Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Орган опіки та піклування м.Черкаси звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] З 2012 року батько [PERSON] з донькою не проживає, не зустрічається та не піклується. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12 вересня 2012 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON]. Відповідно до довідки ДВС відповідач має заборгованість в сумі 65 462,13 грн. 12 вересня 2014 року рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси шлюб між батьками розірвано Відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню своєї доньки, не проявляє батьківської турботи до неї Він самоусунувся від будь-якого спілкування, виховання та утримання. 22 січня 2018 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену заяву про те, що погоджується з позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. А тому, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до початку судового засідання нотаріально засвідчену заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав та просив справу слухати у його відсутність. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] 12 вересня 2014 року шлюб між батьками дитини офіційно розірвано, малолітня залишилася проживати з матір"ю. З 2012 року [PERSON] з донькою не проживає, не зустрічається та не спілкується, не цікавиться життям та здоров»ям, не бере участі у її утриманні. Всі витрати по вихованню та утриманню малолітньої були покладені на матір [PERSON] 28 лютого 2012 року [PERSON] написав заяву про відмову від своїх батьківських прав щодо малолітньої доньки. Заява посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до листа дошкільного навчального закладу спеціального типу № 31 «Калинка» [PERSON], батько малолітньої [PERSON], за весь час перебування дитини з вересня 2017 року по липень 2017 року, не звертався, вихованням та навчанням дитини не цікавився, участі у навчально-виховному процесі не брав. Згідно витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 10 травня 2017 року у малолітньої [PERSON] загальне недорозвинення мовлення другого рівня. 12 вересня 2012 року рішенням суду присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для відповідної вікової категорії на дитину. Згідно розрахунку Центрального ВДВС ГТУЮ у Черкаській області заборгованість по аліментам за період з березня 2014 року по грудень 2017 рік [PERSON] складає 65 462,13 грн Відповідно до висновку Служби у справах дітей Черкаської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 25 лютого 2018 року [PERSON] з донькою не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не допомагає. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини. Відповідно п.15 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved