Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2021 року задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12 червня 2021 року в розмірі 180500 гривень, 3% річних у розмірі 296 гривень 71 копійки та судовий збір в розмірі 1807 гривень 97 копійок. 11 жовтня 2021 року від представника позивача [PERSON] - Коломійця І.О. до суду надійшла заява про стягнення судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, які він просив стягнути з [PERSON] у сумі 10 000 гривень. Позивач [PERSON] та його представник Коломієць І.О. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи з його участю до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з положеннями статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог; у такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку передбаченому статтею 270 ЦПК України. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Заочним рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1807,97 грн на повернення судового збору. Як убачається з матеріалів справи, представником позивача [PERSON] був адвокат Коломієць І.О., який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року (а.с. 14). Останній до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про наміри подати докази понесення судових витрат позивачем у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України. Заява про стягнення судових витрат з додатками до неї була направлена представником позивача на електронну та поштову адресу суду 11 жовтня 2021 року, тобто у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Коломійцем І.О. до заяви про стягнення судових витрат додано договір про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським бюро «Івана Коломійця» в особі керуючого, адвоката, Коломійця І.О., додаткову угоду від 20 липня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року, акт про надання правової допомоги від 08 жовтня 2021 року, як додаток до договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 08 жовтня 2021 року. Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року та додатку до нього у вигляді додаткової угоди від 20 липня 2021 року, укладених між Адвокатським бюро «Івана Коломійця» в особі керуючого, Коломійця І.О. (Адвоката) та [PERSON] (Клієнта), сторони домовилися про те, що адвокат надає правову допомогу Клієнтові з приводу представництва та захисту його інтересів у судах загальної юрисдикції, для виконання цього договору Клієнт надає Адвокату повноваження, зокрема, подавати заяви, запити, знайомитися з матеріалами справи, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, підписувати і подавати від його імені будь-які документи, в тому числі заяви, скарги та відзиви на заяви; сторони домовились щодо обсягу та вартості правової допомоги (гонорару адвоката), а саме, що вартість за складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості становить 4000,00 грн, за представництво інтересів у Менському районному суді Чернігівської області - 6000 грн, а всього вартість наданої Клієнту правової допомоги становить 10000,00 грн. Актом про надання правової допомоги (додатку до Договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року) від 08 жовтня 2021 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н від 08 жовтня 2021 року підтверджено, що адвокатом Коломійцем І.О. прийнято від [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги від 14 липня 2021 року кошти за надану адвокатом правову допомогу під час розгляду справи №738/964/21 в розмірі 10000,00 гривень. У позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, складається із судового збору у розмірі 1807,97 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не подано до суду заперечень щодо поданої представником позивача заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та заявленого розміру. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до роз`яснень, наведених у п.48 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентованого ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Враховуючи викладене, а також те, що рішенням суду вимоги позивача задоволені повністю, витрати позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 10000 гривень документально підтверджені та є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви та надання правничої допомоги під час судового розгляду справи, відповідачем не подано до суду заперечень щодо поданої представником позивача заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та заявленого розміру, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved