Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що вона 25.08.2015 р. в м. Луганськ народила сина, дитина народжена в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Заяву обґрунтовано тим, що вона разом з чоловіком до 2016 року проживали в м. Луганськ. Пояснює, що період вагітності був дуже важкий, тому довготривалі поїздки могли спричинити загрозу зриву. Перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганськ, 25.08.2015 р. в 10-й міській лікарні вона народила сина, якого вони з чоловіком назвали Матвій. Факт народження дитини підтверджується довідкою про новонародженого від 28.08.2015 р., копією історії розвитку дитини, пояснювальною запискою її чоловіка виписками з картки про проведення медичних профілактичних оглядів дитини та фотографіями з домашнього архіву. У звязку з тим, що вона не надала первинного медичного свідоцтва про народження дитини по формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, їй було відмовлено у державній реєстрації народження. Тому вона змушена звернутись до суду з метою встановлення факту, що має для неї юридичне значення, а саме, факту народження дитини. Встановлення факту народження дитини заявнику необхідно для реєстрації факту народження в установленому законом порядку в органах держаної реєстрації актів цивільного стану. Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Новопсковський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Заперечень щодо заявлених вимог не має, просить прийняти рішення на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав, просив її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити вимоги заявника з наступних підстав. Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами. Згідно з\~Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» за № 254-III від 17 березня 2015 року,\~тимчасово окупованими територіями визнано окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до\~розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади\~тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»,\~місто Луганськ визначено\~таким населеним пунктом. Відповідно до ч. 2 та ч.3\~ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Згідно ксерокопії паспорту заявник [PERSON], [INFO], зареєстроване місце проживання: [INFO], б. 18. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 184852 від 21.08.2014 р., виданого Виконавчим комітетом Білолуцької селищної ради Новопсковського району Луганської області, 21.08.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 10. Згідно листа Новопсковський\~ районний відділ\~ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області № 193/02.2-3.41 від 04.10.2016 в реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 25.08.2015 [PERSON], було відмовлено у звязку з відсутністю підстав документів, визначених центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоровя, або рішення суду. Суд бере до уваги довідку про новонародженого від 28.08.2015 р., згідно якої 25.08.2015 р. заявник [PERSON] в м. Луганськ народила дитину чоловічої статі; копію з історії розвитку дитини та виписки з картки про проведення обовязкових медичних профілактичних оглядів дитини. При\~оцінці довідки про новонародженого від 28.08.2015 р., копії з історії розвитку дитини та виписки з картки про проведення обовязкових медичних профілактичних оглядів дитини як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів,\~кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав, надані до суду довідка про новонародженого від 28.08.2015 р., копія з історії розвитку дитини та виписка з картки про проведення обовязкових медичних профілактичних оглядів дитини - суд визнає належними і допустимими\~доказами на підтвердження факту народження\~дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт народження [PERSON] 25.08.2015 дитини чоловічої статі у м. Луганськ. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про громадянствоУкраїни»\~особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до\~ст. 257-1 ч.1,ч.4,ч.5 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Згідно ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства. Відповідно п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, а саме для державної реєстрації народження її сина. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її дитина, суд на підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку, що факт народження\~дитини\~[PERSON] 25.08.2015 року\~в м. Луганськ в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] - є доведеним, підтвердженим у судовому засіданні доказами, визнаними судом належними та допустимими, на підставі чого, подана заява підлягає задоволенню. Оскільки на момент народження дитини [PERSON] перебувала у шлюбі, то батьком дитини необхідно зазначити - [PERSON] У відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у даній справі про встановлення факту народження дитини [PERSON] слід допустити до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved