Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22606,67 грн. В судовому засіданні представник позивача, Дудниченко К.Ю., який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що згідно договору б/н від 17.02.2006 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач у відповідності з договором, зобов'язався сплачувати кредит та погашати відсотки згідно Графіку погашення кредиту щомісячними платежами. Взяті на себе зобов'язання за договором кредиту належним чином відповідачем не виконувались і тому в нього станом на 31.01.2014 р. утворилась заборгованість, яка складається: з 4859,50 грн. - заборгованість за кредитом, 24169,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1052,70 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором складає 29029,35 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 7975,38 грн., яка була задоволена судовим наказом Гірницького районного суду м.Макіївки від 25.12.2007 р. з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Отже, заборгованість до стягнення становить 22606,67 грн. Вказану суму, а також судові витрати просив стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк". Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки. Суду не наданні докази про поважну причину неявки відповідача в судове засідання, а тому, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, а також зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і прийняти заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору б/н від 17.02.2006 року, укладеного між позивачем та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, відповідач у відповідності з договором, зобов'язався сплачувати кредит та погашати відсотки згідно Графіку погашення кредиту щомісячними платежами. (а.с.8-12) Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.01.2014 р. заборгованість за кредитом становить 22606,67 грн., яка складається: з 4859,50 грн. - заборгованість за кредитом, 24169,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1052,70 грн. - штраф (процентна складова), за мінусом суми 7975,38 грн., яка була стягнута судовим наказом Гірницького районного суду м.Макіївки від 25.12.2007 р.(а.с.4-7) Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки з надання кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов'язки за договором Судом встановлено, що між сторонами виникло грошове зобов'язання. Так, 17.02.2006 р. між ЗАТ КБ „Приватбанк", згодом назва якого була змінена на ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунків заборгованості за кредитним договором, [PERSON] станом на 31.01.2014 року має заборгованість на загальну суму 22606,67 грн. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував умови вищевказаного кредитного договору, а саме несвоєчасно погашав кредит та проценти за його користування, за що йому були нараховані штрафи, що передбачено Кредитним договором. Приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON], як позичальником, не виконувались умови, встановлені кредитним договором, то вимоги позивача про стягнення з нього суми кредиту та процентів за його користування, пені є обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243,60 грн., які були понесені позивачем і підтверджені квитанцією, підлягають стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк". На підставі викладеного,

Outcome: approved