Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 3 000 грн. щомісячно, стягнення додаткових витрат на дітей в розмірі 2 814, 27 грн. Вимоги позову мотивує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , 2008 року народження та [PERSON] , 2015 року народження. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, при цьому відповідач приймає участь у вихованні дітей не систематично. Зазначає, що сума документально підтверджених додаткових витрат на дітей станом на грудень 2019 року склала 5 625, 01 грн., а тому з відповідача підлягає до стягнення половина від зазначеної суми. 04.03.2020 ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, зокрема, й шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає справу без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання, про розгляд справи повідомлявся належним чином, не подала до суду відзив, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Встановлено, що сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що діти проживають з позивачем. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача. Позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. При цьому, суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаної суми для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дітей, виходячи з рівного обов`язку батьків брати участь в її матеріальному утриманні. Також, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого матеріального стану, який унеможливлює сплату аліментів на утримання дітей в розмірі більшому ніж мінімальний гарантований. Доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб, а також на підтвердження наявності або відсутності майна до суду не надано. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 липня - 1859 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 грн. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі - 2 318 грн. щомісячно, на сина [PERSON] в розмірі 1859 грн. щомісячно. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Разом з тим, суд зазначає, що порядок виконання рішення суду про стягнення аліментів регулюється Законом України «Про виконавче провадження», та належить до повноважень державного або приватного виконавця. Щодо вимог позову про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Враховуючи вказане, витрати на послуги басейну та медичні препарати не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних з особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, тому не можуть бути враховані при визначенні загальної суми понесених додаткових витрат на утримання дітей. При цьому, позивачем не надано доказів того, що витрати на медичні препарати, послуги басейну, викликані особливими обставинами,тяжкою хворобою дітей, каліцтвом, особливими здібностями дітей, та що такі витрати не є повсякденними та не охоплюються питанням стягнення аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати згідно рішення суду. З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: partial