Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.01.2010 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Нею розроблена та погоджена технічна документація з метою поліпшення житлових умов та максимальної ізоляції житлових приміщень. У звязку з цим згідно до проектної документації вона має облаштувати окремий вхід до загального коридору, який веде до балкону, до квартири відповідача. Зазначений коридор відповідач без погодження з мешканцями будинку перегородив брамою, яку закрив на замок та користується коридором одноособово. [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача з вимогою не чинити їй перешкоди в переплануванні її квартири, дати їй доступ до спільного коридору. Однак відповідач відмовляється усувати перешкоди, та більш того, він поставив шафу на місці, де вона планує облаштування дверного утвору. Своїми діями відповідач порушує її звичайний ритм життя, її спокій, її сімейні та ділові звязки. Спричинену відповідачем моральну шкоду оцінює у розмірі 5000грн. Просить зобовязати відповідача не чинити їй перешкоди в переплануванні житлового приміщення 515 будинку 20 по вул. Вагонній у м.Львові, зобовязати демонтувати самочинно встановлені металеві двері в коридорі загального користування, звільнити спільний коридор від самовільно встановленої ним двері, стягнути з відповідача на свою користь в 5000грн. в рахунок моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, підтвердила викладені у позовній заяві обставини, зазначила, що будинок, в якому вона проживає складається з блоків. В блоці, розташованому на 5 поверху, в якому вона проживає, розташовано 4 квартири. Там, де їй треба зробити окремий вихід з квартири в коридор поверху встановлені металеві двері- брама, які встановлював відповідач. Він має від них ключі, користується цими дверима. Загальновідомо всім мешканцям будинку, що саме відповідач є їх власником. [PERSON] не має ключі від дверей. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що дійсно в коридорі поверху, де розташована квартира позивачки, встановлені металеві двері та шафа, однак відповідач [PERSON] не встановлював їх, а тому не повинен їх і демонтувати. Крім того, вважає, що позивач пропустила 3-річний строк звернення до суду, оскільки з її слів двері та шафа встановлені в коридорі з 2000 року, а з позовом вона звернулась до суду тільки в 2010р. Просив у позові відмовити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що він співвласник квартири [ADDRESS], підтримав позовні вимоги, зазначив, що бачив, як відповідач встановлював металеві двері. Коли розроблялась технічна документація в цілях поліпшення житлових умов металеві двері та шафа вже були встановлені. Раніш там був протипожежний вихід. Поліпшити житлові умови неможливо, оскільки заважають встановлені металева шафа та металеві двері. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, причина неявки суду невідома, надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Третя особа ОСББ «Ватра» в судове засідання не зявилась, про час та розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонами не оспорювалось, що позивач є співвласником [ADDRESS], що підтверджується копією Свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації ДОП Мотопобут «ВАТ Львівський Мотозавод». Співвласниками зазначеної квартири є [PERSON], [PERSON] Будинок 20 по вул.Вагонній у м.Львові знаходиться на балансі ОСББ «Ватра». Як вбачається з розпорядження Залізничної районної адміністрації за №718 від 7.09.2009 року співвласникам зазначеної квартири погоджено експлуатацію самочинно перепланованої комунальної квартири та здійснити її перепланування згідно з погодженими проектними пропозиціями. Приміщення спільного користування після перепланування до квартири відноситись не будуть. Департаментом житлового господарства та інфраструктури Управління житлового господарства ЛКП «Місторемпроект» затверджено проект влаштування окремого входу в житлову квартиру 515 на вул. Вагонній,20 в м. Львові. Згідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав". Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. З пояснень позивача вбачається, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні житловою площею квартири, а саме поставив металеву шафу та облаштував в загальному коридорі поверху металеві двері, що унеможливлює влаштування окремого входу в її квартиру. Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном. Суд не сприймає доводи представника про недоведеність того, що саме відповідач [PERSON] встановив металеві двері та шафу, оскільки його заперечення спростовуються поясненнями свідків. Так свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що саме [PERSON] встановив шафу та металеві двері ще у 2000 році, користується ними , та не скриває цей факт, про це відомо всім мешканцям будинку. Також зазначили, що з цього приводу приходили пожежники, попереджали його про порушення пожежної безпеки. Крім того, суд звертає увагу на лист-звернення мешканців квартир 512, 513, 515 зазначеного будинку від 23.11.2006 року до директору мотозаводу про прийняття заходів до мешканця [PERSON] з приводу незаконного встановлення металевих дверей у місці загального користування. Також звертає увагу на звернення керівника ОСББ «Ватра» [PERSON] до відповідача листом від 5.11.2009 року , яким попереджено відповідача [PERSON] про надання [PERSON] можливості вибиття окремого входу в квартиру. Про те, що саме відповідач влаштував металеві двері без будь-яких погоджень вбачається і з листа Начальника СзПНПД Залізничного РВ м.Львова ГУ МНС України у Львівській області від 31.03.2009 року , за яким встановлено , що відповідач порушує вимоги п.4.2.2. «Правил пожежної безпеки України». Зазначене свідчить, що питання досліджувалось робітниками СзПНПД Залізничного РВ м.Львова ГУ МНС України. На дії відповідача звертала увагу і Залізнична районна адміністрація, яка своїм розпорядженням за №171 від 11.03.2010 року зобовязувала відповідача демонтувати металеві двері в коридорі загального користування. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] обгрунтовано предявила позов саме до [PERSON]. Суд вважає, що до вимог позивачки не застосовується строк позовної давності, оскільки позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, оскільки дії відповідача впливають на образ життя позивача, її помешкання внаслідок спричинених відповідачем перешкод значно тривалий час не переплановується, не поліпшується. Однак зазначений розмір відшкодування шкоди суд вважає великим та таким, що підлягає зменшенню. На користь позивача слід стягнути 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Питання витрат суду вирішує на підставі ст..88 ЦПК України. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial