Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА » про відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з підприємства - відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я 243 000 гривень. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив, що пропрацював на підприємстві - Відповідача в енерго - цеху в період з 23.04.2001 року по професії підземним електрослюсарем з ремонту обслуговування ситсем, підземним електрослюсарем з ремонту устаткування 5 розряду. 16.07.2012 року був звільнений з підприємства у зв'язку із виходом на пенсію. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому 20.02.2014 року (протокол № 360) було встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст., радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженим статико -дінамічними порушеннями хребта, стійкий больовий синдром. За висновком медико - соціально експертною комісією 18.07.2014 року первинно 50% втрати професійної працездатності, 35% по радикулопатії та 15% ХОЗЛ, наступне переосвідчення 01.08.2015 року, до того ж його визнано інвалідом 3 групи. Він вважає, що йому була спричинена моральна шкода по вині підприємства - Відповідача, внаслідок втрати професійної працездатності в зв'язку з отриманими профзахворюваннями, вказує, що втратив домашній затишок і звичні нормальні життєві зв'язки, це призводить до вимушених змін і порушень в її життєвих, особистих, побутових і виробничих відносинах. По причині приступів кашлю він не може вести активний спосіб життя, незначні навантаження приводять до приступів задухи, внаслідок чого виникає задишка, також його турбує обмеження рухів, проблеми з ходою, в нього часто виникає загострення стану здоров'я, змушений приймати медикаменти. Постійно проходить курси лікування, приймає препарати, для зменшення больових відчуттів, змушений проходити лікування по декілька разів на рік. В зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА » 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. До судового засідання представник позивача [PERSON] звернувся із заявою в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги, заявлені [PERSON] у позовній заяві, підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА» - Павлова Н.Ф. , також звернулася до суду із заявою в якій вказала, що позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не визнає, та просила суд у задоволені позовних вимог - відмовити. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивач [PERSON] працював з 23.04.2001 року по 16.07.2012 рік на ПАТ «Євраз Суха Балка» - підземним електрослюсарем з ремонту устаткування 5 розряду, 16.07.2012 року був звільнений у зв'язку із виходом на пенсію. ( а.с.8-11). Висновком МСЕК від 18 липня 2014 року йому встановлено 50 % втрати професійної працездатності по професійному захворюванню, а саме: 15% ХОЗЛ, 35% - радикулопатія, 3 група інвалідності наступне переосвідчення 01.08.2015 року безстроково ( а.с. 16-17). За виявленим професійним захворюванням складено акт від 05.06.2014 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача. Відповідно до акту позивач виконував роботи в умовах впливу шкідливих факторів, які відносяться до 64 класу шкідливості (а.с. 14). Відповідно до Закону України "Про «Охорону Праці», на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання відчуває фізичні болі, загальну слабкість , приступоподібний кашель, пітливість , задуху. Через стан здоров`я вона вимушений періодично проходити стаціонарне лікування, йому протипоказана важка праця, довга хода, переохолодження. Позивач не має можливості повноцінно рухатися, відпочивати, має порушення сну, через що відчуває фізичний дискомфорт, перебуває в знервованому стані, не має можливості вести активний спосіб життя, виконуючи звичну роботу по дому, допомагати родині. Через зазначені обставини погіршилися стосунками з членами сім'ї, обмежений в перебуванні в громадських місцях. Покращення в стані здоров'я не відбувається, позивачу встановлений хронічний характер захворювань, і такі обставини в сукупності викликають відчуття неповноцінності та моральні страждання. При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань через задишку, кашель, важкість у грудній клітині , головний біль, обмеження рухів позивача знаходить також в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороб. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року " Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року , абз.9 п.5 встановлено, що сааме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, яка діяла на момент виникнення правовідносин та якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо мікроклімату, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, наявність вини підприємства, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню вини відповідача, суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 30 000 грн, що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Суд відхиляє заперечення відповідача ПАТ «ЄВРАЗ СУХА БАЛКА »в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, яка не підтверджена висновком медико-соціальної експертизи, оскільки такі доводи не грунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Надання підприємством засобів захисту від шкідливих чинників, які не усунули вплив негативних факторів, інформованості позивача при прийомі на роботу про умови праці не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови підтвердження завдання такої шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial