Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, у якому прохала стягнути з відповідача на її користь щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду. Також прохала стягнути судові витрати у су4мі 1 750 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з самого народження та на даний час разом із нею. Відповідач проживає окремо, з того часу перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Фактично чотири роки дитина знаходиться на її утриманні. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, остання надіслали до суду заяву з проханням проводити засідання без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує (а.с.31) Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів 2000 грн., в частині стягнення витрат на правову допомогу заперечував (а.с.31). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції від 28 жовтня 2014 року, актовий запис № 1269 (а.с.8). Сторони в сімейно-шлюбних відносинах не перебувають, проживають окремо. Дитина проживає із матір`ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні . Як зазначає позивач, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] проживає окремо, добровільно регулярно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, хоча зобов`язаний це робити відповідно до ст. 180 СК України. При цьому відповідач є особою працездатного віку, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надано. Таким чином, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, вік дитини, прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Вказаний розмір, на думку суду, є необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та є не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років з з 1 січня 2020 року встановлено у розмірі 1779 гривень. При цьому суд зазначає, що обмеження в 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку застосовується при стягнення аліментів у частці від заробітку, а не при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі, а тому в цій частині позову відмовляє. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем не підтверджено, тому в цій частині рішення задоволенню не підлягає за недоведеністю. Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved