Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року спадкове майно, що знаходиться в [ADDRESS] та складається з житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки розміром 0,36 га успадкувала його бабуся [PERSON], про що видано Свідоцтво на право на спадщину за заповітом від 13.08.1999 року. Земельна ділянка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Кузьминською сільською радою 03.06.1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів під №342. В свідоцтві на право на спадщину за заповітом від 13.08.1999 року зазначено, що свідоцтво підлягає реєстрації в Красилівському бюро технічної інвентаризації та у Кузьминській сільській раді і є підставою для видачі державного акту на право приватної власності на землю і відведення землі в натурі (на місцевості). Проте, [PERSON] не зверталася за видачею нового державного акта на право приватної власності на землю та реєстрацією права власності на земельну ділянку за нею не було проведено. Державний акт про право приватної власності на землю, виданий Кузьминською сільською радою 03.06.1998 року нею було втрачено. Після смерті бабусі, [PERSON], яка померла [INFO] року він став єдиним спадкоємцем усього майна на підставі заповіту від 20 серпня 1999 року, посвідченого Кузьминською сільською радою і зареєстрованого в реєстрі за №28. На підставі заповіту від 20 серпня 1999 року на його ім»я було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22 листопада 2005 року. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтво складалося з житлового будинку з надвірними будівлями під [ADDRESS] На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 листопада 2005 року проведено державну реєстрацію права власності на будинок 07 грудня 2005 року (реєстраційний номер 12632703), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 грудня 2005 року №9191044. У видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 3600 кв.м. для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства йому було відмовлено, в зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності [PERSON] на належну їй земельну ділянку, площею 0,36 га., про що винесено Постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2015 року. З вище викладених підстав просить визнати за ним в порядку спадкування право на земельну ділянку площею 0,36 га. по [ADDRESS], переданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному об»ємі, просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим задоволенню. Судом об"єктивно встановлено, що [INFO] року померла бабуся позивача, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки 0,36 га. по [ADDRESS] Оформити на себе спадкову земельну ділянку позивач не може, оскільки відсутній правоустановчий документ на землю виданий на ім»я спадкодавиці. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Належність померлій [PERSON] земельної ділянки розміром 3600кв.м стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.08.1999року, яку вона успадкувала після смерті [PERSON], проте державного акта на вказану земельну ділянку на своє ім»я не отримала. Належність померлій [PERSON] земельної ділянки розміром 0,36 га стверджується довідкою Кузьминської сільської ради № 538 від 09.07.2015року. Правомірність набуття вказаної земельної ділянки у власність померлої [PERSON] ніхто не оспорює. Позивач згідно складеного померлою [PERSON] заповіту набув право на належне їй спадкове майно, оскільки від прийняття спадщини не відмовлявся, а відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцю з часу відкриття спадщини. Належне позивачу право на спадкову земельну ділянку не визнається через відсутність правовстановлюючого документу на неї. При таких обставинах позивач правомірно звернулася до суду із вказаним позовом. Оскільки позивач успадкував належне померлій майно за заповітом, тому відповідно до нього переходить в порядку спадкування і право померлої на володіння вказаною земельною ділянкою, тому відповідно до ст. 392 ЦК України, згідно якої зазначено, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, в зв»язку з чим за позивачем необхідно визнати право власності на земельну ділянку площею 0,36 га. по [ADDRESS], переданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємець за заповітом.

Outcome: approved