Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи вимоги тим, що 25 березня 2014 року в м.Щорсі в районі Щорського ринку по другорядній дорозі з вул.Кримського, по якій рухався відповідач на автомоблі ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп»яніння та грубо порушив ПДР п.п.2,9.А 16.3, 16.11, не дав дорогу транспортному засобу- мотоциклу марки «Сузукі», який рухався по головній дорозі, яка проходить по вул.Р.Люксембург та зіткнувся з транспортним засобом позивача [PERSON]. Внаслідок чого позивач отримав тяжкого ступеню тілесні ушкодження . Йому проведено чотири операції та є необхідність в проведенні ще однієї. В результаті нанесеного ушкодження [PERSON] має ІІІ групу інвалідності. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. За клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідача ухвалою суду від 19.05.2015 (а.с.62) залучено страхову компнію « ПАТ НАСК «Оранта». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги, та пояснили, що позивач жив здоровим повноцінним життям. Його трудова діяльність весь час була пов»язана з проходженням військової служби, він активно займався спортом, ніколи не вживав спиртних напоїв і не хворів. 25.03.2014 року він мотоциклом «Сузукі» повертався з роботи з пожежно-рятувальної частини м.Щорса державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігіській області. Відповідач на автомоблі ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] , перебувючи в стані алкогольного сп»яніння, грубо порушив ПДР, не пропустивши позивача по головній дорозі та здійснив зіткнення з його транспортним засобом. В результаті чого позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, з якими був доставлений в Чернігівську обласну лікарню, де п»ять днів провів у реанімаційному відділенні, 69 днів лікувався, після цього ще переніс чотири складні операції, став інсулінозалежний і тепер двічі на тиждень вимушений ходити до лікарні здавати аналізи, втратив 16 кг ваги. Позивач постійно впадав в депресію, оскільки за станом здоров»я втратив роботу, визнаний інвалідом і ніколи не зможе повернутись на військову службу, лікар попередив, що позивачу негайно слід подумати про створення сім»ї, оскільки отримані травми можуть перешкодити мати йому дітей. ДТП повністю змінила його життеві плани і безповоротньо забрала здоров»я. Відносно [PERSON] було порушено кримінальну справу, але розуміючи, що повенути нічого не можна, він погодився на пропозицію останнього закрити кримінальне провадження, а взамін отримати, як компенсацію за моральну шкоду, його автомобіль, тому написав розписку про те, що матеріальних та моральних претензій до [PERSON] не має. Але в подальшому останній забравши автомобіль з міліції, відмовився передавати йому транспортний засіб та відшкодувати моральну шкоду. Відповідач дійсно в період знаходження позивача в лікарні передавав йому гроші, але їх явно недостатньо, оскільки лікування та операції обійшлися приблизно у 80 000 грн. Просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. З страхової компанії стягнути суму шкоди по закону. Страхова компанія 27.05.2015 року відшкодувала позивачу 23 016,89 грн страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги не визнали з слідуючих підстав. Вони надали позивачу матеріальну підтримку у розмірі 20 000 грн, позивач міг на транспортному засобі - мотоциклі уникнути зіткнення, а головне, що з боку позивача були постійні погрози фізичною розправою, застосування фізичного насильства, через що він неодноразово звертався з заявами до міліції, позивач шантажував дружину відповідача на робочому місці, писав погрозливі СМС повідомлення. Моральна шкода занадто завищена, відповідач на даний час безробітний. [PERSON] ніколи не обіцяв віддати транспортний засіб на умовах закриття кримінальногоь провадження. У матеріалах кримінального провадження є розписка про те, що позивач не має претензій морального та матеріального характеру до [PERSON], тому не має права на задоволення позову. Представник« ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з»явився. Позовні вимоги визнав частково в розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю, що становить 1150,84 грн. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди. 25 березня 2014 року близько 14-00 години власник транспортного засобу [PERSON], керуючи автомобілем ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] в м.Щорсі Чернігівської області, перебувючи в стані алкогольного сп»яніння та не надавши перевги в русі мотоциклу «Сузукі» під керуваннм [PERSON], який рухався праворуч по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з мотоциклом, чим порушив п.п. 2.9 А, п.п. 16.11 ПДР. По данному факту відносно [PERSON] порушувалось кримінальне провадження, яке було закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Відповідача [PERSON] постановою Щорського районного суду від 26.02.2015 року визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130, 124 КУпАП. (а.с.10). В результаті ДТП [PERSON]отримав тяжкі тілесні ушкодження тривалий час лікувався, переніс чотири операції, втратив селезінку, захворів на цукровий діабет, втратив роботу та став інвалідом ІІІ групи (а.с.5,-7, 11,25,34,35,36,37-,43,). Моральну шкоду протиправними діями відповідача позивач оцінює в 50 000 грн. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статею 1194 ЦК України визначено обов'язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність відшкодувати завдану нею шкоду разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування). Відповідно до ст.3Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі Стаття 26-1. вказаного Закону визначено,що страховиком відшкодовується потерпілому моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. За змістом пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. У разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Згідно зі Стаття 26-1. вказаного Закону визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], застрахована в ПАТ НАСК «Оранта» (а.с. 59), кримінальне провадження (а.с.95). Оскільки страховою компанією 27.05.2015 року на користь позивача [PERSON] було відшкодовано 23 016,89 грн , то зі страхової компанії підлягає стягненню 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю позивача ( 23 016,89 грн. х 5% = 11150,84) грн. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з [PERSON] підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною другою ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст. 1187 ЦК України установлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже за змістом зазначеної норми закону володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у її заподіянні. На володільця джерела підвищеної небезпеки не може бути покладено обов»язок відшкодування такої шкоди лише у разі, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непередборної сили або умислу потерпілого. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл доказування та зобов»язує сааме відповідача довести, що шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, було спричинено внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тобто не з його вини. Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, у тому числі якщо шкоди завдано ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1167 ЦК України). Обов»язок відшкодувати завдану шкоду виникає у завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ним і шкодою є беспосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Відповідно до частини 4 ст. 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови про відмову в порушені кримінальної справи в діях водія [PERSON] не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124,130 КУ пАП. Відповідно до постанови Щорського районного суду від 26.02.2015 року [PERSON] визнано виним у скоєнні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.130 ч.2 КУпАП та ст.124 КУпАП. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який грубо порушив вимоги пунктів 2.9. А, п.п. 16.11 Правил дорожнього руху та не надав переваги в русі мотоциклу «Сузукі», який рухався праворуч по головній дорозі в результаті чого здійснив зіткнення з мотоциклом. (а.с.10). Посилання відповідача про те, що позивач міг уникнути зіткнення не звільняє останнього від відповідальності, оскільки це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, відповідальність настає незалежно він наявності вини, окрім цього він є винуватцем ДТП. Посилання на ту обставину, що в матеріалах кримінального провадження (а.с.96) є розписка [PERSON] про те, що потерпілий немає до [PERSON] претензій матеріального та морального характеру та звертатись до суду не буде не свідчить про те, що моральна шкода відповідачем відшкодована. Адже ця розписка засвідчує бажання потерпілого про припинення перевірки по факту ДТП. Суду не надано допустимого та належного доказу про те, що [PERSON] відшкодував потерпілому моральну шкоду Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Пунктом 1 частини другої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя цієї ж статті). Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Позивач отримав розтрощення селезінки, яка була видалена, відрив хвостової частини підшлункової залози, внутрішньочеревну кровотечу, перелом шостого ребра зліва зі зміщенням вдламків, забій лівої легені, лівобічний гемопневмоторакс, забій лівої нирки, забій лівої поперекової ділянки, перелом крила лівої здухвинної кістки зі зміщенням відламків, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, післятравматичний плече-лопатковий періартеріт правого плечевого суглобу, аксональне демієлінізуюче ураження лівого малогомілкового нерву з порушенням функції лівої ступні, післятравматичний лівобічний корінцевий синдром (L2-L5). [PERSON] відчував сильний фізичний біль, п»ять днів перебував у реанімаційному відділенні, тільки в обласній лікарні лікувався 69 днів, переніс чотири хірургічні операції,для відновлення фізичного та душевного стану необхідний тривалий реабілітаційний процесс. Внаслідок отриманих ушкоджень був порушений звичайний ритм життя, стан здоров'я його погіршився, результатом отриманих ушкоджень є інвалідність ІІІ групи, яка потягла за собою втрату улюбленої роботи, позбавлений можливості займатися спортом. Відрив хвостової частини підшлункової залози призвело до інсулінозалежності(цукровий діабет). Позивач переживає душевні страждання через неможливість продовжувати активний спосіб життя, зазнав негативних вимушених змін у його життєвих стосунках, ступінь його працездатності змінився, необхідно докласти максимум зусилля для відновлення попереднього стану здоров"я. Враховуючи всі вищезазначені обставини, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди - 40 000 грн. Ухвалою Щорського районного суду від 17.06.2015 року на транспортний засіб автомобіль марки «Део Ланос» 2002 року випуску д/н [NUMBER] накладено арешт. Підставою були відомості ВДАІ в Щорському районі від 15.05.2015 року про те, що за [PERSON] зареєстровано право власності на транспортний засіб ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] (а.с.57-58). В подальшому з»ясувалось, що право власності на транспортний засіб переєрестровано 21.04.2015 року за [PERSON]. В зв»язку з цим представник позивача [PERSON] просить зняти арешт з автомобіля ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. З урахуванням вищенаведених обставин суд вважає за можливе зняти арешт з автомобіля ДЕО ЛАНОС д.н.з. [NUMBER] . В зв»язку з частковим задоволенням позову судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам. Позивач відповідно до закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Таким чином з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 400 грн судового збору, зі страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта» на користь держави підлягає стягненню 11.51 грн. При зверненні до суду позивачу [PERSON] надавалась юридична допомога вартість якої складає 3100 грн.( а.с.13, 94,95), яка обгрунтована підтверджена розрахунком витрат часу. В повернення судових витрат за надання юридичної допомоги з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 3012,20 грн, з страхової компанії ПАТ НАСК «Оранта» на користь [PERSON] підлягає стягненню 86,20 грн.

Outcome: partial