Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовних вимог. Просили суд визнати неправомірним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42518036 прийняте 13 серпня 2018 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цукановою О.О., яким зареєстроване право власності на приміщення кафе по [ADDRESS] за [PERSON] та витребувати у [PERSON] , який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів приміщенням кафе по [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Відповідач державний реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цуканова О.О. в судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання подала до суду відзив на позовну заяву, просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цуканової О.О. - Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради в судоове засідання не з» явився. До початку судового засідання начальник управління Н.Хомич подав до суду письмові пояснення, просив суд розгляд справи здійснити без участі представника Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, з підстав викладених у письмових поясненнях в яких вважають їх безпідставними, просили суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представників відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, 24 квітня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4 СМБ згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику відкличну відновлювану кредитну лінію у розмірі 90 000 євро з розрахунку 12,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 24 квітня 2007 року по 23 квітня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором поручителем виступила [PERSON] на підставі договору поруки № 4/zпор-07 від 24.04.2007 року. Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92,95 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Постанови правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства» 30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь АТ «Дельта Банк». З цих підстав АТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитному договору № 4 СМБ від 24.04.2007 року та договору іпотеки № 4/zпор-07 від 24.04.2007 року. Рішенням Рівненського міського суду від 11 листопада 2010 року по справі №2-7214/10 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2007 року, що становить 92 565,60 грн., а також 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішенням Рівненського міського суду від 05 грудня 2012 року по справі №1715/4909/12 стягнуто солідарно з [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість по кредитному договору №4 СМБ від 24 квітня 2007 року, а саме, заборгованість по відсотках в сумі 16 909,11 євро, що еквівалентно 721 119,28 грн.: комісію передбачену договором в сумі 33671,53 грн., а всього 205 790,81 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в сумі 2058 грн. Виконавчі листи видані на виконання зазначених рішень Рівненського міського суду перебувають на виконанні в органах виконавчої служби. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії га ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк" (далі - АТ «Дельта Банк»), виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк». В подальшому в межах процедури продажу активів банку, 27 квітня 2018 року були проведені електронні торги результати яких оформлені протоколом №UA-EA-2018-02-28-000160-а (номер лоту F11GL9163). Зі змісту вказаного протоколу слідує, що до активів лоту віднесене право вимоги за кредитним договором №4смб від 24.04.2007 року, укладеним з фізичною особою. Забезпечення: 1. Приміщення кафе на 12 місць (ІІ поверх) загальною площею 64.1. м.кв. за адресою: [ADDRESS] . Іпотекодавцем є позичальник. 2. Договір поруки із фізичною особою. Продаж відбувається за погодженням з заставодержателем. Переможцем електронних торгів визначено [PERSON] 23 травня 2018 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі - продажу майнових прав №534/К відповідно до умов якого, банк передає у власність [PERSON] майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів , які виникли за укладеними договорами (кредитний договір та договори забезпечення). В цей же день укладено договір відступлення права вимоги за договором поруки, за яким банк відступив [PERSON] право вимоги за договором поруки № 4/zпор-07 від 24.04.2007 року. Як вбачається з рішення Рівненського міського суду в справі №2-7214/10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник - ТОВ «Укрпромбанк») до [PERSON] останній не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором з квітня 2008 року. Вимога про усунення порушення зобов`язання забезпеченого іпотекою з посиланням на іпотечне застереження на адресу [PERSON] направлялись неодноразово, зокрема: ТОВ «Укрпромбанк» направлялось та вручено 15 липня 2008 року, 24 березня 2009 року, 08 жовтня 2009 року; ПАТ «Дельта Банк» направлено 24 лютого 2012 року; відповідно до реєстру №24.02(1) [PERSON] направлено службою кур`єрської доставки 24 травня 2018 року. Від отримання поштового відправлення [PERSON] відмовився, що підтверджується відміткою на бланку рекомендованого повідомлення та актом приймання-передачі повідомлення-вимоги датований 26 травня 2018 року Відповідачем [PERSON] надано до матеріалів справи звіт з незалежної оцінки майна: приміщення кафе, площею 64,1 м. кв. що знаходиться за адресою [ADDRESS] Звіт внесено до бази ФДМУ за ідентифікатором №3291392_24062018_180624_013 від 24 червня 2018 року виконавцем звіту є ТОВ «МЕТ- Експерт Плюс». Термін дії звіту становить 6-ть місяців від дати реєстрації оцінки. Тобто на момент здійснення оскаржуваної реєстраційної дії звіт про оцінку майна був чинний. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК Укпраїни, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Законодавець чітко визначив що під терміном «переважно перед іншими кредиторами цього боржника» розуміється пріоритет, тобто - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Таким чином [PERSON] є іпотекодержателем з вищим пріоритетом ніж будь-які інші особи, які мають зареєстровані права вимоги щодо предмету іпотеки. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Стаття 33 цього Закону передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Наданий суду договір іпотеки № 4/zпор-07 від 24.04.2007 року містить розділ 4 «Порядок звернення стягнення та реалізація предмета іпотеки», яким передбачено відповідне іпотечне застереження, зокрема в п.п.4.4.1. зазначеного договору передбачено передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Реєстрація права власності на предмет іпотеки здійснюється органами та особами передбаченими ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» У відповідності до ч.3 ст. 10 вищевказаного Закону державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав відповідно до ч.1 ст. 11 Закону. Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна. Частиною 1ст. 27 Закону №1952-ІV визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав здійснюється на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127). Пунктом 40 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Пунктом 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Перелік документів є вичерпний. Як вбачається з матеріалів справи для вчинення державної реєстрації [PERSON] було надано державному реєстратору Цукановій О.О. документи, які зазначені у пункті 61 Порядку №1127, зокрема: лист-вимогу, якою [PERSON] на підставі ст.35 ЗУ «Про іпотеку» вимагав від [PERSON] в тридцятиденний строк виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором №4СМБ від 24 квітня 2007, в тому числі сплатити всю заборгованість за кредитним договором. яка станом на 23 травня 2018 року становить 5144340,83 грн.; акт приймання-передачі повідомлення вимоги в порядку, визначеному ст.35 ЗУ «Про іпотеку» від 26 травня 2018 року, з якого вбачається, що позивач [PERSON] в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] отримав вимогу, але від підпису відмовився. Також було надано іпотечний договір №4/zсмбіп-07 від 24.04.2007 року та договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором №4/zсмбіп-07. Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Таким чином відповідачем - державним реєстратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради [PERSON] О [PERSON] дотримані вимоги закону при вчиненні реєстраційних дій. Враховуючи вищенаведене, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42518036 від 13 серпня 2018 року, прийняте державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Цукановою О.О., яким зареєстроване право власності на приміщення кафе по [ADDRESS] за [PERSON] є правомірним, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed