Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії "Донецьке регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначається, що 02.09.2008 р. між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір № 18-36149-22 від 02.09.2008 року про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту. Але свої зобов'язання за вказаним кредитним двором відповідачка не виконує належним чином. За час користування відновлювальною кредитною лінією відповідачкою було сплачено 4644, 00 грн. У зв'язку з чим станом на 13.02.2014 р. у неї виникла заборгованість перед банком, яка складає 137286, 32 грн., з яких заборгованість прострочена (несанкціонована) 6233, 29 грн., нараховані відсотки по заборгованості 228, 38 грн., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій заборгованості) 30489, 70, пеня - 100334, 95 грн. У зв'язку з зазначеними обставинами позивач звернувся до суду та просить у примусовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості у сумі 137286, 32 грн.. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, наполягав на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з»явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02.08.2008 р. між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачкою було укладено договір № 18-36149-22 про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту (кредитний договір), відповідно до п. 2.1. якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника , на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки VISA Electron Instant Issue № [NUMBER], на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 6000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентних ставок, передбачених п.п. 4.1, 4.1.1, 4.1.2, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 02 липня 2010 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, прядку й у строки, встановлені цим договором. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору нарахування відсотків проводиться щомісяця, один раз на місяць, в день нарахування відсотків, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування відсотків. П. 4.3. кредитного договору зазначено, що позичальник сплачує проценти щомісяця , у день нарахування відсотків. У зазначений строк сплачуються відсотки, нараховані за користування кредитними ресурсами в період з попереднього на поточний день нарахування відсотків. Сплата відсотків проводиться в день нарахування відсотків шляхом списання банком без окремого розпорядження позичальника відповідної суми грошових коштів з картрахунку позичальника, у тому числі і за рахунок встановленого цим договором кредитного ліміту. Тобто, в день нарахування відсотків, у випадку відсутності на картковому рахунку грошових коштів, розмір який перевищує розмір встановленого кредитного ліміту, або, якщо різниця між коштами на рахунку та розміром кредитного ліміту недостатнього для погашення відсотків, відбувається погашення відсотків за рахунок кредитного ліміту, внаслідок чого нараховані відсотки набувають статусу кредитних ресурсів, отриманих позичальником, з відповідними наслідками, передбаченими кредитним договором. Згідно з п. 3.4 кредитного договору банк має право вимагати у позичальника дострокового повернення кредитних коштів: б) позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом або процентами, відповідно до п.п. 3.2, 4.3, 4.4. Відповідно до матеріалів справи відповідачці було надіслано вимогу про повне погашення заборгованості за кредитним договором та дострокове повернення кредиту. Однак ця вимога була залишена без задоволення. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником термінів платежів, передбачених п.п. 3.2, 4.3, 4.4 кредитного договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим договором . Сплата пні не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами . На даний час відповідачка продовжує ухилятися від своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 13.02.2014 р. має заборгованість перед банком у сумі - 137286, 32 грн., з яких заборгованість прострочена (несанкціонована) 6233, 29 грн., нараховані відсотки по заборгованості 228, 38 грн., нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій заборгованості) 30489, 70, пеня - 100334, 95 грн. (за період з 13.02.2013 р. по 13.02.2014 р.) Судом встановлено, що викладені в позові обставини відповідають дійсності та підтверджені документальними доказами: розрахунком суми заборгованості по кредитному договору (а.с.5-7), копією договору про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки № [NUMBER] (а.с.8-9), копією договору № 18-36149-22 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с. 10), копією вимоги банку від 17.06.2010 р. (а.с.12), копією паспорта відповідачки (13-16), заявою-анкетою № 015-Р/007837 на відкриття карткового рахунку та одержання платіжної картки (а.с.16), копією правил користування карткою (а.с.17), висновками кредитного інспектора (а.с.18), відомостями про зайнятість (а.с.19-20), заявою на встановлення кредитного ліміту (а.с.21). Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.ст.546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved