Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на середню земельну частку (пай) розміром 3.70 умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення на території Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що він з 15.03.1983 року по 05.05.2014 року безперервно працював на різних посадах в колгоспі «Прогрес» Бродівського району на даний час правонаступником даного підприємства є СТзОВ «Прогрес плюс» Бродівського району. Розпаювання земель у Гаївській сільській раді Бродівського району відбулося в 1994-1996 роках. Списки осіб, які мали право на розпаювання були затвердженні рішенням ХІІІ сесії Гаївської сільської Ради народних депутатів двадцять першого скликання від 10.04.1994 року. Однак дане рішення було відмінене і винесено нове від 19.09.1996 року №52 та затверджені нові списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) в які позивач вже не був включений, однак ще на той час працював в колгоспі «Прогрес», що підтверджується записами в трудовій книжці і довідкою, що додана до матеріалів справи. Із посиланням на вимоги ст.ст.1-2 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вважає, що його безпідставно не було включено в списки осіб, які мали право на середню земельну частку (пай). З цього приводу звертався неодноразово і у відповідне господарство, так і в Гаївську сільську раду Бродівського району із усними заявами про виділення йому як колишньому члену колективного господарського підприємства середньої земельної частки (паю), однак йому було відмовлено та роз`яснено його право на звернення із відповідним позовом до суду. Розмір середньої земельної частки (паю) по Гаївській сільській раді Бродівського району становить 3.70 умовних кадастрових гектарах і на території сільської ради є наявні землі запасу для виділення йому. Тому,із посиланням на вимоги ст.328 ЦК України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» просить позов задовольнити. 02.09.2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Микитюк С.М. подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, просять його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача - представник Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області подав суду заяву у якій позов визнав, не заперечує щодо його задоволення. Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.9 ст.5 Земельного кодексу України(прийнятого Верховною Радою УРСР 18.12.1990 року) встановлювався порядок обчислення середньої земельної частки (паю), коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), порядок набуття у власність визначався Земельним кодексом України, у якому вказано, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Згідно із ст. 6 ЗК України в редакції від 13.03.1992 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів, враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] з 15.03.1983 по 05.05.2014 безперервно працював на різних посадах в колгоспі «Прогрес» Бродівського району Львівської області (а.с.8-9,12). Згідно рішення ХІІІ сесії Гаївської сільської Ради народних депутатів двадцять першого скликання від 10.04.1994 року [PERSON] був включений у списки осіб, які мали право на отримання середньої земельної частки (паю). Вказане рішення було відмінене і винесено нове від 19.09.1996 року №52 (а.с.10), яким затверджені нові списки осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) в які позивач не був включений, однак на той час працював в колгоспі «Прогрес» та був його членом, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.8-9) та довідкою №85 виданою СТзОВ «Прогрес-плюс» від 29.07.2019 (а.с.12), а тому суд вважає, що вимоги позивача є підставними. Згідно ст.1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зі змінами станом на 02.10.2012 року, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)». Відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифіката право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8серпня 1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі тощо. Згідно інформаційної довідки 0-13-0.19-984/101-18 від 12.12.2018 відділу у Бродівському районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області на час розгляду справи на території Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області є в наявності землі запасу сільськогосподарського призначення (а.с.13). А тому позивачу є можливість виділити 3,70 га умовних кадастрових гектарів із земель запасу сільськогосподарського призначення Гаївської сільської ради Бродівського району. Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що є всі правові підстави для визнання за [PERSON] право на середню земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання земель колгоспу «Прогрес» Бродівського району являвся членом колективного сільськогосподарського підприємства та на думку суду помилково не був включений у списки осіб, які мали право на середню земельну частку (пай) та були затвердженні рішенням 6 сесії Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.5 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року), Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. №720/95,

Outcome: approved