Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

До Бродівського районного суду Львівської області звернувся представник цивільного позивача [PERSON] адвокат Калмиков Сергій Васильович з позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просить стягнути солідарно з [PERSON] та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь [PERSON] суму матеріальної шкоди в розмірі 285618,10 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 30000,00 гривень та 5000,00 гривень витрат на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката. В судовому засіданні представник позивача адвокат Калмиков С.В. позов підтримав, просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Микитюк С.М. в судовому засіданні позов заперечив, просить суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Уніка» Гірковий Ю.В. просить відмовити в задоволенні позову. Окрім того, суду представлено письмове заперечення представника страхової компанії про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до страхової компанії. Суд, взявши до уваги усні та письмові пояснення учасників судового засідання, перевіривши представлені суду матеріали справи, з"ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 26 січня 2014 року приблизно о 14 год. 40 хв. на 458 км.+400м. автодороги сполученням Київ - Чоп автомобіль марки «Seat Toledo», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], рухаючись у напрямку м. Львова, виїхав на зустрічну смугу руху, де передньою частиною зіткнувся із лівою боковою частиною зустрічного автомобіля марки «Маzda 3» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], відразу після чого автомобіль, керований [PERSON] розвернуло на зустрічній смузі руху і відбулося зіткнення з автомобілем марки «Nissan Juke», р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], котрий рухався у напрямку м. Києв по цій смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля марки «Seat Toledo», р.н. [NUMBER] [PERSON] та пасажири вказаного автомобіля [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також водій автомобіля марки «Nissan Juke», р.н. [NUMBER] [PERSON] та пасажир вказаного автомобіля [PERSON] звернулися за медичною допомогою до Бродівської ЦРЛ. Остання, унаслідок ДТП одержала тілесні ушкодження, а саме: забій нижнього поперекового відділу хребта, забій січового міхура, забій грудної клітки, множинні забої тіла. Відповідно до вироку 29.05.2015 року Бродівського районного суду Львівської області від 29.05.2015 року [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У відповідності ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України за загальними підставами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди завданої майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин 1,2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак, та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суб'єктом відповідальності за шкоду, що заподіяна джерелом підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, нормами цивільного законодавства передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 259 від 24.07.2014 року «Про оцінку вартості колісного транспортного засобу» ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Juke», р.н. [NUMBER] складає 19130 дол. США або 288 847,35 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок сім ) грн. Згідно договору страхування «АВТО-КАСКО» від 12.03.2013 року № 011062/4002/0000901, який укладено між ПрАТ «УНІКА» та позивачем [PERSON] відповідно до п. 1.3.1 .Б) - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої спричинені пошкодження транспортному засобу та відповідно до п.1.3.1 - тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, у наслідок ДТП. Даним договором визначена дійсна вартість автомобіля 177850 грн. або 22 259 дол. США за курсом НБУ 7,99 грн. за 1 дол. США. Відповідно умов Договору ( п. 10.1.2.2.-3.) амортизаційний знос автомобіля на момент ДТП ( 26.01.2014р.) складав 12,98%, тобто вартість автомобіля складала 19369 дол. США, що фактично відповідає висновку експертного автотоварознавчого дослідження або 154758 грн., що відповідає розрахунку відповідача ПрАТ «СК «УНІКА», за яким було відшкодовано позивачу [PERSON] за пошкодження автомобіля марки «Nissan Juke», р.н. [NUMBER] суму 154773,35 (сто п'ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» та умов Договору страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Наведені розрахунки відповідають даті укладання Договору та вчинення ДТП. У той же час ПрАТ «СК «УНІКА» в порушення умов договору провела страхову виплату 13 серпня 2014 року, коли курс НБУ складав 13,11 грн. за 1 дол. США, у наслідок чого порушила наведені норми ЦКУ та Закону України «Про страхування», внаслідок чого фактично була зменшена сума страхової виплати на 42522 грн. Так, згідно п.п.6.1.:2,3,4. Договору, Страховик зобов'язаний: протягом 2 ( двох) робочих днів після отримання письмового повідомлення, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування; при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування; відшкодувати понесені Страхувальником збитки. Ці обов'язки страховика також передбачені вимогами ст. 988 ЦКУ. Страхувальником - позивачем [PERSON] своєчасно виконані всі вимоги розділу № 7 Договору «Дії страхувальника, страховика у разі настання страхового випадку». Відповідно до п. 10.1.23. Договору «Рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів.» Відповідно до п. 10.1.24. Договору «Страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття Страховиком рішення про виплату страхового відшкодування». На підставі наведених умов Договору, крайня дата виплати страхового відшкодування повинна бути через 22 дні після отримання письмового повідомлення, тобто 22 лютого 2014 року. У той же час, ПрАТ «СК «УНІКА» у своєму листі від 08.07.2014 року вих. № 4217 покликається на висновок експертного авто товарознавчого дослідження від 24.04.2014 року та акт огляду пошкодженого автомобіля від 03.04.2014 року. Також, із порушенням строку, визначеного договором, ПрАТ «СК «УНІКА» проведено оцінку вартості залишків транспортного засобу в сумі 108880 грн. або 8305 дол. США за курсом НБУ на дату розрахунку. Враховуючи курс НБУ на дату ДТП 7.99 грн. за 1 дол. США, ця сума еквівалента 66357,83 грн. Тобто, фактична сума спричиненого збитку діями ПрАТ «СК «УНІКА» складає 42522,17 грн., так як згідно з п. 10.1.8.3. вартість залишків транспортного засобу може визначатися на підставі експертного висновку або Акту погодження залишкової вартості ТЗ між Страховиком та Страхувальником. Окрім того, ПрАТ «СК «УНІКА» використала своє право регресу всупереч інтересам страхувальника - позивача [PERSON] і стягнула з АТ «СК «АХА Страхування» 44114 грн. відповідно до платіжного доручення №129-710 від 10.09.2014 року, де була застрахована цивільна відповідальність відповідача [PERSON] Дана страхова сума була сплачена АТ «СК «АХА Страхування» на підставі акту №VЕSК025936/2014 та регресної вимоги №14640 від 19.08.2014 року ПрАТ «СК «УНІКА». Це позбавило можливості позивача відшкодувати спричинену шкоду у повному обсязі через застраховану цивільну відповідальність відповідача: [PERSON] На даний час ця сума складає 80114 грн. відповідно до курсу НБУ 24,7 грн. за 1 дол. США. Це також позбавило позивача [PERSON] права звернутися до АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення 5400 грн. відповідно до Закону України «Про ОСЦПВ». Тобто, зазначеними діями ПрАТ «СК «УНІКА» порушило вимоги ст. 993 ЦКУ та ст. 27 Закону України «Про страхування», оскільки за правилами, встановленими цими статтями до страховика переходить лише право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У наслідок цих дій позивачу діями відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» спричинена шкода в розмірі 128036,17 грн. На момент ДТП у салоні автомобіля знаходились дружина позивача - [PERSON], яка унаслідок дорожньо-транспортної пригоди одержала наступні тілесні ушкодження: забій нижнього поперекового відділу хребта, забій січового міхура, забій грудної клітки, множинні забої тіла, що призвело до необхідності стаціонарного лікування, втрати працездатності, так як знаходились певний період часу після ДТП у шоковому стані, внаслідок чого отримала психологічну травму, тобто потребувала певного періоду часу для лікування та реабілітації. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» порушено п. п. 1.3.1 «тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, у наслідок ДТП», та не сплачено відповідно до п.10.3 Договору 10000 грн. страхового відшкодування за спричинення тілесних ушкоджень. Також п.1.9. Договору передбачено відшкодування витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу в сумі 1000 грн., яке ПрАТ «СК «УНІКА» не виплачено. Тобто, фактична сума несплаченої страхової виплати складає 139036,17 грн. Відповідно до ст. 992 ЦКУ у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому Договором. Згідно п.12.2 Договору штрафні санкції складають подвійну ставку НБУ на момент порушення, що складає 15% або 20 855,43 грн. Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто [PERSON] на час вчинення кримінального правопорушення та спричинення шкоди був зобов'язаний відшкодувати позивачу суму матеріальної шкоди 288 847,35 - 154 773,35 = 135 852,50 (сто тридцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. У висновку експертом був взятий за основу офіційний курс НБУ гривні до долара США станом на 24 липня 2014 року 11,683 грн. Станом на 19 червня 2015 року офіційний курс НБУ гривні до долара США складає 21,329 грн. Відповідно ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Juke», р.н. [NUMBER] складає 433712,95 грн., а сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди 280718,10 грн. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Саме так тлумачить наведені статті цивільного кодексу України Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.14 постанови № 4 від 1 березня 2013 року: При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК. Потерпілому відшкодовуються у повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У разі, якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти, зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому. Окрім того, позивачем понесені наступні витрати: -оплата послуг по транспортуванню пошкодженого транспортного засобу марки «Nissan Juke », р.н. [NUMBER] - 1300 грн.; -оплата вимушеного проживання у м. Львові - 600 грн. -оплата зберігання транспортного засобу - 3000 грн. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, відповідачі [PERSON] та ПрАТ «СК «УНІКА» зобов'язані солідарно відшкодувати позивачу вартість завданих матеріальних збитків в розмірі 285618,10 (двісті вісімдесят п'ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн., які заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із спричиненням майнової шкоди. Згідно з ч. 3 та 4 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Аналогічні вимоги наведено у ст. 9, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі діями або без діяльністю інших осіб. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обов'язковому з'ясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. На думку суду, наведені вище обставини справи дають суду право дійти висновку про те, що з вини відповідача [PERSON] 26 січня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода і потерпілим від неї є [PERSON], так як пошкоджено його автомобіль. Окрім того, на момент ДТП у салоні автомобіля знаходились дружина позивача [PERSON], яка унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди одержала наступні тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні стаціонарного лікуванні. Це негативно відобразилось на моральному стані родини позивача. Також судом враховано, що тривалий час не усунуто негативні наслідки події. За таких обставин, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити у сумі 3000,00 гривень. Відшкодування витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2012 року № 4191 -VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ст. 1 цього Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. В ході розгляду справи встановлено, що адвокат Калмиков С.В. як виконавець та позивач [PERSON] як замовник 10.02.2014 року уклали договір про надання правової допомоги (а.с. 18). Згідно п. 1.1. цього договору виконавець взяв на себе обов»язок представляти інтереси замовника в суді. Пунктом 3.1. визначено, що правова допомога виконавцем надається за оплату в розмірі суми, яка визначається за погодженням сторін, виходячи із кількісних годин, затрачених для надання консультаційно-юридичних послуг, фактично затрачених на виконання доручення. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем понесено витрати за послуги адвоката в сумі 5000 грн. згідно договору та акту виконаних робіт (а.с. 3), проте, суду не представлено акту виконаних робіт чи іншого документа, який засвідчував би факт оплати правової допомоги [PERSON] (чи іншою особою в його інтересах) адвокату Калмикову С.В. За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на оплату правової допомоги до задоволення не підлягає.

Outcome: partial