Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на такі обставини. 26 травня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем фізичною особою - резидентом України [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-26002-260507. Відповідно до умов цього договору позивач зобов'язувався надати кредит відповідачу у розмірі 1000,00 грн. на придбання певного майна з розрахунку 0,01% річних за користування кредитом. За ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 0% в місяць згідно п.2.5 Договору. Позивач свої зобов'язання виконав, надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 17626029 від 26.05.2007 року та рахунок-фактурою від 26.05.2007 року. Однак [PERSON] не виконував належним чином кредитні і станом на 10.03.2014 року має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1000,04 грн., з яких: - 1000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; - 0,04 грн. - сума заборгованості за відсотками; Вказану заборгованість, а також витрати понесені на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн. позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, відповідно до позовної заяви вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі, розглянути справу у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися , надали заперечення відповідно до якого позов не визнали, просять в задоволенні позову відмовити застосувавши наслідки спливу позовної давності, так як позивач пропустив 3-х річний строк звернення з позовом до суду. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали , суд , розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку що в позові необхідно відмовити виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідачем фізичною особою - резидентом України [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-26002-260507. Відповідно до умов цього договору позивач зобов'язувався надати кредит відповідачу у розмірі 1000,00 грн. на придбання певного майна, зазначеного у рахунку-фактурі № ВФ-1732 від 26.05.2007 року, строком на 10 місяців, до 25 березня 2008 року (а.с. 3-5 - копія кредитного договору). Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно вимог ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно з ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями , днями, годинами. З пункту 10.1. Договору від 26 05 2007 року ( л.с. 5 ) вбачається, що цей договір діє до повного виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, тобто строк виконання в договорі не визначений. Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями , строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання . Згідно п. 9.8 договору у всьому, що не врегульовано Сторонами у цьому Договорі, Сторони керуються чинним законодавством України ( л.с. 5 ) . Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як видно з письмових доказів, а саме з розрахунку ціни позову ( л.с. 9-10 ) відповідач взагалі не сплатив жодного платежу починаючи з дати підписання кредитного договору. Строк дії кредитного договору до 25 березня 2008 року, тобто право пред'явити вимогу про виконання зобов'язань виникає з 26 березня 2008 року. Трирічний строк закінчився 26 березня 2011 року, проте звернувся позивач до суду з позовом 28 травня 2014 року , тобто після спливу трирічного строку. Заяв від позивача про його поновлення, як передбачено ст.73 ЦПК України, до суду не надходило. Оскільки позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, не надав до суду заяви про поновлення строку позовної давності та пояснення пропуску цього строку, а відповідач наполягав на застосуванні позовної давності до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду, пропустивши строк позовної давності без поважної причини, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed