overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач 03.02.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 19.04.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що є перешкодою для подальшого існування сім'ї. З 2011 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше сумісне проживання та збереження шлюбу неможливими та такими, що суперечать їх спільним інтересам. Просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.10). Вказав, що шлюбні відносини припинені з осені 2011 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.11). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з осені 2011 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 19.04.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з осені 2011 року з причини систематичних конфліктів із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач 03.03.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 09.12.2011 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №2260. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їхні взаємовідносини із відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим, вони спільно не проживають. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище їй залишити «[PERSON]» та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просить його задоволити. Вважає, що зберегти їх сім"ю неможливо і недоцільно, так як окремо проживають рік. У судовому засіданні відповідач позов щодо розірвання шлюбу визнав, не заперечує проти його задоволення, заперечує проти стягнення з нього судових витрат. Вони дійсно рік проживають окремо, заперечень проти розірвання шлюбу немає. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Відповідно до ст.88 ЦПК України у разі задоволення позову стягнення понесених витрат позивачем проводиться з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд вважає за необхідне стягнути витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач 03.03.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, через подружню зраду відповідача, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на його погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 05.05.1999 року виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району, Івано-Франківської області, за актовим записом № 05, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій він підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у її відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.05.199 року. Їх шлюб зареєстровано виконкомом Топорівської сільської ради Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 05. Від спільного подружнього життя подружжя має і виховує одну спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач, що підтверджено копією свідоцтва про народження. Дитина проживає з відповідачкою та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені останні шість місяців через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри та через те, що відповідач створила другу сім"ю з іншим чоловіком. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач 03.08.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 31.07.2010 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, зроблено запис за №44 від 31.07.2010 року. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син-Зеленецький [PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їх взаємовідносини із відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є не можливим. Вони практично не спілкуюються, спільно не проживають 2 місяці. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити «Зеленецька». У судове засіданні позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи проводиться без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач 03.10.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Підставою своїх вимог вважає те, що у 1997 році вона з відповідачем зареєстрували шлюб та 03.02.2004 року його розірвали. Від даного шлюбу є повнолітня дитина : [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS]. Дитина перебуває на її утриманні, що підтверджує довідка сільської ради. На даний час вона не працює, доходів не має. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на навчання. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову (а.с.27). У судові засіданя відповідач не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Розгляд справи 20.11.2017 року проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про його задоволення за наявності до того законних підстав. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача, щомісячно, на період навчання - до 30.06.2019 року. У задоволенні позову в іншій частині відмовити, так як суду не надано доказів навчання сина сторін до 23 років. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач 03.11.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 29.04.1990 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що зроблено запис. Від даного шлюбу є повнолітня дитина: дочка-[PERSON], [INFO]. Через постійне вживання алкоголю відповідачем, сумісне проживання стало неможливим. Через органи ВДРАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати. У судові засідання відповідач двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач 04.05.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що 11.09.2014 року вона із відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітній син [INFO], який проживає із нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Монастирищенської міської ради. На даний час вона не працює. Перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Матеріальної допомоги на утримання дитини та її не надає. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. У судові засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову(а.с.8). У судові засідання відповідач не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову (а.с.21). Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач 04.07.2014 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем, зареєстрованого 25.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №05. Позов обґрунтовується тим, що у сторін різні погляди на життя та несумісні характери, вони припинили між собою шлюбні стосунки. Мають неповнолітнього сина. Збереження шлюбу, який є формальним, суперечитиме інтересам сторін. У судовому засіданні позивач позов підтримала, примирення вважає неможливим. Відповідач позов визнав, примирення вважає неможливим, вказав, що згоден відшкодувати позивачу судовий збір в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 25 січня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 05, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії « [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини сторони фактично припинили і їх відновлювати не мають наміру, наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виразила бажання залишити собі прізвище „[PERSON]". У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача за його згодою на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн 60 коп, сплачений позивачем при пред'явленні позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач 04 березня 2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступником ТОВ "Комерційний банк "Дельта") та відповідачем укладено кредитний договір № 002-14184-081111 від 08 листопада на суму 30000грн. Оскільки відповідач не виконав свої зобов"язання за кредитним договором, його заборгованість складає 11450 грн., з яких 4900 грн. - заборгованість по тілу кредита, 3300 грн. - прострочене тіло кредиту, 3250 грн. - заборгованість за комісіями. Тому позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. У попереднє судове засідання представник позивача не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи з положень ст.ст. 525, 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, що регулюють правовідносини, пов"язані з укладенням та виконанням договорів позики, та наслідки їх невиконання. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач 05.02.2021 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та різниця характерів. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, спроби знайти компроміс у стосунках не дали жодного результату. З відповідачем вони спільно не проживають з травня 2019 року та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їх шлюб існує формально, а перебування у такому суперечить його інтересам, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак у позовній заяві зазначив, що просить здійснювати розгляд даної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та згідна на розірвання шлюбу. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 24.07.2004 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , яке видане повторно 28.01.2021 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, сім"я фактично припинила своє існування. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, проти чого відповідач не заперечує. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 908,00 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач 05.04.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 30.10.2010 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №2. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: син-Максим, [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка-Аліна, [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їхні взаємовідносини з відповідачем ускладнились. Сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, після реєстрації розірвання шлюбу прізвище залишити «Бевзюк». У судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову(а.с.9). Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подала. У судові засідання відповідач двічі не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Оскільки від відповідача не надійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed