Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про повернення з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» банківського вкладу, стягнення відсотків та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27.02. 2012р. ним було укладено з відповідачем договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається» № Т-29003 на суму 5 000,00 доларів США з щомісячною виплатою відсотків у розмірі 12%,6 річних на строк до 28.07.2013р. 14.06.2013р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути вклад, яка банком була проігнорована, а лише фактично сплачені відсотки за зазначеним договором. Після закінчення дії договору вклад йому повернено не було та відсотки не нараховувались, натомість в жовтні місяці запропонувано переоформити вклад, завіривши, що в такому випадку свої кошти він зможе отримати через місяць, а відсотки йому виплатять в доларах США. 17.10.2013 року з відповідачем було укладено новий договір строкового банківського вкладу «Лояльність» № Т-41894 строком по 21.10.2014 р. включно, з виплатою нарахованих відсотків, відповідно до п.п.2.1.-2.6. договору, але грошові кошти на його вимогу виплачені не були, було повернено лише 2 000,00 грн. відсотків. Вважаючи, що діями відповідача суттєво порушені його права та умови договору, позивач просив стягнути з відповідача суму неповернутого вкладу в розмірі 5 000,00 доларів США, відсотки за користуванням вкладом після закінчення дії договору № Т-29003 за період з 29.07.2013 р. по 17.10.2013 р., відсотки за користуванням новим вкладом. Також просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1 000,00 дол. США, посилаючись на те, що ним витрачено багато часу на повернення вкладу, він являється інвалідом 2 групи, часто хворіє. В судовому засіданні позивач позов підтримав з викладених в ньому підстав та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки суду не зазначив, тому суд з урахуванням згоди позивача, вирішив проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача, в заочному порядку.. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 27.02. 2012р. позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Даніель» було укладено договір строкового банківського вкладу «Свято, що наближається» № Т-29003 на суму 5 000,00 доларів США з щомісячною виплатою відсотків розмірі 12%,6 річних на строк до 28.07.2013р. 20.02.2013р. позивач звернувся до відповідача з вимогою дострокового повернення вкладу, відповідно до п.п.3.4.2. договору, але грошові кошти повернені не були (а.с.6). Як вбачається з листа № 4-10-956 від 12.03.2013 р. на ім.»я позивача неповернення банківського вкладу Банк мотивував загостренням загальної ситуації в банківській системі (а.с.8). Після закінчення дії договору 28.07.2013р., Банк вклад не повернув, тому позивач звернувся з листом до голови Національного банку України (а.с.9), який заяву спрямував до відповідача (а.с.10), проте депозитний вклад позивачу так і не було повернено, а натомість лише 17.10 2013 року запропоновано переоформити вклад. 17.10.2013 року позивачем з відповідачем було укладено новий договір строкового банківського вкладу «Лояльність» № Т-41894 строком по 21.10.2014 р. включно, з виплатою нарахованих відсотків, відповідно до п.п.2.1.-2.6. договору, але грошові кошти на його вимогу виплачені не були, було повернено лише 2 000,00 грн. у рахунок погашення відсотків. Зазначене підтверджується Договором банківського вкладу (а.с.3), заявою «про видачу готівки» від 17.10.2013 р. (а.с.5), квитанцією про зарахування коштів на рахунок (а.с.4), заявою від 04.11.2013 р. про повернення суми вкладу (а.с.6), заявою на ім.»я голови НБУ від 31.10.2013 р., яка знову була спрямована до відповідача (а.с.12). На день розгляду справи депозитний вклад позивачу не повернено, лише виплачено 2 000,00 грн. у рахунок погашення відсотків. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Крім того, згідно ч.3 ст.1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення відсотків за період неповернення вкладу з дня закінчення дії договору № Т-29003 29.07.2013 р. по день укладення 17.10.2013 р. договору № Т-41894, оскільки фактично договір строкового банківського вкладу сторонами розірвано не було, строк зберігання грошових коштів банком продовжено в односторонньому порядку. В судовому засіданні позивачем доведено, що діями відповідача порушені його права і тому суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню також у розмірі суми депозитного вкладу - 5 000 (п»ять тисяч) доларів США Вимога про стягнення відсотків за користування вкладом відповідно до договору № Т-41894 є також законною та обгрунтованою, та підлягає стягненню з урахуванням виплачених 2 000,00 грн. у рахунок погашення відсотків. Також позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, але позивачем не надано доказів підтвердження факту заподіяння моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, крім того між сторонами виникли договірні відносини, якими не передбачено стягнення моральної шкоди, а тому моральна шкода не підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3 654 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial