Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Денисової Т.С., звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить 1/2 частина будинковолодіння [ADDRESS] . Поряд з тим зазначив, що на спадщину після смерті матері, він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 1, 78 га, розташовану на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, заповіла своєму сину - позивачу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд в [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Денисова Т.С. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує. Представник відповідача Сапогівської сільської ради виконуюча обов`язки сільського голови Гуска Н.В. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у відсутності представника сільської ради, при цьому зазначила, що сільська рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 22 липня 2003 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщину, до складу якої, окрім іншого входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , яку прийняла її дочка [PERSON] , оскільки проживала разом з нею на день її смерті, крім того, 02 грудня 2009 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контор із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На підставі даної заяви до майна померлої [PERSON] була відкрита спадкова справа за №838. Того ж дня, [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та грошові вклади, проте за життя, спадкових прав на частину вказаного будинковолодіння не оформила. Наведене підтверджується довідкою Сапогівської сільської ради №141/02-12 від 04 березня 2019 року, матеріалами спадкової справи №838/2009, відкритої до майна померлої [PERSON] . Факт їх родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . [INFO] в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 27 березня 2018 року виконавчим комітетом Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 1, 78 га, розташовану на території Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, заповіла своєму позивачу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 27 березня 2017 року, посвідченим секретарем Сапогівської сільської ради Борщівського району Тернопільської області та зареєстрованим в реєстрі за № 31. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що в [ADDRESS] , та яку позивач [PERSON] прийняв, оскільки проживав разом з нею на день її смерті, крім того 17 травня 2018 року подав заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. про прийняття спадщини, на підставі якої, до майна померлої було відкрито спадкову справу за №88/2018. 13 лютого 2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом, на підставі якої, того ж дня позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з довідки Сапогівської сільської ради №143/02-12 від 04 березня 2019 року, листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. №64/02-14 від 13.02.2020 року, та матеріалів спадкової справи №88/2018, відкритої до майна померлої [PERSON] . Крім того, з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. №64/02-14 від 13.02.2020 року слідує, що спадкове майно померлої [PERSON] , окрім іншого, складається із 2/7 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та надвірних споруд, який знаходиться в [ADDRESS] , 1 [ADDRESS] 7 частки якого належали померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якого була її донька [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла. При цьому, оглянувши документи, зокрема, довідку видану Сапогівською сільської радою 28.01.2019 року за №30/02-12, виписку з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року, нотаріус встановив, що житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору та належить по 1/7 частці [PERSON] та [PERSON] . Згідно роз`яснень,\~що викладені\~в пункті\~6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~"Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності,\~спори щодо\~майна колишнього\~колгоспного двору,\~яке було\~придбане до\~15\~квітня 1991\~року,\~мають вирішуватися\~за нормами,\~ще регулювали\~власність цього\~двору,\~а саме:а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Так, за даними по господарської книги виконкому Сапогівської сільської ради Борщівського району за 1986-1990 роки у господарстві, головою двору якого була [PERSON] , були зареєстровані 8 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За даними\~погосподарської книги\~виконкому Сапогівської\~сільської ради\~Борщівського району\~за 1991-1995\~роки у\~господарстві,\~головою двору\~якого була\~ [PERSON] ,\~були зареєстровані\~7\~осіб:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .Саме ці особи були зазначені Сапогівською сільською радою у довідці про склад колгоспного двору, як таких, що були членами колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні колгоспного двору. Проте, як встановлено судом, до 15 квітня 1991 року, такими, що не втратили права на частку в майні колгоспного двору, були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Щодо позивача\~ [PERSON] ,\~такий за\~даними запису\~у погосподарській\~книзі за\~1986-1990\~роки,\~вибув на\~дійсну строкову\~військову службу\~12\~листопада 1990\~року,\~де служив\~по 16\~грудня 1992\~року.\~Тому [PERSON] \~з огляду\~на роз`яснення,\~що викладені\~в підпункті\~а)\~пункту 6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 1995\~року №\~20\~Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності,\~не втратив свого права на частку в майні колгоспного двору. Щодо [PERSON] ,\~такий за\~даними запису\~у по\~господарській книзі\~за 1986-1990\~роки вибув\~з господарства\~3\~серпня 1987\~року в\~м.Тернопіль,\~а тому\~станом на\~1\~липня 1990\~року не\~набув права на частку в майні колгоспного двору. Щодо [PERSON] ,\~такий за\~даними запису\~у по\~господарській книзі\~за 1986-1990\~роки вибув\~з господарства\~в березні\~1982\~року на\~дійсну строкову\~військову службу,\~а також\~17\~грудня 1989\~року вибув\~з господарства\~в м.Борщів.Фактично, [PERSON] після проходження дійсної строкової військової служби, строк якої завершився в 1984 році, залишився служити в військах радянської армії, що базувалися в НДР. За той час він одружився із [PERSON] , уродженкою с.Шупарка Борщівського району, там же народився їх син [PERSON] , і по поверненню зі служби в батьківський будинок у селі Сапогів [PERSON] не повертався, поселився у господарстві батьків дружини у селі Шупарка. Наведене підтверджується даними будинкової книги, де є відмітки про реєстрацію місця проживання жителів села Сапогів. Так, лише 10 [INFO] [PERSON] прибуває з села Шупарка та 8 червня 1989 року реєструє своє місце проживання у селі Сапогів, а 17 грудня 1989 року виписується у м.Борщів (запис № 780). За таких\~обставин [PERSON] \~до 15\~квітня 1991\~року втратив\~право на частку в майні колгоспного двору. Щодо [PERSON] , за даними погосподарських книг за 1986-1995 роки запису про її прибуття чи вибуття до 15 квітня 1991 року немає. Однак за даними будинкової книги, у якій є відмітки про реєстрацію місця проживання жителів села Сапогів, у спірне господарство вона прибуває з села Шупарка 4 листопада 1989 року і реєструє своє місце проживання у селі Сапогів 1 березня 1991 року (запис № 783). При цьому, в цей же час вона залишалася зареєстрованою в селі Шупарка в господарстві своїх батьків. За даними будинкової книги села Шупарка, вона 16 січня 1989 року прибула з НДР і зареєструвалася в селі Шупарка з 1 січня 1989 року. За таких\~обставин,\~ [PERSON] до\~1\~липня 1990\~року не\~набула права на частку в майні колгоспного двору. Аналогічна ситуація\~і з\~малолітнім на\~той час\~ [PERSON] .\~Так,\~він народився\~ [INFO] у\~НДР,\~прибуває з\~батьками в\~село [PERSON] \~16\~ [INFO] і\~його місце\~проживання реєструють\~батьки в\~селі Шупарка\~з 1\~січня 1989\~року.\~Ні в\~погосподарських книгах\~за 1986-1995\~роки,\~ні в\~будинковій книзі\~села Сапогів,\~дата його\~реєстрації в\~спірному господарстві\~відсутня,\~а якщо\~виходити з\~дати реєстрації\~у господарстві\~в селі\~Сапогів його\~матері з\~1\~березня 1991\~року,\~то він\~до 1\~липня 1990\~року також\~не набуває\~права на частку в майні спірного колгоспного двору. \~ \~ \~ \~Таким чином судом встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] та позивач [PERSON] були його членами, а отже особами, які набули право власності на таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON] , [PERSON] , а також [PERSON] та позивач [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS] . Однак, померлі [PERSON] та [PERSON] у визначеному законом порядку, за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Крім того встановлено, що після смерті [PERSON] , її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння. Згідно виписки з рішення 14 - сесії 21 - го скликання Сапогівської сільської ради від 11 січня 1994 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 33 га, з них 0, 23 га для обслуговування житлового будинку та 0, 10 га для ведення особистого підсобного господарства. Згідно виписки з рішення №128 20 - сесії 4 - го скликання Сапогівської сільської ради від 08 листопада 2005 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 69 га, з них 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0, 44 га для ведення особистого підсобного господарства. З копії рішення 16 сесії 7 скликання Скала Подільської селищної ради №646/16-2017 від 07 березня 2017 року вбачається, що будинковолодінню [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно довідки Сапогівської сільської ради №145/02-12 від 04 березня 2019 року, земельна ділянка площею 0, 25 га, яка була передана у власність на підставі вищевказаного рішення, знаходиться під спадковим будинком у [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П. №64/02-14 від 13.02.2020 року, та матеріалів спадкової справи №88/2018, відкритої до майна померлої [PERSON] . Згідно характеристики будинку, допоміжних будівель та споруд від 05 червня 2018 року, виготовленого ПП «ЗЕМЛЯ ПОДІЛЛЯ», довідки про вартість нерухомого майна від 20.11.2019 року, наданої ФОП [PERSON] , вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 217073 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved