Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

заявник [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить видати\~обмежувальний припис,\~яким вжити\~заходи тимчасового\~обмеження прав\~до її\~колишнього чоловіка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на строк\~шість місяців,\~яким визначити\~щодо останнього\~заходи тимчасового\~обмеження прав\~та покладення\~обов`язків,\~а саме:\~заборонити [PERSON] ,\~перебувати у\~місці проживання\~ [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ;\~усунути перешкоди\~у користуванні\~належним [PERSON] \~майном,\~а саме\~підсобним приміщенням\~(сараєм),\~що відноситься\~до квартири\~ [ADDRESS] шляхом\~звільнення такого\~приміщення [PERSON] ;\~заборонити наближатися\~до місця\~проживання [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] \~ближче ніж\~на 100\~метрів;заборонити особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати [PERSON] ,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому [PERSON] \~переслідувати її\~та в\~будь-який\~спосіб спілкуватися\~із нею;заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори зі [PERSON] , або контактувати нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви покликається на те, що 31.10.2000 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. Рішенням Яворівського районного суду від 02.03.2006 року у справі №2-357 заінтересовану особу було виселено з квартири [ADDRESS] . Дана квартира перебуває у спільній сумісній власності заявника із сином [PERSON] . З часу припинення подружніх відносин і до сьогодення [PERSON] відносно заявника систематично вчиняє дії, які підпадають під усі складові домашнього насильства, що станом на сьогодні несуть реальну загрозу її життю, здоров`ю та майну. Кривдник займає підсобне приміщення (сарай), що відноситься то належної мені на праві власності квартири [ADDRESS] . Він переслідує її всюди, кидає за нею предметами. Кожного разу погрожує їй фізичною розправою. Запевняє заявника у тому, що в його розпорядженні є бойова граната, якою він її підірве. Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду. Заявик [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити. Заінтересована особа\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надсилання за його місцем проживання виклику до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також розміщенням оголошення на сайті "Судова влада України". Відтак, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, заінтересована особа\~\~ [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Як передбачено ч.1 ст.350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали заяви, виходить з наступних обставин справи та норм законодавства. Заявник [PERSON] розірвала шлюб із заінтересованою особою [PERSON] 31 жовтня 2000 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 31.10.2000 року серії 1СГ№088073. Згідно з довідкою Виконавчого комітету Яворівської міської ради № 1034 від 23.06.2021 року, у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстрована заявник [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про право власності від 18 травня 1993 року, квартира (будинок) за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно із рішення Яворівського районного суду Львівської області від 02.03.2006 року справа №2-357 заінтересовану особу [PERSON] зобов`язано не чинити перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] [PERSON] . Постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі № 460/2669/19 від 30.05.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 173-2 КУпАП\~та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 170 грн. 00 коп. штрафу; Постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/2426/21 від 09 липня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 173-2 КУпАП\~та накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 діб. Даними постановами встановлено, що [PERSON] вчиняв відносно своєї колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме: висловлювався в її адресу нецензурними словами та погорожував фізичної розправою. Також, в матеріалах справи наявна копія записки в якій заінтересована особа [PERSON] погрожує спалити заявницю [PERSON] . Зі змісту ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству" убачається, що\~право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник. Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 цьогоЗакону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 даного Закону, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до правил статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Дослідивши усі надані заявницею докази, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постраждалою особою від психологічного насильства є заявниця [PERSON] , оскільки остання постійно зазнає словесних образ, погроз, приниження, переслідування, залякування з боку кривдника\~ [PERSON] . Оцінюючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні обгруновані ризки та високий рівень небезпеки продовження вчинення домашнього насильства щодо заявниці, а тому заявниця як жертва такого насильства потребує захисту у порядку, передбаченому\~Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги [PERSON] щодо встановлення обмежувального припису відносно [PERSON] . В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч.4 ст.350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved