Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], 3-ті особи, - Банк «Фінанси та Кредит», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щерба Л.О. про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 01.02.2000 року по червень 2013 року; визнання об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], квартири [ADDRESS] загальною площею 165,20 кв.м.; виділення [PERSON] та визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS] загальною площею 165,20 кв.м. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що під час спільного проживання з відповідачем, а саме: 19.05.2004 року була придбана квартира [ADDRESS] загальною площею 174 кв.м. Вартість квартири становила 746000,00 (сімсот сорок шість тисяч) гривень. За спільною згодою право власності на квартиру було зареєстровано на відповідача. Квартира була придбана в кредит, однак, отримані кошти повернуті достроково позивачем. Погашення кредиту відбувалось за рахунок готівкових грошових коштів позивача через відділення банку «Фінанси та кредит», та вказане майно набуте [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу є їх спільною сумісною власністю у відповідності до положень ст. 74 СК України, також у спірній квартирі за його кошти було зроблено ремонт та інші оздоблювальні роботи, та за період спільного проживання у них з відповідачем народилося дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] В свідоцтвах про народження обох доньок, позивач в добровільному порядку був записаний як батько. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову, виклавши доводи у письмових запереченнях, в яких зазначає, що позивач та відповідач у шлюбі між собою не перебували, однією сім'єю не проживали. Крім того, зазначає, що спірну квартиру відповідач купувала виключно для своїх потреб та за власні кошти. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень як позивача та відповідача, свідків, суд приходить до висновку, що наданий позов підлягає задоволенню за наступних обставин. За період спільного проживання у Позивача та Відповідача народилося дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження обох доньок, [PERSON] в добровільному порядку був записаний як батько, були пов'язанні спільним побутом та взаємними сімейними правами, обов'язками подружжя, налагоджували свої побутові умови, купували меблі та предмети домашнього вжитку, їздили відпочивати, в тому числі і за кордон, що підтверджується сімейними фотознімками за весь час спільного проживання з 2000 по 2013 р.р.; копіями квитанцій з банківського рахунку на оплату комунальних послуг квартир, які були придбанні ними за цей період; електронними квитками на літаки та документами щодо бронювання готелів в різних містах світу, оплаченими з банківського рахунку [PERSON], які були придбанні для сімейного відпочинку, також під час публічних виступів та інтерв'ю, телебаченні та пресі, [PERSON] та [PERSON] говорили, що вони являються подружжям - чоловіком та дружиною, що підтверджується роздруківками із ЗМІ, які містяться у матеріалах справи. Надані факти було встановлено та підтверджено свідками у судовому засіданні. У судовому засіданні від представника Позивача надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що Відповідач не мала достатньо коштів для оплати кредиту, отриманого для купівлі спірної квартири, тому [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням позичити йому готівку у розмірі 80000 доларів США без відсотків на ремонт придбаного в кредит приміщення і дострокове погашення кредиту. У листопаді 2004 року [PERSON] дав [PERSON] в борг необхідну суму, а той в свою чергу написав розписку. Завдяки цим коштам, [PERSON] вдалось максимально зменшити платежі за відсотками, виплатити достроково кредит протягом року і закінчити ремонт. Крім того, як зазначено представником Позивача, за весь період з 2004 р. по 2013 р. всі комунальні платежі за квартиру оплачувалися [PERSON] в повному обсязі. Судом, було забов'язано явку до судового засідання відповідача обов'язковою, однак відповідач через представника надала суду письмові пояснення, в яких зазначає, що ніколи не проживала з позивачем та не вела з ним спільного господарства, пояснюючи те, що позивач являється тільки біологічним батьком її дітей. В судовому засіданні встановлено, що у 1998 році [PERSON] познайомився з [PERSON] під час спільної роботи на телеканалі СТБ. Позивач та Відповідач проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, піклувались одне про одного, разом вели домашнє господарство, планували бюджет, та у 2004 році [PERSON] вирішив придбати приміщення для офісу своєї компанії. Свій вибір [PERSON] зупинив на приміщенні, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. ТОВ «Фінанси і кредит» було запропоновано розглянути різні варіанти іпотечного кредитування, за яких фінансово привабливо виглядав пакет молодіжного кредитування, головною умовою отримання кредиту були обмеження за віком - не більше 35 років, віковий ценз проходила тільки [PERSON], та було прийнято спільне рішення [PERSON] та [PERSON] про оформлення кредиту на ім'я [PERSON], за умовами банку, при сумі кредиту, яка оформлялася на ім'я [PERSON], обов'язковою умовою було підписання договору поруки, який гарантує поручителя бути повноцінним наступником за взятими [PERSON] зобов'язаннями. 19 травня 2004 року банком «Фінанси та кредит» видано [PERSON] кредит за програмою «Молодіжне кредитування», одночасно був підписаний договір поруки з [PERSON] (до договору було надано договори з підрядними організаціями по довгострокових проектах, як підтвердження забезпечення платежів по кредиту). Крім того, за попередньою домовленістю [PERSON] та [PERSON], 11.06.2004 р. між Регіональним відділенням в м. Києві Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву та [PERSON] було укладено угоду №117 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків. Оскільки сума кредиту була значною, головною умовою банку при оформленні договору на ім'я [PERSON], було наступне: на [PERSON] покладалася повна відповідальність перед банком за кредитним договором, при цьому в договорі було вказано, що підставою для цього була додаткова вимога боржника [PERSON], яка не могла погашати кредит, тому що її доходи не могли покривати кредитні платежі за договором. З моменту оформлення кредиту, облік платежів по кредиту, аналітику та пропозиції щодо можливої ??оптимізації платежів шляхом дострокових погашень, були покладені [PERSON] на [PERSON], яка підтверджує в своїй заяві. З моменту купівлі-продажу квартири [PERSON] за власні кошти було організовано ремонтні роботи спірної квартири. Організацію та контроль за проведенням ремонтних робіт в новому офісі було покладено на [PERSON], який складав кошториси, наймав робітників для проведення ремонтних робіт, контролював їх якість, замовляв виробництво сходів, спеціальних меблів і шаф з урахуванням специфіки діяльності. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням позичити йому готівку у розмірі 80000 доларів США без відсотків на ремонт придбаного в кредит приміщення і дострокове погашення кредиту. У листопаді 2004 року [PERSON] дав [PERSON] в борг необхідну суму, а той в свою чергу написав розписку, тому завдяки цим коштам [PERSON] вдалось максимально зменшити платежі за відсотками, виплатити достроково кредит протягом року і закінчити ремонт, та за весь період з 2004 року по 2013 рік всі комунальні платежі за квартиру оплачувалися [PERSON] в повному обсязі. Як вбачається з пояснень свідків, а саме [PERSON], що є першою дружиною позивача, доньки від попереднього шлюбу Позивача - [PERSON], директор компанії фірми «Фільм Плюс», учасниками, якої були Позивач та Відповідач, представляла інтереси [PERSON] по довіреності - [PERSON], хрещений доньки Позивача - [PERSON], друг сім'ї - [PERSON], няня доньки Позивача -[PERSON] у період з 2003-2005 р.р. - [PERSON], няня доньки [PERSON] у період з 2003-2005 р.р., водій Позивача та Відповідача з 2000-2013 р.р. - [PERSON], водій з 2000-2013 р.р., друг сім'ї Позивача та Відповідача - [PERSON], двірник - [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду те, що з 1998 р. не проживає разом з [PERSON], даний факт підтверджено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2005р. Крім того, зазначила, що Позивач проживав однією сім'єю з Відповідачем та виховував спільних дітей. Свідок зазначила те, що Позивачем було придбано спірну квартиру для офісу компанії. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з [PERSON] познайомилася в січні 2003 року. З 1 лютого 2003 по 2014 рік включно працювала директором фірми «Фільм Плюс», засновниками якої були [PERSON], а пізніше [PERSON]. Сім'я [PERSON] та [PERSON], для виконання завдань щодо представництва їх інтересів в банківських установах та здійснення оплати по кредитних зобов'язаннях, вирішили видати довіреність від імені [PERSON] для виконання доручених завдань. Крім того, свідок зазначила про те, що спірна квартира була придбана для офісу компанії в кредит. Оскільки, свідок була довіреною особою, весь пакет документів для оформлення кредиту та договору поруки, Позивач та Відповідач доручили їй. З моменту оформлення кредиту, облік платежів по кредиту був покладений [PERSON] на нею. Також, свідок зазначає, що грошові виплати вона отримувала безпосередньо від Позивача протягом всього строку дії кредитного договору. Свідок [PERSON] зазначив про те, що знає Позивача з 2000 р. В 2003 р. Позивач та Відповідач запропонували йому стати хрещеним батьком їхньої дочки [PERSON]. Крім того, в цьому ж році Позивач та Відповідач запропонували йому зайняти посаду директора їхньої фірми ТОВ «Фільм Плюс». При цьому, свідок зазначив, що разом із Позивачем вивчали пропозиції ринку нерухомості, їздили на перегляди приміщень і будинків та зупинилися на квартирі за адресою [ADDRESS] (це було триповерхове приміщення з терасою, яке ідеально підходило для розміщення в ньому офісу фірми, рекламного відділу, відділу відео виробництва і мультиплікації). Як зазначив свідок, за його порадою Позивач прийняв рішення укладення договору купівлі-продажу на [PERSON]. В якості кредитора [PERSON] вибрав банк «Фінанси та кредит», для якого були підготовлені довідки про обіг фірми. З метою зниження відсотків по кредиту, між Відповідачем та Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву було укладено договір, який компенсував частину процентної ставки. 19 травня 2004 був укладений договір купівлі-продажу і оформлений кредит на [PERSON]. З [PERSON] в свою чергу банк уклав договір поруки, яким він гарантував повні розрахунки за взятими зобов'язаннями. Свідок [PERSON] зазначив про те, що працював у [PERSON] особистим водієм з 1997 по 2012 рік. У 1998 році [PERSON] став генеральним продюсером каналу СТБ, де він познайомився з [PERSON], на якому вона працювала ведучою новин. Свідок стверджував, що з моменту придбання спірної квартири за адресою [ADDRESS] в ній завжди був тільки офіс. [PERSON] пояснив суду, що Позивач завжди дбав про Відповідача і дітей. Кілька разів на рік возив їх відпочивати в тому числі за кордон. Крім того, свідок зазначив, що брав участь у всіх сімейних святах, знайомий з усіма родичами [PERSON] та [PERSON], їх друзями і співробітниками. Також свідки Відповідача, а саме: мати Відповідача - [PERSON], тітка Відповідача - [PERSON], хатня робітниця Відповідача - [PERSON] та няня - [PERSON], зазначили про те, що Позивач ніколи не проживав з [PERSON] та не вів спільного господарства, а лише являється батьком їх доньок. Суд не приймає доводи представника Відповідача, а також пояснення її матері, допитаної в якості свідка, які повідомляють, що [PERSON] отримувала гідну зарплатню, яка дозволяла їй оплачувати в той час кредит за спірну квартиру, оплачувати знімну чотирикімнатну квартиру, утримувати себе, дитину і не працюючу матір. Судом досліджено довідку про заробітну плату Відповідача за 2003 рік, в якій вказана її заробітна платня за період з 1 січня 2003 по 31 грудня 2003 року. З цього документа випливає, що за 12 повних місяців нею була отримана заробітна плата в сумі 3229 гривні 24 копійки, з яких було утримано 474 гривні 60 копійок, тобто на місяць вона отримувала - 231 гривні 22 копійки. Тому, розмір цієї зарплати ставить під сумнів суд, що банк «Фінанси та Кредит» міг видати Відповідачу кредит у розмірі 140 тисяч доларів і гарантувати його виплату з 14% річних, а також 7% комісії. На спростування доводів Позивача, ні Відповідачем, а ні її представником не надано доказів суду щодо погашення кредиту для купівлі квартири, не підтверджено належними та допустимими доказами, що саме погашення кредиту здійснювалось тільки нею та за її кошти. Крім того, Відповідачем не спростовано доводи свідка [PERSON] Судом досліджено квитанції про оплату комунальних послуг спірної квартири за період з 2004-го по 2013-й роки. Квитанції виписані на ім'я Позивача та оплачені його кредитною карткою, що підтверлджується довідкою з банку VAB банк. Судом встановлено, що Позивач оплачував ремонт квартири і обладнав її під офіс, досліджено договори на виробництво сходів, поручнів до них, меблів. У Договорах вказана адреса - [ADDRESS], в деяких з них прізвище Позивача вказане в якості замовника, в інших замовником виступала фірма в особі її директора [PERSON] або директора [PERSON]. Відповідач не надав суду пояснення з приводу того, чому з моменту купівлі - продажу квартири, там знаходиться офіс [PERSON], чому він там зареєстрований та чому протягом 10 років він оплачує комунальні та інші платежі. Заслухавши пояснення представника Відповідача та свідків Відповідача, суд встановив, що вони приховують факти спільного проживання однією сім'єю Позивача та Відповідача, спільного ведення їх господарства, спільних кредитних зобов'язань, спільного ведення бізнесу, спільних друзів та знайомих. Судом детально вивчено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15.03.2005 р., яким встановлено наступне: «[PERSON] та [PERSON] разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, та не ведуть спільного господарства з 1998 року. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, з якою мають спільну дитину". Таким чином, рішенням Шевченківського районного суду від 14.02.2005 року був встановлений факт, що з 1998 року Позивач не мав сімейних відносин і не вів спільне господарство зі своєю першою дружиною. Також у рішенні суду йдеться про те, що в цей час Позивач проживаю з іншою жінкою і мав від неї дитину. Оскільки в цей час у Позивача була донька [PERSON], яка народилася [INFO] від цивільного шлюбу з [PERSON], то суд дійшов висновку, що в рішенні суду йдеться саме про неї. Суд не приймає доводи [PERSON] про те, що Позивач за мовчазною згодою виконував роль біологічного донора та іншої ролі в її житті не мав, оскільки пояснення свідків з її сторони суперечливі. Свідками було підтверджено, що за 13 років, крім Позивача в житті Відповідача не було чоловіків з якими вона мала сімейні стосунки. Судом було досліджено довідку-форми №3 від 19 січня 2009-го року з житлового кооперативу «Чайка» про те, що в квартирі [ADDRESS] були прописані: з 1997-го року - мати Позивача [PERSON], з 1993-го року - я, а з 2003-го і 2005-го року - доньки від [PERSON] [PERSON] і [PERSON]. Однак, ні представник Відповідача, ні свідкам Відповідача, не вдалося пояснити суду, чому Позивач прописав дітей одразу після їх народження в однокімнатну квартиру до своєї матері, в якої був прописаний сам, в той час коли сама Відповідач та її мати були прописані у власному будинку в Калинівці. Крім того, судом досліджено установчі документи компаній, де [PERSON] та [PERSON] є учасниками таких підприємств. При цьому, представник Відповідача навіть не намагався спростувати цей факт. Відповідно до положень ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до положень ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зокрема, сімейні відносини можуть виникати між особами на підставі фактичних шлюбних відносин без зареєстрованого шлюбу. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їх на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Отже, суд дійшов висновку, що вказане майно набуте [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу і їх спільною сумісною власністю у відповідності до положень ст. 74 СК України. Відповідно до положень ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Глава 8 СК України містить положення щодо права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Таким чином, нормами Сімейного кодексу України врегульовано порядок поділу майна подружжя або осіб, які не перебувають в шлюбі між собою у випадку встановлення такого факту судом. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. За таких обставин повно та всебічно дослідивши зібрані докази, пояснення свідків, суд, приходить до висновку про законність та обгрунтованість позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved