Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення місця проживання дитини. Мотивує позов тим, 8 липня 2013 року, [PERSON] (далі Позивач) уклав шлюб з [PERSON] ( [PERSON] ) (далі Відповідач), який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 181, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . На даний час шлюб вони розривають юридично - цивільна справа № 459/3504/18 слухається в Червоноградському міському суді Львівської області. Від проживання у шлюбі, [INFO] , в них народився син [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Постійно та від народження син проживає та зареєстрований разом із позивачем та перебуває на повному його отриманні. Під час слухання справи про розірвання шлюбу в них виникли суперечки щодо місця подальшого проживання їхнього спільного сина. Згідно виробничої характеристики № 9-1/2307 від 07.12.2018 року - [PERSON] характеризується лише з позитивної сторони. Характеристика з місця проживання № 328 від 03.12.2018 року - характеризує [PERSON] з позитивної сторони. Згідно довідки виданої Хлівчанськими ясла-садом, батьківську плату за перебування дитини [PERSON] сплачує його батько і опікується також батько. Відповідно довідки закладу дошкільної освіти «Малятко» дитиною [PERSON] опікується та повністю займається батько. Згідно довідки про доходи [PERSON] працює ДП Львіввугілля шахта «Степова» та за півріччя 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 85093.80 (вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто три) гривні вісімдесят копійок. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. За таких умов сину буде краще з батьком. В аналогічній справі свій правовий висновок для прийняття рішень як зразок постановлено Великою Палатою Верховного суду України 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16 - ц, провадження № 14-327цс18 де зазначається наступне: При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Визначаючи місце проживання дитини з батьком, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, надав належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі яких достатньо повно установив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що позивач постійно піклується про дитину, бере участь у духовному та фізичному розвиткові у позивача наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини, батько не заперечує щодо спілкування з матір`ю. 26.06.2019 року в суд подано [PERSON] зустрічну позовну заяву яка мотивована наступним: в провадженні Сокальського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа №454/646/19 за позовом [PERSON] до неї про визначення місця проживання дитини. 18 липня 2013 р. між відповідачем та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис №181. За період перебування у шлюбі [INFO] у них народився син - [PERSON] . За час перебування у шлюбі вони з чоловіком та їхнім сином проживали спільно за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з погіршенням сімейних відносин, в червні 2018 р. відповідач змушена була виселитись від чоловіка, та почала постійно проживати у власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Їхній малолітній син періодично жив два тижня у батька за адресою: [ADDRESS] , та два тижні у матері за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18 березня 2019 р. шлюб між ними було розірвано. Між відповідачем та [PERSON] не досягнуто згоди щодо того з ким буде проживати їхній малолітній син. Починаючи з травня 2019 р. малолітній син постійно проживає іх відповідачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом КП «ЧЖКС» від 14.06.2019 р. №271. Згідно акту обстеження умов проживання від 14 травня 2019 р. складеного органом опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, було обстежено житлово-побутові умови в належній мені квартирі за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окреме спальне місце для дитини, меблі, всі необхідні речі для життя та розвитку дитини. Відповідач працює дистреб`ютером компанії «Ейвон Косметікс Юкрейн», отримує стабілний щомісячний дохід від 6000 грн. до 10000 грн. У неї гнучкий графік роботи, вона самостійно розприділяю свій робочий час, а тому може самостійно відводити та забирати дитину з садочку. На випадок хвороби дитини відповідач в змозі займатись лікуванням дитини та доглядом за нею. Згідно побутової характеристики від 13 червня 2019 р. №2659 виданої КП «ЧЖКС» заяв та скарг від сусідів на неї не поступало. Вважає, що умови в яких проживає батько дитини негативно впливатимуть на їхнього сина. Батько дитини більшу частину часу проводить на роботі у шахті, а вільний час проводить у компаніях товаришів, внаслідок чого дитина залишається без належного догляду. З Відповідачем проживає його непрацездатний батько, який хворіє на рак а також його брат який є інвалідом І групи. Матір Відповідача проживає за кордоном. Вважає, що за таких обставин батько дитини не в стані створити нормальних та безпечних умов для проживання, харчування, та розвитку їхнього малолітнього сина. На відміну від батька дитини відповідач в повній мірі усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання дитини, піклування про її добробут, збереження психічного та фізичного здоров`я, забезпечення духовного та розумового розвитку. Враховуючи вік дитини, а також те, що між дитиною та матір`ю у ранньому віці існує тісний зв`язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, вважає, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю відповідатиме інтересам дитини. Заходи досудового врегулювання спору між [PERSON] та Відповідачем не проводились. Підтверджує про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав до цього чи іншого суду на території України. А тому просить суд Об`єднати в одне провадження її зустрічний позов з позовом [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Відмовити у задоволенні позовних вимог по первісному позову [PERSON] - повністю. Визначити місце проживання [PERSON] [INFO] з матір`ю [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до поданого відзиву на зустрічну позовну заяву вбачається, що [PERSON] зазначив в провадженні Сокальського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа № 454/646/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Від [PERSON] до Сокальського районного суду Львівської області поступила зустрічна позовна заява до [PERSON] з тим самим предметом спору про визначення місця проживання дитини. Вважає, що дана позовна заява повинна бути об`єднана в одне провадження в справі № 454/646/19. Щодо позовних вимог [PERSON] вважаю, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: [PERSON] в зустрічній позовній заяві вказує, що працює дистребютором компанії «Гїйвон Космстікс Юкрейн», мас дохід 6000-10000 гривень щомісяця. Однак позивач наголошує суду, що сторона повинна довести ті обставини на котрі посилається, крім того звертаю увагу, що офіційне працевлаштування працівника - гарантоване Конституцією України право на працю, реалізоване шляхом укладання трудового договору. Згідно Конституції, кожен мас право па працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (стаття 43 Конституції України). Це право реалізується шляхом укладання трудового договору. При укладенні трудового договору існують певні вимоги до його форми: трудовий договір укладається в письмовій формі. Нелегальним працевлаштуванням слід вважати виконання певного виду робіт без юридичного оформлення працевлаштування, тобто без укладання трудового договору. В разі, якщо роботодавець допускає працівника до роботи без оформлення трудового договору, ці дії є порушенням законодавства про пращо та є підставою для накладення на нього штрафу(стаття 265 КЗпП України). Крім того зважаючи, що [PERSON] не довела суду, що має доходи на існування хоч би для себе, не довела що має постійне місце праці з джерелом доходу, то слід зазначити для суду, той факт що проживання з нею дитини надасть їй можливість отримувати аліменти з [PERSON] приблизно в місяць це становитиме 4000 (чотири тисячі гривень) це підтверджується тим, що дитина з [PERSON] стала проживати в червні 2019 року, а 12 липня 2019 року Червоноградським міським судом Львівської області прийнята до розгляду позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів № 459/1798/19, рішення прийнято в користь [PERSON] проте надає суду копію ухвали про відкриття справи так як оригінал рішення ще не надійшов, тому складається враження, що визначення місця проживання дитини має корисливий мотив для [PERSON] .. Щодо обстеження умов проживання від 14 травня 2019 року квартири [PERSON] то гам вказано, що квартира однокімнатна і в дитини лише існує своє ліжко, крім того згідно довідки про склад сімї № 10612 то родина [PERSON] за адресою [ADDRESS] складається ще з [PERSON] [INFO] , який також зареєстрований та має право користування житловим приміщенням, тобто в однокімнатній квартирі є троє осіб. Не допускається заселення в одну кімнату осіб різної статі, яким виповнилося більше дев`яти років, крім подружжя. При заселенні, житлове приміщення мас відповідати всім відповідним санітарним нормам, та мас бути упорядковане відповідно до того району в якому розташоване. Згідно акту обстеження житлових умов [PERSON] квартира належна [PERSON] знаходиться в [ADDRESS] , складається з трьох житлових кімнат, балкону, санвузла, коридору, в квартирі розмішена дитяча кімната, з іграшками, дитячим одягом, побутовою технікою. Таким чином доводи [PERSON] про те, що в [PERSON] не має відповідних умов на проживання дитини не відповідають дійсності більше того умови проживання батька кращі за умови проживання матері та відповідають інтересам дитини. Щодо позиції [PERSON] , що після того як вона почала проживати окремо з [PERSON] , то дитина проживала два тижні у неї, а два тижні у батька, то це видумка [PERSON] оскільки [PERSON] постійно відвідував Хлівчанський ясла-садок з 01.06.2017 року по 15.07.2019 року і згідно довідки від 18.11.2019 року мав лише поодинокі пропуски, що підтверджувались батьком в зв`язку з хворобою сина. Тобто в позовній заяві [PERSON] вказує вчергове неправдиві дані. А тому просить відмовити у зустрічній позовній заяві. Відповідно до Доповнення до первісної позовної заяви [PERSON] , то слід зазначити що в провадженні Сокальського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа № 454/646/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Під час розгляду даної справи Позивач [PERSON] придбав квартиру в [ADDRESS] . Дану квартиру Позивач [PERSON] обмеблював, обладнав дитячу кімнату, та систематично проживає у ній, а тому позовну вимогу бажає виклати у наступній редакції: Визначити місце проживання [PERSON] [INFO] , жителя с. Хлівчани Сокальського району Львівської області з батьком [PERSON] [INFO] у [ADDRESS] та у [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить його задоволити, з підстав наведених у позовній заяві. В зустрвчному позові просять відмовити в зв"язку із безпідставністю. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні просять в задоволенні первісного позову відмовити з підстав наведених у відзиві та поясненнях. Зустрічний позов просять задоволити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської радив судове засідання не прибув, однак подав заяву про слухання справи у їх відсутності та відповідні документи, зокрема витяг з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.11.2019 року №218 з якого вбачається, що розглянувши висновки комісії з питань прав дитини від 05.11.2019 року він вирішив проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] покласти на думку суду. Представник третьої особи служби в справах дітей Сокальської РДА в судове засідання не прибув. Заслухавши вступні слова, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною 1, 2 ст. 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 18.07.2013 року про що зроблено відповідний актовий запис №181 та видано свідоцтво. Відповідно до Свідоцтва про народження вбачається, що у сторін на утримані є син [PERSON] , [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис №139 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Згідно виробничої характеристики № 9-1/2307 від 07.12.2018 року - [PERSON] характеризується лише з позитивної сторони. Характеристика з місця проживання № 328 від 03.12.2018 року - характеризує [PERSON] з позитивної сторони. Згідно довідки виданої Хлівчанськими ясла-садом, батьківську плату за перебування дитини [PERSON] сплачує його батько і опікується також батько. Відповідно довідки закладу дошкільної освіти «Малятко» дитиною [PERSON] опікується та повністю займається батько. Згідно довідки про доходи [PERSON] працює ДП Львіввугілля шахта «Степова» та за півріччя 2018 року отримав заробітну плату в розмірі 85093грн.80 коп.(вісімдесят п`ять тисяч дев`яносто три) гривні вісімдесят копійок. Згідно акту обстеження умов проживання від 14 травня 2019 р. складеного органом опіки та піклування Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, було обстежено житлово-побутові умови в належній мені квартирі за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окреме спальне місце для дитини, меблі, всі необхідні речі для життя та розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 28.11.2019 року №218 вбачається, що розглянувши висновки комісії з питань прав дитини від 05.11.2019 року вирішив проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] покласти на думку суду. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає , що первісний позов слід задоволити та доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , жителя с.Хлівчани Сокальського району Львівської області з батьком [PERSON] , [INFO] у [ADDRESS] та у [ADDRESS] , оскільки судом повно та всебічно досліджено матеріали справи, враховано інтереси та бажання дитини, батько дитини зареєстрований та проживає у належній йому на праві власності двокімнатній квартирі, працює та отримує заробітну плату, позитивно характеризується за місцем роботи, отримує дохід та на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд не приймає позицію відповідачки [PERSON] , що після того як вона почала проживати окремо від чоловіка [PERSON] , то дитина проживала два тижні у неї, а два тижні у батька, оскільки з матеріалів справи вбачається, що після того як відповідачка пішла проживати окремо від позивача, то їх син [PERSON] проживав з батьком ( позивачем) та постійно відвідував Хлівчанський ясла-садок з 01.06.2017 року по 15.07.2019 року ( більше двох років) і згідно довідки від 18.11.2019 року мав лише поодинокі пропуски, що підтверджувались батьком в зв`язку з хворобою сина. Даний факт свідчить про , що дитина значно більше прихильна до батька, ніж до інших членів родини, має з ним більш тісний емоційний зв`язок та фактично виявляє бажання проживати разом із батьком . Щодо, рекомендації органу опіки та піклування, то суд зазначиє, що відповідно до цивільно-процесуального законодавства жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зазначений висновок органу опіки і піклування не може мати переваги над іншими доказами, а судом належно його оцінено в сукупності з іншими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved