Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова 06.05.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивачка просила стягувати на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову, а саме з 04.05.2020 року і до повноліття дитини. 03.03.2021 року до суду надійшла заява від відповідача щодо ухвалення додатково судового рішення, відповідно якого просить стягнути з позивачки понесені ним судові витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Не погоджуючись з сумою, яке просить стягнути відповідач з позивачки, її представником подано до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому зазначається, що прохання відповідача стягнути з позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. не відповідають положенням закону, оскільки з урахуванням положення п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, такий розмір не може перевищувати 3000,00 грн., однак і такий розмір не відповідатиме принципам розумності та співмірності, відтак просить зменшити розмір судових витрат на правову допомогу відповідача, які підлягають до стягнення з позивачки до 1500,00 грн. В судовому засіданні відповідач підтримав подану ним заяву в повному обсязі, просив стягнути з позивачки витрати на правову допомогу в повному обсязі. Представник позивачки у судовому засіданні заперечив щодо суми витрат на правову допомогу, які просить стягнути відповідач, зазначив, що сума стягнення з позивачки судових витрат на правову допомогу повинна бути зменшена до 1500,00 грн., оскільки позов задоволено частково, а судові витрати стягуються пропорційно задоволеним позовним вимогам. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати подання позову, а саме з 04.05.2020 року і до повноліття дитини. У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що орієнтовний попередній розрахунок витрат на правову допомогу становить 6000,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем додано розрахунок гонорару у справі №465/2534/20, в якій зазначається що загальна сума витрат на правничу допомогу становить 6000,00 гривень, а саме відповідно до п.4.1 Договору про надання правничої допомоги погоджено наступний розмір оплати: "Розмір витрат на оплату послуг адвоката має відповідати вимогам, визначеним ч.4 ст.137 ЦПК та складається з оплати за вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції, підготовку відзиву на позовну заяву в сумі 4000,00 гривень та оплати за участь в судових засіданнях з розрахунку 1000,00 гривень за 1 годину роботи адвоката." Фіксований розмір гонорару за вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції та підготовку відзиву на позовну заяву - 4000,00 гривень, витрачені 2 години роботи - 2000,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Як встановлено судом, відповідачем [PERSON] , відповідно до акту приймання-передачі від 22 лютого 2021 року до Договору про надання правової допомоги від 11 листопада 2020 року, проведена оплата послуг АО "Правнича компанія "Вікторі" в розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг. Разом з тим, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене та те, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат, позов задоволено частково, відповідач підтвердив надані йому адвокатські послуги належними засобами доказування, суд вважає, що з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить суму в розмірі 1000,00 гривень. Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні та в письмовій заяві, поданій до суду визнав суму понесених витрат на правову допомогу відповідачем, в розмірі 1500,00 грн. Відтак суд вважає за можливе стягнути з позивача вартість понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved