Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було між ними розірвано. За час спільного проживання у них народилась спільна дитина донька [PERSON], [INFO]. На даний час дочка навчається в Державному ВНЗ «БЦ механіко-енергетичному технікумі". Позивач не має можливості самостійно забезпечувати потреби дитини, а відповідач самоусунувся від батьківських обов»язків, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв»язку з цим позивач звернулася до суду та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян, відповідно до віку дитини, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, через канцелярію суду, подав до суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи без його участі, позов визнав, згоден сплачувати аліменти. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 cт.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-БК № 250744 від 23.05.2002 року. [PERSON], [INFO] є спільною дитиною сторін, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії І-БК № 490559 від 26.05.1998 року. Згідно довідки № 229 від 19.07.2016 року, виданої Державним вищим навчальним закладом «Білоцерківський механіко-енергетичний технікум» встановлено, що [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі та є його студентом, денної форми навчання, та термін навчання становить з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Судом, також, встановлено, що відповідач неналежно піклується про матеріальне забезпечення дитини, самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, дочку утримує лише позивач. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд врахував те, що відповідач не утримує свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання, що відповідач працездатний, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і тому суд вважає, що відповідач може та законом зобовязаний нести витрати на утримання своєї дитини [PERSON] у звязку з її навчанням. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме: 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved