Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 22жовтня 2010 року на проспекті Московському 266 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], був пошкоджений, а власнику автомобіля, завдано матеріальну шкоду, яка згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності № 000224 від 23 грудня 2010 року складає 18201,95 грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого, на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, застрахована не була. Посилаючись на ст.ст. 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до яких 7 лютого 2011 року, за заявою [PERSON], МСТБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 15168,29 грн., позивач просив стягнути вказану суму в порядку регресу з відповідача, а також відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача Рябов В.О., який діяв на підставі та в межах виданої йому довіреності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на пропуск МТСБ України строків позовної давності, оскільки відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не може здійснюватися в порядку регресу, а повинне здійснюватися в порядку суброгації, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22жовтня 2010 року на проспекті Московському 266 в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2010 року встановлено, що ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав діючого полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 2 ст. 39.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 39.2.1 основним завданням МСТБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно звіту щодо визначення вартості відновлювального ремонту № 000224 від 23 грудня 2010 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності, наданого за заявою [PERSON], матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля 210994-20, державний номерний знак [NUMBER], 2007 року випуску, внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди складає 18201,95 грн. (а.с. 7,8). Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За заявою [PERSON] позивачем 7 лютого 2011 року здійснено виплату відшкодування в розмірі 15 168,29 грн. (за вирахуванням 20 % ПДВ). Розрахунок завданої майнової шкоди [PERSON] не оспорив, про що зазначив в судовому засіданні. Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З врахуванням вищезазначеного, законом визначено право МТСБ України звернутися до суду з регресним позовом до власника, водія транспортного засобу, який спричинив майнову шкоду, а тому строк позовної давності починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Більш того, право на звернення до суду з таким позовом у МТСБ України за законом виникає лише після сплати страхового відшкодування. З позовом МТСБ України звернулося 5 лютого 2014 року (згідно конверту та опису цінного вкладення), тобто в межах строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 15168,29 грн. відшкодування в порядку регресу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. В матеріалах справи відсутній розрахунок наданих юридичних послуг (консультації, складання позовної заяви тощо) з зазначенням часу, який було витрачено на надання такої допомоги. Крім того, згідно додаткової угоди № 7 від 30 січня 2014 року до контракту про надання правової допомоги оплата послуг виконавця, в розмірах, вказаних в контракті, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку відповідних сум на поточний рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів з моменті підписання цієї додаткової угоди. Документ на підтвердження переказу зазначених грошових коштів в матеріалах справи відсутній. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial