Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

В червні 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 21 жовтня 2011 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 32000,00 грн., які зобов'язався повернути до 21 грудня 2011 р.. 13 листопада 2011 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 30700,00 дол. США, зобов»язавшись повернути ці кошти в строк до 13 грудня 2012 р.. 03 жовтня 2012 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 64000,00 грн., зобов»язавшись повернути ці кошти в строк до 03 листопада 2012 р.. 17 вересня 2014 р. представник позивача в судовому засіданні подав уточнення позовних вимог, де просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 605222,47 грн. та судовий збір. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, не з"явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 21 жовтня 2011 р. було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти у розмірі 32000,00 грн., які зобов'язався повернути до 21 грудня 2011 р., що підтверджується розпискою від 21 жовтня 2011 року. 13 листопада 2011 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 30700,00 дол. США, зобов»язавшись повернути ці кошти в строк до 13 грудня 2012 р., що підтверджується розпискою від 13 листопада 2011 року. 03 жовтня 2012 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 64000,00 грн., зобов»язавшись повернути ці кошти в строк до 03 листопада 2012 р., що підтверджується розпискою від 03 жовтня 2012 року. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. У відповідності до вимог статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення у розписках - визначений. Станом на 15 квітня 2014 року курс НБУ долара США до гривні становить 1238,5561 гривень за 100,00 доларів США. Таким чином, сума боргу по позиці, отриманій в доларах на день підписання позовної заяви становить 30700,00х12,385561=380236,72грн.. Крім основного боргу, який становить 605222,47 грн., суд стягує 3% річних від суми боргу в розмірі 17291,57 грн., пені що складає 32992,22 грн. Та суму збитків від інфляційних процесів в сумі 17291,57 грн., а всього 605222 гр. 47 коп.. Згідно вимог статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання згідно вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved