Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Національний банк України звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13.03.2012 року. Позов обґрунтовано тим, що 13.03.2012 року між Національним банком України та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі № 4, згідно якого позивач надав позичальнику кредит на споживчі цілі - проведення ремонту квартири в сумі 75 000,00 грн строком користування на 10 років, зі сплатою процентів у poзмipi 8 % річних. Пунктом 2.3 Кредитного договору встановлено, що забезпеченням повернення наданого Національним банком кредиту є договір поруки №4/П від 13.03.2012 року. 13.03.2012 року між Національним банком України та [PERSON] в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, укладено Договір поруки №4/П. Відповідно до пункту 1 Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Національним банком відповідати в повному обсязі за виконання зобов`язань позичальника щодо своєчасного повернення кредиту, наданого Національним банком за Кредитним договором, сплати пені, тощо. 30.09.2015 між позивачем та відповідачем був укладений додатковий договір №15 відповідно до умов якого позичальник у разі звільнення з Національного банку "у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 36, пунктами 1 (у тому числі у зв`язку із скороченням штатної чисельності або реорганізацією), 2, 5, 6 статті 40 Кодексу законів про працю України, за власним бажанням з поважних причин Позичальник повинен відповідно до умов укладеного договору про надання кредиту перераховувати на рахунок Національного банку щомісячну суму повернення кредиту та оплату за користування ним, пеню (у разі її нарахування) до 20 числа (включно) кожного місяця". 31.12.2015 Позичальник звільнився з Національного банку за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (за угодою сторін).З 22.07.2019 припинилося надходження коштів від Позичальника для погашення кредиту, а з 21.10.2019 - на погашення процентів. Згідно п.5.1 Кредитного договору у разі несвоєчасного виконання Позичальником зобов`язань з повернення кредиту, оплати за його користування (за відсутності письмової домовленості про відстрочення повернення кредиту) нараховується пеня в розмірі 0,05 відсотка від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, яку Позичальник повинен сплатити Національному банку. Через неналежне виконання зобов"язання за кредитним договором станом на 07.02.2020 року у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, процентів та пені у розмірі 21 158 грн 08 коп., яка складається з строкової заборгованості за кредитом в розмірі - 16 194,73 грн; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3927,26 грн; строкової заборгованості за процентами в розмірі 136,35 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 539,54 грн; пеня за простроченим кредитом в розмірі 325,36 грн; пеня за простроченими процентами в розмірі 34,84 грн., яку позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь Банку та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у його відсутності Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору. Судом встановлено, що 13.03.2012 року між Національним банком України та [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №4, згідно якого позивач надав позичальнику довгостроковий кредит на споживчі цілі: на ремонт квартири у сумі 75 000 грн строком користування на 10 років з дати виникнення заборгованості на рахунку з обліку наданого кредиту (а.с.25-27). Згідно п.2.1 Національний банк надає Позичальнику кредит на умовах повернення, платності, забезпечення, строковості та цільового використання. Відповідно до п.2.2 зазначеного договору кредит надається шляхом зарахування на особовий рахунок позичальника № [NUMBER] , який відкритий в ОПЕРУ Національного банку України. Згідно меморіального ордеру №1 від 13.03.2012 року [PERSON] було зараховано на безвідсотковий рахунок грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн, згідно договору №4 від 13.03.2012 року (а.с.36). Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору в повному обсязі. Згідно п.2.3 Кредитного договору встановлено, що забезпеченням повернення наданого Національним банком кредиту є договір поруки №4/П від 13.03.2012 року. 13.03.2012 року між Національним банком України та [PERSON] , в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, укладено Договір поруки № 4/П (а.с.29). Відповідно до пункту 1 Договору поруки, Поручитель зобов`язується перед Національним банком відповідати в повному обсязі за виконання зобов`язань [PERSON] щодо своєчасного повернення кредиту, наданого Національним банком за Кредитним договором ві 13.03.2012 року №4 у сплаті 75 000 грн. строком до 13.03.2022 року, оплати за користування ним, сплати пені штрафу (у разі їх нарахування) у встановлений строк. Згідно пункту 2 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником обов`язків за Кредитним договором, Позичальник і Поручитель відповідають перед Національним банком як солідарні боржники. Відповідальність Поручителя настає з моменту порушення зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. 30.09.2015 між Національним банком України та [PERSON] був укладений додатковий договір № 15 Згідно п.1.1 додаткового договору абзац 1 підпункту 4.1.4 пункту 4.1 розділу 4 Кредитного договору від 13.03.2013 року був викладений у новій редакції, яка передбачала, що Позичальник у разі звільнення з Національного банку "у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 36, пунктами 1 (у тому числі у зв`язку із скороченням штатної чисельності або реорганізацією), 2, 5, 6 статті 40 Кодексу законів про працю України, за власним бажанням з поважних причин Позичальник повинен відповідно до умов укладеного договору про надання кредиту перераховувати на рахунок Національного банку щомісячну суму повернення кредиту та оплату за користування ним, пеню (у разі її нарахування) до 20 числа (включно) кожного місяця". Відповідно до наказу Управління Національного банку України в Івано-Франківській області №172-к від 17.12.2015 року [PERSON] , охоронника 6 розряду відділу банківської безпеки 31.12.2015 року звільнено на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін. Станом на 07.02.2020 року у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту, процентів та пені у розмірі 21 158 грн 08 коп., яка складається з строкової заборгованості за кредитом в розмірі - 16 194,73 грн; простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3927,26 грн; строкової заборгованості за процентами в розмірі 136,35 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 539,54 грн; пеня за простроченим кредитом в розмірі 325,36 грн; пеня за простроченими процентами в розмірі 34,84 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до додаткового договору №5 від 30.12.2015 року [PERSON] звільнився за власним бажанням, то він повинен був відповідно до умов укладеного договору перераховувати на рахунок Національного банку щомісячну суму повернення кредиту та оплату за користування ним, пеню (у разі її нарахування) до 20 числа (включно) кожного місяця». Оскільки у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором, то позивачем було направлено вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів Жодних дій зі сторони відповідача, щодо погашення заборгованості за кредитним договором вчинено не було. Частиною 1 ст. 554 ЦК України, зазначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до позичальника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України). Згідно листа-вимоги від 22.10.2019 року №55-0052/54906 позивачем було направлено [PERSON] та [PERSON] вимогу про погашення заборгованості та нарахованої пені за Кредитним договором від 13.03.2012 року №4 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі, додаткового договору від 30.09.2015 року №15 та договору поруки від 13.03.2012 №4/П протягом 20 робочих днів з дати отримання вимоги (а.с.37), яка повернута позивачу з відміткою повернуто, у зв`язку з закінченням строку зберігання на поштовому відділенні. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що 13.03.2012 року між Національним банком України та [PERSON] , в рахунок забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором від 13.03.2012 року №4, укладено Договір поруки № 4/П (а.с.29-30), за яким відповідно до п.1 та п.2 Поручитель зобов`язується перед Національним банком відповідати в повному обсязі за виконання зобов`язань [PERSON] щодо своєчасного повернення кредиту, наданого Національним банком Позичальнику за кредитним договором від 13 березня 2012 року № 4 у сумі 75000 (Сімдесят п`ять тисяч) гривень строком до 13 березня 2022 року, оплати за користування ним, сплати пені, штрафу (у разі їх нарахування) у встановлений строк. У випадку невиконання Позичальником обов`язків за кредитним договором, Позичальник і Поручитель відповідають перед Національним банком як солідарні боржники. Відповідальність Поручителя настає з моменту порушення зобов`язань Позичальником за кредитним договором, Поручителем якого він є. Національний банк письмово повідомляє Поручителя про невиконання Позичальником умов кредитного договору, наявність заборгованості та/або дострокове припинення дії кредитного договору. Поручитель зобов`язується виконати свої зобов`язання за договором поруки протягом 30 календарних днів після отримання вимоги Національного банку. Відповідно до листа вимоги від 05.12.2019 року №55-0052/63618 позивачем було направлено [PERSON] та [PERSON] вимогу про погашення заборгованості та нарахованої пені за Кредитним договором від 13.03.2012 року №4 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі, додаткового договору від 30.09.2015 року №15 та договору поруки від 13.03.2012 №4/П протягом 31 календарного дня з дати отримання даної вимоги (а.с.38), яка повернута позивачу з відміткою повернуто, у зв`язку з закінченням строку зберігання на поштовому відділенні. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову Національного банку України, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання договору про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №4 від 13.03.2012 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком - позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано пеню. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі №4 від 13.03.2012 року, розмір якої станом на 07.02.2020 року складає 21158,08 гривень, що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved