Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, перебуває у трудових відносинах з Київським обласним центром зайнятості та працює на посаді в.о. директора Бориспільського міськрайонного центру зайнятості з 23.05.2016 року. Наказом Київського обласного центру зайнятості №45-К від 16.01.2018 року його було звільнено з займаної посади у зв`язку зі змінами в організації роботи виробництва і праці на підставі п.1, ст.40 КЗпП України. Вважає, що його звільнення відбулось з порушенням чинного законодавства. 21.11.2017 року позивачу на ознайомлення надано попередження про зміни в організації виробництва і праці, в якому зазначено, що згідно наказу Київського обласного центру зайнятості від 21.11.2017 року №461-К посада директора Бориспільського міськрайонного центру зайнятості скорочується. Під час попередження позивачу не надано відповідачем можливості ознайомитись з додатками №2 та №3 до наказу від 21.11.2017 року №461-К, що є грубим порушенням при звільненні. В подальшому в повному обсязі з вказаним наказом він був ознайомлений лише 22.12.2017 року, тобто через місяць після попередження. Тому відлік двохмісячного строку, який триває від дня попередження до винесення наказу про звільнення повинен бути відрахований з 22.12.2017 року і спливає 22.02.2018 року. Незважаючи на цю обставину наказ про звільнення датований 16.01.2018 року, що є порушенням положення ст.49-2 КЗпП України. Крім того, відповідач не врахував, що позивач є єдиною особою, що утримує свою родину: дружину, яка знаходиться у декретній відпустці та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не запропонував йому всі вакантні посади, які були на той час вільними. Від посади юрисконсульта відповідача він відмовився лише 18.01.2018 року, а від посади начальника відділу в Богуславському РЦЗ відмовився в день отримання трудової книжки, яка була запропонована одночасно 22.01.2018 року, тобто обидві посади були запропоновані вже після звільнення. Таким чином, позивачу не були запропоновані всі вакатні посади, включаючи і посаду директора Бориспільської міськрайонної філії Київського обласного центру зайнятості, на яку 22.12.2017 року вже було призначено особу, яка взагалі не перебувала у трудових відносинах з відповідачем, без надання згоди Голови РДА та міського голови. За таких обставин просить скасувати наказ Київського обласного центру зайнятості від 16.01.2018 року №45-К „Про звільнення [PERSON] ", поновити позивача на посаді виконуючого обов`язки директора Бориспільського міськрайонного центру зайнятості з 22.01.2018 року, стягнути з Київського обласного центру зайнятості на користь [PERSON] грошову суму в рахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.01.2018 року. Представник відповідача Яковчук Я.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що звільнення [PERSON] відбулось виключно у відповідності до чинного законодавства і будь-яких порушень відповідач не вчиняв. Заслухавши пояснення учасників справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved