судового збору у розмірі 4019,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial