Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він має у приватній власності вантажний автомобіль «КАмаЗ-5511», д/н [NUMBER] та зареєстрований як приватний підприємець 23.06.2006 року за №111068. Маючи законні підстави, надає транспортні послуги по перевезенню вантажів по території України. На початку 2013 року до нього звернувся відповідач та запропонував виконати роботи по вивезенню ґрунту при чищенні дна озера на території ТОВ «Гранд Адмірал Клуб» по вул. Варшавська 116, 11-та лінія в м. Ірпінь Київської області. Вартість робочої зміни становила 1 800 грн. та розрахунок в кінці зміни. На підставі усної домовленості позивач приступив до виконання робіт. На об»єкті були задіяні ще декілька вантажних автомобілів та екскаватор. Роботи тривали упродовж трьох неповних змін з 08.12.2013 року по 10.12.2013 року. Проте відповідач не проводив розрахунок кожної зміни, а 13.12.2013 року посилаючись на надумані підстави запропонував відстрочити виплату зароблених позивачем грошей на 5 днів до 18.12.2013 року про що написав розписку. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, проте відповідач ігнорує його, нехтуючи умовами договору та відмовляється провести з ним розрахунок за виконану роботу, всіляко уникає зустрічей. В зв»язку з тим, що в добровільному порядку відповідач відмовляється розрахуватися, він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, просив суд про стягнення з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, а саме борг в розмірі 2 600 грн., індекс інфляції - 2607.8 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов»язання в розмірі 231.6 грн., всього на загальну суму 5439.7 грн. В судових засіданнях позивач підтримав в повному обсязі вимоги позову та просив суд про його задоволення. В останнє судове засідання не з»явився, надіславши письмову заяву в якій просив проводити судове засідання без його участі та про задоволення вимог його позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлявся судом про день та час розгляду справи за відомим суду місцем його реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також позивач в судовому засіданні. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач має у приватній власності вантажний автомобіль «КАмаЗ-5511», д/н [NUMBER] та зареєстрований як приватний підприємець 23.06.2006 року за №111068. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що маючи законні на те підстави, він надає транспортні послуги по перевезенню вантажів по території України. На початку 2013 року до нього звернувся відповідач та запропонував виконати роботи по вивезенню ґрунту при чищенні дна озера на території ТОВ «Гранд Адмірал Клуб» по вул. Варшавська 116, 11-та лінія в м. Ірпінь Київської області. Вартість робочої зміни становила 1 800 грн. та розрахунок в кінці зміни. На підставі усної домовленості позивач приступив до виконання робіт. На об»єкті були задіяні ще декілька вантажних автомобілів та екскаватор. Роботи тривали упродовж трьох неповних змін з 08.12.2013 року по 10.12.2013 року. Проте відповідач не проводив розрахунок кожної зміни, а 13.12.2013 року посилаючись на надумані підстави запропонував відстрочити виплату зароблених позивачем грошей на 5 днів до 18.12.2013 року про що написав розписку (а.с.3). Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення боргу, проте відповідач ігнорує його, нехтуючи умовами договору та відмовляється провести з ним розрахунок за виконану роботу, всіляко уникає зустрічей. В зв»язку з тим, що в добровільному порядку відповідач відмовляється розрахуватися, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права, просив суд про стягнення з відповідача на його користь суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, а саме борг в розмірі 2 600 грн., індекс інфляції - 2607.8 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов»язання в розмірі 231.6 грн., всього на загальну суму 5439.7 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Таким чином, позивач має право вимагати від відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми. Позивачем самостійно виконано розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції. За період прострочення боргу з грудня 2013 року по грудень 2016 року індекс інфляції складає 200,3% (100,5%х124,9%х143,3%х111,4%). Сума нарахованого індексу інфляції за період прострочення боргу у сумі 2600 грн. становить 2607.8 грн. (2600х200.3%= 5207,8 - 2600). Крім того позивачем було виконано розрахунок процентів річних за невиконання грошового зобов»язання, відповідно до якого сума процентів річних складає 231,9 грн. Суд вважає такі розрахунки правильними та бере їх до уваги. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved