overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 0,3424 га, яка розташована по [ADDRESS]. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що не надано витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,3424 га, що розташована по [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з"явилась, просила слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач - Пісківська селищна рада та третя особа - Відділ Держземагентства у Бородянському районі Київської області в судове засідання представників не направили, просили слухати справу без їх участі. Третя особа - реєстраційна служба Бородянського РУЮ в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.9), укладення шлюбу (а.с.8), про право на спадщину (а.с.25). На підставі рішення ІІ сесії 23 скликання Пісківської селищної ради від 10 червня 1998 року на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,3423 га, яка розташована на території [ADDRESS], який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №115, що підтверджується копією даного Державного акту ІІ-КВ №086136 (а.с.10). Листом від 20 червня 2014 року (а.с.11) Бородянська районна державна нотаріальна контора повідомила про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв'язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки за життя [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку, то суд задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на неї у порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

В червні 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. В позовній заяві позивачка зазначила, що 03 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Денежниківській сільській Раді Новоайдарського району було зроблено актовий запис № 6. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені, сторони разом не проживають, втрачена повага та довіра. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Позивачка в судове засіданні не з'явилася, за заявою від 05.08.2014 року просить суд розглянути справу за її відсутністю, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву від 05.08.2014 року про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог за заявою заяви не заперечує. Строк для примирення просить не надавати. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд розглядає дану цивільну справу, згідно поданих заяв та на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебували у шлюбі з 03 жовтня 2011 року, але шлюбні відносини припинені, підстав для примирення суд не вбачає, сім'я розпалася остаточно. Стосунки відновлювати не збираються, тривалий час разом не проживають, любов та повага між ними відсутні. Суд приходить до висновку, що збереження сім"ї є неможливим. За таких обставин суд доходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до територіальної громади в особі Смяцької сільської ради Щорського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], яка заповіла все своє майно йому. Після її смерті лишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS]. Інших спадкоємців крім нього немає. В зв'язку з юридичною необізнаністю він пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини і просить визначити йому додатковий строк. Сторони в судове засідання не з"явилися. В адресованій суду заяві представник позивача адвокат Зінченко Н.В. просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник відповідача Смяцької сільської ради був відсутній, про час і місце розгляду справи був повідомлений належно. Заперечень на позов не надали. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі і які належним чином повідомлені про час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS]. За життя спадкодавець розпорядився своїм майном склавши заповіт відповідно до якого заповів все своє майно позивачу. В зв'язку з юридичною необізнаністю позивач пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини і просять визначити йому додатковий строк. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою №2 в буд. №1 по вул. Залізничній на ст. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, яка належить їй та [PERSON] на праві власності. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що являється власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] на ст. Ярмолинці. Окрім неї, власником 1/3 частини квартири являється її син [PERSON], який проживає та зареєстрований в [INFO]. 22 жовтня 2011 року позивачка зареєструвала в своїй квартирі свого брата [PERSON], який проживав в квартирі до 4 березня 2012 року і поїхав у невідомому їй напрямку. З того часу відповідач без поважних причин не проживає у належному позивачці жилому приміщенні. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала та пояснила, що в березні 2012 року між нею та [PERSON] виникла сварка, після чого відповідач залишив свої речі в квартирі, а сам пішов в невідомому напрямку, більше в квартирі він не з"являвся, місце його проживання на даний час їй невідомо. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів і, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з жовтня 2011 року до березня 2012 року проживав в належній [PERSON] і [PERSON] на праві власності квартирі [ADDRESS] на ст. Ярмолинці Ярмолинецького району, як член сім'ї позивачки. 4 березня 2012 року відповідач змінив постійне місце проживання. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САА №677613; карточкою прописки; довідкою Громадського об"єднання "Вікторія" № 229 від 02.06.2015 року про склад сім"ї [PERSON], а також поясненнями позивачки, допитаної як свідка. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутній без поважних причин у квартирі [ADDRESS] на ст. Ярмолинці Ярмолинецького району, яка належить на праві власності [PERSON] і [PERSON] з березня 2012 року, тобто понад один рік, а тому він втратив право на користування вказаним житлом. Судові витрати на користь позивачки з відповідача не стягуються за клопотанням позивачки. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

В червні 2015 року Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру [PERSON] з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу на термін - 3 місяці. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [PERSON] лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері та знаючи про свою хворобу самовільно залишив стаціонар, порушивши протиепідемічний режим. [PERSON] виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню та потребує лікування терміном не менше трьох місяців, а тому просять задовольнити заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви. [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 16 лютого 2015 року по 16 червня 2015 року лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері, після чого самовільно його залишив. Згідно лікарського висновку №5 від 18 червня 2015 року [PERSON] становить епідемічну загрозу населенню в звязку з тим, що виділяє мікобактерії туберкульозу. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" та інших законодавчих актів України» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Враховуючи, що [PERSON] незважаючи на лікування й надалі виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню, оскільки самовільно залишив лікувальний заклад, за таких обставин його слід примусово госпіталізувати в Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер на термін три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

В червні 2015 року Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру [PERSON] з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу на термін - 3 місяці. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [PERSON] лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері та знаючи про свою хворобу самовільно залишив стаціонар, порушивши протиепідемічний режим. [PERSON] виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню та потребує лікування терміном не менше трьох місяців, а тому просять задовольнити заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви. [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 26 травня 2015 року лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері, після чого самовільно його залишив, порушує лікарняний режим, зловживає алкоголем. Згідно лікарського висновку №7 від 18 червня 2015 року [PERSON] становить епідемічну загрозу населенню в звязку з тим, що виділяє мікобактерії туберкульозу. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" та інших законодавчих актів України» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Враховуючи, що [PERSON] незважаючи на лікування й надалі виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню, оскільки самовільно залишає лікувальний заклад, за таких обставин його слід примусово госпіталізувати в Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер на термін три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

В червні 2015 року Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру [PERSON] з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу на термін - 3 місяці. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що [PERSON] лікується в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері та знаючи про свою хворобу самовільно залишає стаціонар, порушуючи протиепідемічний режим. [PERSON] виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню та потребує лікування терміном не менше трьох місяців, а тому просять задовольнити заяву. В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви. [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 31 січня 2015 року по 18 червня 2015 року лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері, після чого самовільно його залишив. Згідно лікарського висновку №4 від 18 червня 2015 року [PERSON] становить епідемічну загрозу населенню в звязку з тим, що виділяє мікобактерії туберкульозу. Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" та інших законодавчих актів України» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Враховуючи, що [PERSON] незважаючи на лікування й надалі виділяє мікобактерії туберкульозу, чим становить епідемічну загрозу населенню, оскільки самовільно залишив лікувальний заклад, за таких обставин його слід примусово госпіталізувати в Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер на термін три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В червні 2016р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за договором позики від 01 серпня 2014 року в розмірі 2 328 980,84 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 120 405,12 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 740,00 грн., а також понесені витрати у розмірі 7 250,00 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2014 року позивач передав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 93 500,00 дол. США, строком до 01 жовтня 2014 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права із цим позовом, у якому просив суд стягнути на його користь грошові кошти основного боргу в сумі - 93 500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.06.2016 року складає у сумі - 2 328 980,84 грн.; 3% річних за період з 02.10.2014 по 21.06.2016 в сумі - 120 405,12 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1 740,00 грн., а також понесені витрати у розмірі 7 250,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

В червні 2016р. [PERSON] (Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з останньої на свою користь заборгованість в розмірі 22 509,00 грн., що еквівалентно за курсу НБУ у розмірі 900,00 доларів США, а також проценти за затримку сплати заборгованості в розмірі 13 130,00 грн, що евівалентно за курсу НБУ у розмірі 525,00 доларів США, а також понесені витрати у розмірі 551,20 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] запропонувала їй попрацювати з 29 вересня 2015 року по 27 жовтня 2015 року на посаді спеціаліста по зв»язкам з громадкістю під час виборчої компанії політичної партії «Сила Людей» у Полтаві, за що обіцяла заплатити згідно усної домовленості 900,00 доларів США. Після виконання своїх зобов»язань, відповідачка обіцяні кошти не виплатила, посилаючись на їх відсутність. У грудні 2015 року відповідач підписала розписку, відповідно до якої зобов'язалась до 01.03.2016 року сплатити позивачу грошові кошти у сумі 900,00 доларів США, та за кожен день затримки, починаючи з 01.03.2016 сплатити 5,00 доларів США. На неоднаразові звернення позивачки повернути отримані кошти, відповідач не реагує, а отже ухиляється від виконання взятих зобов'язань, в зв'язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з цим позовом за захистом своїх прав. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, хоча про дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечення не надала та не просила розглядати справу у її відсутність. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем в них народилася донька [PERSON], [INFO], проте спільне життя не склалося через небажання відповідача утримувати родину. З квітня 2015 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та пояснила, що з квітня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, вона проживає у своїх батьків, а відповідач у своїх. Дитина батька фактично не знає. Також вказала, що вона намагалася зберегти сім"ю, однак відповідач не хоче. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] Від спільного проживання сторін в них народилася донька [PERSON], [INFO]. З квітня 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2014 (а.с. 5), свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4), а також показаннями позивача, допитаної як свідка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved