Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Страхове акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, зазначаючи, що 12.01.2011 року о 10 годині 45 хвилин [PERSON],керуючі автомобілем «ТАТРА», державний номер [NUMBER] в м. Одесі на площі Незалежності, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем, що знаходився попереду марки «ДЕУ» державний номер [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив п.п. 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті чого було пошкоджено застрахований у Акціонерному Товариства «Страхова компанія АХА» згідно з умовами договору страхування № 3015525/05АВ від 11.02.2010 року автомобіль «ДЕУ» державний номер [NUMBER], Згідно з умовами Договору, на підставі зібраних по справі документів, було розраховано та виплачено страхове відшкодування в сумі 8608 (вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81 копійка, які позивач просить суд стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 229 гривень 40 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Але від нього до суду була подана заява, згідно якої він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання з'явився. З позовними вимогами позивача не згодний, посилаючись на те, що вважає позов безпідставним та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2001 року вбачається, що 12.01.2011 року о 10 годині 45 хвилин [PERSON],керуючі автомобілем «ТАТРА», державний номер [NUMBER] в м. Одесі на площі Незалежності, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем, що знаходився попереду марки «ДЕУ» державний номер [NUMBER], за кермом якого перебував [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив п.п. 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, згідно чинного законодавства України, відповідач, як особа винна в нанесенні шкоди, зобов'язаний був, відшкодувати матеріальні збитки, нанесенні власнику автомобіля «ДЕУ» державний номер [NUMBER], [PERSON] З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ДЕУ» державний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП Страховик звернувся до експерта СПД «[PERSON]», Відповідно до Звіту № 13 від 17.01.2011 р. про оцінку автомобіля «ДЕУ» державний номер [NUMBER], матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «ДЕУ» державний номер [NUMBER], складає: 8608 (вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81 копійка. На виконання своїх зобов'язань за договором страхування № 3015525/05АВ від 11.02.2010 р., позивач виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8608 (вісім тисяч шістсот вісім) гривень 81 копійка. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України „Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України "особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом", враховуючи вищевикладене, до Позивача перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ця ж позиція дістала своє відображення і у судовій практиці. Так, в абзаці 2 п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вказано, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, відповідно до чинного законодавства України, реалізація страховиком права регресної вимоги можлива лише тільки після виплати страхового відшкодування страхувальнику або потерпілому. Виплата Позивача Страхового акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 2830 від 21.02.2011 р. Наведене є доказом того, що позивач Страхового акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», страховик за Договором страхування наземного транспорту № 3015525/05АВ від 11.02.2010 р., в повному обсязі виконало свої зобов'язання, та отримав право вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved