Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 1.1. 23.03.2021 [PERSON] (далі також - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі також - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 1 млн 500 тис. грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 у справі №0640/3465/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області викладену у листі від 07.06.2018 в наданні дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки з послідуючого передачею в оренду терміном на 49 років, за клопотанням від 03.05.2018. 1.3. Посилаючись на те, що протиправними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінив на власний розсуд в розмірі 1 млн 500 тис. грн, яка виразилась в душевних стражданнях пережитих позивачем через неправомірні дії відповідача, в зв`язку з чим похитнулася його віра в державні органи та саму державу Україна, а також те, що позивач був змушений виділити тривалий час для звернення до юристів та судових органів для усунення незаконних перешкод в порушенні відповідачем прав позивача, позбавлений можливості своєчасного та нормального вирішення побутових проблем та задоволення людських потреб, зазнав сильний психологічний стрес, постійне напруження під час судового врегулювання спору, що призвело до погіршення стосунків з односельчанами, негативно позначилося на його психічному стані та відносинах в сім`ї, позивач звернувся до суд з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 29.03.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/2599/21, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позову заяву. 2.2. 27.04.2021 представник відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на відсутність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди, просив у задоволенні позову відмовити. 2.3. 18.06.2021 ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні, про що повідомлено учасників справи. 2.4. 13.07.2021 Позивач подав заяву, в які просив розгляд справи проводити без його участі. 2.5. 01.09.2021 позивач та відповідач у судове засідання не прибули, повідомлялись про розгляд справи в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 17.09.2018 рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №0640/3465/18 позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом № Г-5215/0-3094/0/22-18 від 07.06.2018, у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, яка розташована на території Андрушівського району Житомирської області, для сінокосіння за клопотанням від 03.05.2018 та скасовано її. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання [PERSON] від 03.05.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки кадастровий номер 1820388600:06:000:0022, яка розташована на території Андрушівського району Житомирської області, та прийняти рішення із врахуванням встановлених обставин справи та у відповідності до норм Земельного кодексу України. В задоволенні позовних вимог в частині зобов"язання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою - відмовлено (а.с. 5-6). IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. 4.2. За змістом частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4.3. Статтею 1174 цього ж Кодексу передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ 5.1. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовуючи завдання йому моральної шкоди посилається на вину відповідача, яка встановлена рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 у справі №0640/3465/18. 5.2. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 5.3. Отже, під моральною шкодою розуміється втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. 5.4. При цьому, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. 5.5. Зі змісту позовної заяви слідує, що завдання позивачу моральної шкоди обґрунтовується посиланням на рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 у справі №0640/3465/18, яким визнано протиправною відмову відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту земельної ділянки, яка розташована на території Андрушівського району Житомирської області, за клопотанням позивача від 03.05.2018, однак саме по собі визнання протиправною відмови відповідача, не свідчить про факт завдання позивачу моральної шкоди. 5.6. Суд звертає увагу, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 5.7. Водночас, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання йому фізичних чи душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок визнання відмови відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту земельної ділянки за клопотанням від 03.05.2018 протиправною. 5.8. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем в порушення статті 81 Цивільного процесуального кодексу України не доведено завдання йому моральної шкоди з боку відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Враховуючи, що докази понесення сторонами будь-яких судових витрат у справі відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачає підстав для вирішення питання розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed