overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований, проте у вказаному будинку не проживає, участі в утриманні житла не приймає, перешкоджаючи їй здійсненні права власності на дане житло. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №46 від 24.06.2015 року, однак відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.06.1989 р., власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Із довідки Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №222 від 25.03.2015 р. вбачається, що у житловому будинку в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - дочка позивача та [PERSON]. Зідно акту Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 19.03.2015 р., відповідач [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] хоча і значиться зареєстрованим, проте ніколи не проживав та не проживає на даний час. Відповідно до вимог ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку (ст.72 ЖК України). У судовому засіданні доведено факт не проживання [PERSON] більше шести місяців без поважних причин у житловому будинку [ADDRESS] Тернопільського району Тернопільської області, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування вказаним будинком. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 02.02.2012 року. Відповідач [PERSON], яка є колишнім власником вказаної квартири, зареєстрована у зазначеному житловому приміщенні, проте з лютого 2012 року у ньому не проживає, так - як внаслідок продажу вказаної квартири переїхала мешкати за іншою адресою. Крім того, усі витрати по оплаті за користування зазначеним жилим приміщенням та за комунальні послуги покладені виключно на позивача, відповідач жодним чином не бере участі у зазначених витратах. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача [PERSON] повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №92 від 05.11.2014 року, однак відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Із договору купівлі - продажу квартири посвідченого 02.02.2013 р. приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №206 вбачається, що [PERSON] продала квартиру [ADDRESS] [PERSON]. У квартирі [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні показали, що відповідач [PERSON] біля двох років не проживає у [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку ( ст.72 ЖК України). У судовому засіданні доведено факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаною квартирою. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення майна - ноутбука марки «ASUS X 55 VD» за договором позички від 05.01.2014 р. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона 05.01.2014 р. уклала із відповідачем договір позички ноутбука марки «ASUS X 55 VD» вартістю 5299 грн., придбаного в кредит з умовою його повернення до 21.02.2014 р. Проте, по закінченні зазначеного терміну відповідач ноутбук не повернув та на звернення про необхідність повернути ноутбук не відреагував. Крім того, при зустрічах відповідач відмовляється виконувати умови позички та взяті на себе зобов»язання, всіма можливими способами ухиляючись від виконання зобов»язань щодо повернення ноутбука. Позивач у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. 04.09.2013 р. позивач [PERSON] придбала за рахунок кредитних коштів ноутбук марки «ASUS X 55 VD» вартістю 5299 грн., що стверджується рахунком - фактура №Ель - 000390 від 04.09.2013 р. Відповідач [PERSON] під розписку взяв у позивача [PERSON] ноутбук марки «ASUS X 55 VD» вартістю 5299 грн., придбаного нею в кредит, з умовою його повернення до 21.02.2014 р. Відповідно до ч.1 ст.827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов»язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позички відповідач не виконав, ноутбук марки «ASUS X 55 VD» не повернув. Враховуючи викладенні обставини, зважаючи на те, що між сторонами був укладений договір позички ноутбука, який відповідач зобов»язувався повернути до 21.02.2014 року, проте свої зобов'язання по договору позички не виконав, не повернувши зазначеної техніки; з огляду на відсутність доказів повернення відповідачем позивачу отриманого за договором позички ноутбука, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, зобов»язавши відповідача [PERSON] повернути позивачу [PERSON] ноутбук марки «ASUS X 55 VD» вартістю 5299 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між сторонами укладено шлюб 30.04.2004р., який зареєстровано Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від спільного життя у сторін є син - [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач зазначає, що у неї з відповідачем різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо. Вказує, що дійшла до висновку про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя та збереження сім"ї вважає неможливим. До суду сторони подали письмові заяви про її розгляд за їх відсутності, з яких вбачається, що позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами було зареєстровано 30 квітня 2004 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №348, свідоцтво серія І-ГЮ №077116 від 30.04.2004 року. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. При зясуванні фактичних взаємин подружжя встановлено, що їхня сімя розпалась остаточно, оскільки вони не проживають разом протягом тривалого часу, отже шлюб існує формально. Судом встановлено, що наміру відновлювати подружні стосунки сторони не мають. На пiдставi ст.ст.24, 110, 112 Сiмейного кодексу Укpаїни,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 08 березня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в тому ж обсязі і з тих же підстав. Просить позов задовольнити повністю та після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 березня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого повторно від 20 лютого 2015 року серії [NUMBER]. /а.с.-4/. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO] /а.с.-9/. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Згідно ст. 112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила , що шлюб з відповідачем було зареєстровано 24.07.2012 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №21. Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Із-за різних поглядів на життя збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дитини. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити прізвище «Гриценко». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю в тому ж обсязі, з тих же підстав і зокрема зазначила, що у липні 2012 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON]. Оскільки збереження шлюбу не можливе, просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище « Гриценко». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу і теж вважає, що збереження сім"ї не можливе. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 24.07.2012 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №21 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ФП №083684/а.с.3/. Від шлюбу народився син [PERSON],[INFO]/а.с.6/. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Згідно ст. 112 СК України „Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено та зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 17.07.2010 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Царедарівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №03. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. В позові позивачка посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, причиною розпаду сім»ї є різні погляди на життя. За час перебування у шлюбі між ними часто виникали сварки з різних причин. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з"явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 р. Від шлюбних стосунків подружжя мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. За час проживання в зареєстрованому шлюбі між сторонами часто виникали сварки, що привели до припинення шлюбних стосунків. З 01.02.2015 року сторони проживають окремо і не бажають поновлення шлюбних стосунків . Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 96. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Сім"я існує формально, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 липня 2011 року у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 96. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 грудня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дітей. Проживають окремо, ведення сімейного бюджету та спільного господарства між сторонами припинено. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивач і звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши вступне слово позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 грудня 2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2061 (а.с. 8). Від даного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя між подружжям не склалося, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сімейні сварки, застосовує фізичну силу. З вересня 2017 року проживають окремо, ведення сімейного бюджету та спільного господарства між сторонами припинено. Шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не має. У зв'язку із чим позивач і звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 126 (а.с. 4). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, суд приходить до висновку про те, що сім"я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved