Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" (далі Банк) у серпні 2015 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 26.02.2011 року між Банком та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 8000 гривень на платіжну картку, зі сплатою 36 % річних за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту та процентах не вносить, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 15096,77 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5341,83 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 8559,86 гривень та штрафи у сумі 500 гривень та 695,08 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON]. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 26.02.2011 року укладено Договір про надання банківських послуг, який складається із Заяви, Пам'ятки клієнта, Тарифів, а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 5). Відповідно до умов вказаного Договору про надання банківських послуг Банк надає [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку, базова відсоткова ставка встановлена на рівні 3 % на місяць, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с. 6). На підставі вказаного Договору про надання банківських послуг [PERSON] отримала від ПАТ КБ «ПриватБанк» платіжну картку VISA «Універсальна». Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 3-4), станом на 30.06.2015 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 26.02.2011 року у сумі 15096,77 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5341,83 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 8559,86 гривень та штрафи у сумі 500 гривень та 695,08 гривень. Штрафи нараховані на підставі п.2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами 26.02.2011 року укладено договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 15096,77 гривень підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved