Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовуючи тим, що 24.03.2015 р. вона звернулась до Васильківського районного відділу управління державної міграційної служби України в Київської області для оформлення паспорту для виїзду за кордон, надавши всі необхідні документи. Очікуваний строк видачі позивачу паспорту становив до 28.04.2015 р., однак в зазначений строк паспорт виданий не був, а отримай фактично 22.05.2015 р. Крім того, у виданому паспорті було допущено помилку у написанні її прізвища на англійській мові замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». В день видачі паспорта позивач звернулась із заявою до начальника відділу про надання їй роз'яснень стосовно затримки в отримання паспорта, однак вичерпної інформації не отримала. Вважає, що паспорт був виготовлений з порушенням строків, що призвело до того, що вона змушена була відмовитись від туристичної поїздки та у зв'язку з чим понесла збитки у розмірі 26460,00 грн. Також вважає, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, оскільки позивач зазнала душевних страждань, було порушено її нормальний спосіб життя, у зв'язку з цими подіями вона перебувала у нервовому стані і завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Представники відповідач та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заперечень щодо позову до суду не надіслали. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015 р. позивач звернулась до Васильківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області із заявою про видачу паспорту для виїзду за кордон (а.с. 36). Відповідно до заяви-анкети № 472658 від 27.03.2015 р. було внесено інформацію до Єдиного державного демографічного реєстру відносно [PERSON] (а.с. 35). Як вбачається із заяви позивача, 22.05.2015 р. вона звернулась до Васильківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області з проханням роз'яснити причини видачі паспорта з порушенням строку, оскільки очікуваний строк видачі паспорта для виїзду за кордон становив до 28.04.2015 р., паспорт вона отримала 22.05.2015 р., а дату видачі у документі зазначено 05.05.2015 р. (а.с. 19). Листом т.в.о. начальника Васильківського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Київській області № 316 від 28.05.2015 р. позивачу було надано відповідь стосовно видачі громадянам паспортів для виїзду за кордон (а.с. 20). 25.07.2015 р. позивач звертається до Управління державної міграційної служби України в Київській області щодо відшкодування понесених витрат у зв'язку з несвоєчасною видачею їй паспорта для виїзду за кордон та допущення помилки у ньому (а.с. 21). У листі начальника Управління державної міграційної служби України в Київській області № 6/Х-177 вих. Від 28.08.2015 р. зазначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] на ім'я [PERSON] був виданий 06.05.2015 р. з порушенням встановлених законодавством строків (а.с. 22). 23.03.2015 р. між [PERSON] та СПД [PERSON] було укладено Договір на туристичне обслуговування № 236, відповідно до якого [PERSON] сплатила 100% вартість за туристичні послуги в розмірі 26460,00 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 34 від 26.03.2015 р. (а.с. 14-18). Пунктом 4.2 вказаного Договору у випадку відмови від виконання даного Договору, сума яку відшкодовує Туроператору Турист, якщо замовлення змінюється або скасовується у дату початку туру складає 100% від вартості зміненої чи скасованої частини турпродукту. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до п.п. 1 п. 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМУ № 152 від 07.05.2014 р. паспорт для виїзду за кордон без урахування строків доставки видається територіальним органом або підрозділом ДМС, а за кордоном - закордонною дипломатичною установою України не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня оформлення заяви-анкети на його отримання. Таким чином, оцінюючи зібрані в сукупності докази у справі та, враховуючи наявність причино-наслідкового зв'язку між бездіяльністю відповідача - невжиття будь-яких заходів щодо повідомлення позивача про зміну видачі паспорту для виїзду за кордон і наслідком, що настав - невиїзд за кордон на відпочинок, відповідно до договору про надання туристичних послуг, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заподіяна йому майнова шкода в розмірі, 26460,00 грн., які повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі з підстав, передбачених ст.ст. 22, 1166 ЦК України. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" встановлено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань чи фізичних страждань та інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що, оскільки позивач не виїхала на запланований відпочинок, то їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в перебуванні позивача в постійній нервовій та психологічній напрузі через неможливість використання свого права на відпочинок, втратою коштів, що вплинуло на її здоров'я. У зв'язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, суд,

Outcome: approved