Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 21 серпня 2009 року та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту пред"явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 21 серпня 2009 року, актовий запис № 1154. Від цього шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння, оскільки вони втратили один до одного почуття любові, довіри та поваги. Вони не ведуть спільного господарства, тому вона вважає, що шлюб існує лише формально, його збереження неможливе. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також стягувати з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей в сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з"явився повторно, про час і місце розгляду справи 16 квітня 2014 року о 09 год. 30 хв. повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також оголошенням про виклик відповідача в судове засідання на 20 травня 2014 року о 09 год. 30 хв., розміщеним в газеті «Вільне слово» № 30 від 24 квітня 2014 року, заперечень на позов чи заяв про відкладення розгляду справи не подав. Суд, заслухавши думку позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітніх дітей приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Свій висновок суд обґрунтовує слідуючим: Сторони з 21 серпня 2009 року року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1154. Сторони від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні непорозуміння, оскільки вони втратили один до одного почуття любові, довіри та поваги. Вони не ведуть спільного господарства, тому шлюб існує формально. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, суд вважає реально можливим для їх сплати. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп., які при подачі позову були сплачені позивачем необхідно стягнути з відповідача на користь [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 141, 180-183, 185 СК України,

Outcome: approved