Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови кредитного договору б/н від 18.10.2010 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6833 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 4566,01 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1165,87 грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 300 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 301,59 грн. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом про розірвання кредитного договору, в якому, посилаючись на ст.652 ЦК України, просила розірвати кредитний договір укладений між нею та ПриватБанком з дати винесення рішення по справі. В обґрунтування позову зазначила, що з часу укладання нею кредитного договору істотно змінились обставини, а саме: в даний час вона працює та отримує заробітну плату в сумі 1218 грн. Будь-яких інших джерел доходу не має, що обумовлено економічною кризою та іншими незалежними від сторін зовнішньо-економічними факторами, на які ні вона, ні відповідач не розраховували при укладенні договору і не могли передбачати їх настання. Якби вона могла передбачити зазначені обставини, то не уклала б договір з відповідачем. Також вона є матір»ю-одиначкою, сама виховує сина [PERSON], [INFO] На даний час не має можливості сплачувати суми, передбачені договором, що призведе до подальших порушень умов договору та, відповідно, і нарахування штрафних санкцій. Представник позивача в судовому засіданні підтримала первісний позов, просила його задовольнити, заперечувала проти задоволення зустрічного позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. Відповідач визнала позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та просила задовольнити зустрічну позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, в задоволенні ж зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.10.2010 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 8200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала, через що станом на 31.07.2014 р. має заборгованість перед банком в сумі 6833 грн. 47 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 4566,01 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1165,87 грн.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 300 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 301,59 грн. Викладене не заперечувалось сторонами та підтверджено розрахунком заборгованості станом на 31.07.2014 р., кредитним договором, анкетою-заявою, умовами та правилами надання банківських послуг, детальною довідкою про вчинені операції . Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічний позов, заявлений [PERSON] слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов»язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Розірвання (зміна) договору у зв»язку із істотними обставинами є самостійним випадком припинення (зміни) договірних зобов»язань, метою якого є необхідність відновлення балансу інтересів сторін договору, істотно порушеного внаслідок непередбачуваної зміни зовнішніх обставин, що не залежать від волі сторін. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірвано судом за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачливості, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов одночасно. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5, при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення ч.2 ст.652 ЦК України і виходити з того, що закон пов»язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Сама по собі економічна криза, та тяжкий матеріальний стан не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі ст.652 ЦК України, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, так як банк як кредитор, також несе ризик за виконання умов договору. Крім того, тяжкий матеріальний стан боржника не є підставою для звільнення виконання зобов»язань за кредитним договором. До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі ст.652 ЦК України, на позивача покладається, відповідно до ст.60 ЦПК України, обов»язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено наявність всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв»язку з істотною зміною обставин, якими керувались сторони при укладенні договору. Позивач отримала кредитні кошти, тривалий час користувалась ними. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Для розірвання договору позичальнику необхідно довести: обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, як саме вони змінились і чому зміна обставин є істотною. Вимагаючи розірвання договору на цій підставі позивач з урахуванням положень цивільного законодавства щодо обв»язку доказування повинен довести, зокрема, впевненість сторін у момент укладення договору в тому, що така зміна обставин не настане. Однак, ці обставини позивачем за зустрічним позовом не доведені. З наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений [PERSON] позов задоволенню не підлягає. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved