Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог посилаються на те що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 12.02.2008 року уклали кредитнії договір № ROWWGA00002159. Згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 10000,00 (Долар США) на термін до 12.02.2018 p., а Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав Відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № ROWWGA00002159. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526. 1054 ЦК України, [PERSON] зобов'язання за вказаним Договором не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право ПАТ КБ «ПриватБанк» достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 12.03.2015 року має заборгованість - 6553,02 (Долар США), яка складається з наступного: 5465.84 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 515,89 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16,47 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 231,72 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,60 (Долар США) - штраф (фіксована частина), 311,50 (Долар США) - штраф (процентна складова). Згідно ст. ст. 525. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Враховуючи викладене просили суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість у розмірі 6553,02 [Долар США], що за курсом 21,55 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.03.2015 року складає: 141217,51 гри. за кредитним договором № ROWWGA00002159 від 12.02.2008 року; та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява за підписом предстаника ПАТ КБ «ПриватБанк» Попович С.М. про розгляд справи без участі предстаника банку, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився до суду надіслав заяву про розгяд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечував та надав матеріали щодо важкого матеріального становища, та заяву. Крім того, так як заборгованість сплатити всю одразу не має можливості, а тому просить суд відстрочити і розстрочити виконання рішення. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 12.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитнії договір № ROWWGA00002159. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримав 10000 доларів США на термін до 12.02.2018 p., і зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Факт отримання [PERSON] 10000 доларів США підтверджується ордером-розпорядження від 12.02.2008 року. За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Однак відповідач [PERSON] умови договору не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 12.03.2015 року становить - 6553,02 (Долар США), і складається з наступного: 5465,84 (Долар США) - заборгованість за кредитом; 515,89 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16,47 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 231,72 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 11,60 (Долар США) - штраф (фіксована частина), 311,50 (Долар США) - штраф (процентна складова) (а.с.3-7). Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснив, що положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Під час розгляду справи такі обставини знайшли своє підтвердження. Так, із довідок №1612 та №1613 від 13.07.2015 року Управління пенсійного фонду України розмір пенсії матері заявника 1115,34 грн, а розмір пенсії батька 1053.42 грн. із якими проживає [PERSON], який є безробітний. Враховуючи ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні та інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, зокрема, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання суд вважає за можливе відповідно до положень ст.551 ЦК України зменшити розмір стягнення за пеньою до 31,72 (Долар США), що складає 683,56 грн., що є співрозмірною з сумою заборгованості. Також, понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно статті 217 ЦПК України на яку посилається відповідач при поданні заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тобто відповідач просить відстрочити та розстрочити виконання рішення яке на момент подачі відповідної заяви ще не ухвалене. Крім того обставини, на які посилається [PERSON] не є винятковими підставами в розумінні положень ст.373 ЦПК України. Відповідно ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Постільки такі обставини на час винесення рішення відсутні вимога про відстрочку виконання рішення задоволенню не підлягає На підставі викладеного та

Outcome: partial