Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Новоіванівська сільська рада Юр"ївського району Дніпропетровської області, будучи органом опіки та піклування, звернулися до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON], стягнення з них аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], перебуваючи батьками неповнолітнього [PERSON], ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню сина, при цьому з останнім тривалий час не проживають, не спілкуються, за місцем перебування дитини, а зокрема в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» останню не відвідують, життям та здоров'ям сина не цікавляться, його матеріальним забезпеченням не займаються. Окрім того, відповідачі ніде не працюють, при цьому [PERSON] зловживає спиртними напоями. Посилаючись на ст. ст. 15, 45, 118, 119 ЦПК України позивач просив: - позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їхньої неповнолітньої дитини - сина [PERSON], стягнувши з них, кожного окремо, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку , до досягнення дитиною повноліття, передавши неповнолітнього [PERSON] під опіку органу опіки та піклування при Новоіванівській сільській раді Юр"ївського району Дніпропетровської області. В судовому засідання представник позивача по справі [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов"язків належним чином, а зокрема з 13.03.2015 року, влаштувавши дитину на повне державне забезпечення до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини», життям, здоров'ям , долею останньої не цікавляться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають та не відвідують таку, намірів забрати дитину в сім'ю не мають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та пояснили, що не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав, так як до дитини ніяких почуттів не мають та вона їм не потрібна. Прокурор Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області Тюря В.В., що був допущений до участі в розгляді справи на підставі ухвали суду від 08.09.2016 року (ас. 42), в судовому засіданні вимоги, заявлені в інтересах неповнолітньої дитини, повністю підтримав та вважав за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав, стягнувши з них аліменти на утримання дитини. Представник третьої особи по справі служби у справах дітей Юр»ївської райдержадміністрації Дніпропетровської області Стаценко О.В. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував та вважав доцільним позбавити відповідачів батьківських прав. Третя особа по справі КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому, проти заявлених вимог не заперечували, вважали за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав, оскільки останні за період з 15.07.2015 року по цей час свого малолітнього сина жодного разу не відвідували, станом його здоров'я ні письмово, ні по телефону не цікавились, жодної батьківської турботи та піклування до дитини не виявляли, будь - якої допомоги не надавали (ас. 38). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності вищевказаної не з'явившоїся третьої особи по справі, проти чого присутні в судовому засіданні учасники процесу не заперечували. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], представника служби у справах дітей Стаценко О.В., прокурора Тюря В.В., дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить встановленими наступні обставини : - згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.02.2015 року (ас. 4), неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року, при цьому батьками останнього є: мати - [PERSON], батько - [PERSON], які з 07.02.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відмітка в паспортах останніх в розділі «Сімейний стан» (ас. 6, 7). Як зазначено в декларації ООН прав дитини (1959 рік) дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна , якщо це можливо , зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Діти мають право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують нормального харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін по справі, що відповідачі не забезпечують дитині нормальних умов для фізичного та морального розвитку , навчання та підготовки до самостійного життя. Так, з розпорядження голови Юр'ївської райдержадміністрації № Р-108/0/64-15 від 06.03.2015 року «Про направлення [PERSON], [INFO] до будинку дитини» вбачається, що розглянувши заяву матері дитини [PERSON] , з проханням влаштувати дитину до будинку дитини на повне державне забезпечення у зв'язку зі складними матеріально - побутовими умовами сім'ї , було вирішено влаштувати малолітню дитину [PERSON] до будинку дитини, до досягнення однорічного віку на повне державне забезпечення (ас. 12). Як встановлено в судовому засіданні, за час перебування малолітнього [PERSON] в будинку дитини, в період з 15.07.2015 року по цей час, відповідачі свого сина жодного разу не відвідували, станом його здоров'я не цікавились, батьківської турботи та піклування стосовно останнього не виявляли, матеріальної допомоги не надавали. Відповідачі в судовому засіданні дане не спростовували. Так, відповідач [PERSON] пояснив, що ніяких почуттів до дитини не має, вона є йому чужою та взагалі не потрібна. Відповідачка [PERSON] вказала, що хоч їй дитину і шкода , але вона їй також не потрібна. Крім того, відповідачі вказали, що вже мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про яких турбуються та виховують. Дане підтверджено в судовому засіданні довідкою про склад сім'ї № 156 від 01.08.2016 року, виданою Новоіванівською сільською радою (ас. 10). З акта обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON] від 25.07.2016 року вбачається, що відповідачі , разом з двома дітьми [PERSON] та [PERSON] , проживають в будинку покійної бабусі, при цьому їх третя дитина [PERSON] знаходиться в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» м. Дніпро. Сім'я віднесена до категорії неблагополучних сімей, оскільки відповідачі належним чином вихованням дітей не займаються, нормальних умов проживання, харчування та санітарно - гігієнічних умов дітям не забезпечують, особистого підсобного господарства не ведуть, земельну ділянку не обробляють, є безвідповідальними. При відвідуванні сім'ї 25.07.2016 року виявлено покращення умов проживання, оскільки мається запас продуктів харчування, каструлі та посуд помиті, постільна білизна та одяг випрані (ас. 9). Згідно характеристики з місця проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON] відповідачі ніде не працюють, часто вживають спиртні напої, вихованням дітей належним чином не займаються (ас. 8). З довідки Юр'ївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 226 від 08.09.2016 вбачається, що сім'я [PERSON] та [PERSON], які мешкають в [ADDRESS], перебувають на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах з 14.10.2008 року. Рішенням засідання дорадчого органу Юр'ївської РДА з питань соціального супроводу дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, сім'ю взято під соціальний супровід (протокол від 27.02.2015 року № 2, наказ директора ЮРЦСССДМ від 27.02.2015 року № 15). На даний час сім'я отримує соціальні послуги за карткою роботи з сім'єю. За час роботи з сім'єю, з метою вирішення або мінімізації складних життєвих обставин, в сім'ї постійно проводилась профілактична робота з батьками спрямована на поширення засад відповідального батьківства, підвищення мотивації до формування навичок здорового способу життя. Неодноразово проводилась роз'яснювальна робота з батьками щодо відповідальності та неналежного виконання своїх батьківських обов'язків, однак, зі слів батьків та їх поведінки можна підтвердити факт небажання виховувати та утримувати свого сина [PERSON], [INFO] (ас. 45). Згідно висновку органу опіки і піклування при виконкомі Новоіванівської сільської ради Юр'ївського району від 25.07.2016 року, останні вважали доцільним позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON], [INFO] (ас. 30). Згідно ст. 164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Згідно ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, повинна бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Оскільки [PERSON], [INFO] в силу свого віку не в змозі висловити думку щодо позбавлення його батьків батьківських прав відносно нього, суд не заслуховував думку малолітньої дитини. При викладених вище обставинах, враховуючи, що відповідачі категорично відмовляються забирати свого сина [PERSON] з будинку дитини, де останній перебуває більше року, при цьому, за період з 15.07.2015 року по теперішній час дитину не відвідували, станом її здоров'я та життям не цікавились, суд вважає, що відповідачі свідомо самоусунулись від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно виховання сина [PERSON] та не бажають такі виконувати. Заяви відповідачів в судовому засіданні про те, що їхня дитина [PERSON] їм не потрібна, свідчить про відсутність будь - яких батьківських почуттів до дитини і як наслідок, відсутність бажання займатися вихованням дитини, створювати нормальні умови для її духовного і морального розвитку, навчання та підготовки до самостійного життя. Суд знаходить, що відповідачі проявляючи цілковиту байдужість до дитини та її долі, тим самим шкодять інтересам останньої та негативно впливають на формування моральних та духовних цінностей дитини, становлення її особистості. Сама по собі заява відповідачів про визнання позовних вимог в повному обсязі свідчить про безвідповідальне ставлення останніх до виконання батьківських обов'язків , цілковитої байдужості до життя, долі дитини, її почуттів. Як зазначалося вище, дитина повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому має право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї. Однак, право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї неповнолітньому [PERSON] відповідачами, на думку суду, забезпечене бути не може, з огляду на їх свідомі заяви про те, що дитина їм не потрібна. Відтак, вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред"явлення позову. Відповідно до ст. 248 СК України влаштування дитини до дитячого закладу не припиняє права дитини на аліменти. Відповідно до ст. ст. 243, 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. За таких обставин позов підлягає до повного задоволення та з відповідачів по справі, кожного окремо, слід стягнути на утримання дитини аліменти у розмір 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів, кожного окремо, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 275, 60 грв.. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved