Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання права власності на [ADDRESS] за позивачем [PERSON] на 1 / 2 частку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], на 1 / 4 частку, як за колишнім членом колгоспного двору; за позивачем [PERSON] на 1 / 4 частку, як за колишнім членом колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року у якому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач [PERSON] прийняв спадщину [PERSON], який помер [INFO], шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про її прийняття; у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості оформити майнові права на вищезазначений будинок. Відповідно до заяви від 05 липня 2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності; згідно заяви від 05 травня 2018 року Лосинівський селищний голова Андрієць В.М. протии позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Згідно довідки Лосинівської селищної ради від 16 січня 2018 року домоволодіння [ADDRESS] віднесене до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 22 травня 2017 року станом на 31 грудня 2012 року [ADDRESS] не зареєстрований. Відомості про самочинне будівництво у даній довідці не зазначені. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], та позивачі [PERSON], [PERSON] не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними - по 1 / 4. [PERSON] померла [INFO] в с.Сальне Ніжинського району, спадщина останньої прийнята її сином [PERSON] шляхом фактичного вступу у її володіння та розпорядження. Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 05 травня 2018 року спадкова справа після [PERSON] не заводилась. [PERSON] помер [INFO] в с.Сальне Ніжинського району, спадщина останнього прийнята його сином-позивачем [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON], в матеріалах якої є заяви: [PERSON]-дружини спадкодавця, відмови від одержання спадщини; [PERSON]-дочки спадкодавця, відмови від одержання спадщини; [PERSON]-сина спадкодавця, відмови від одержання спадщини. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] та [PERSON], визнання недійсними чи скасування вищезазначених відмов від прийняття спадщини, станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської Державної нотаріальної контори від 25 січня 2018 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв»язку з віднесенням його до статусу колгоспного двору та невизначення часток.. Спадкодавець [PERSON], як член колгоспного двору, не втратив права на належну 1 / 4 частку даного будинку, та на 1 / 4 частку в порядку спадкування після [PERSON], дані частки входять до складу його спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дані частки перешкоджає позивачу [PERSON] оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позивачі [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на належні їм 1 / 4 частки будинку, у зв"язку з чим та із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в даній частині. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved