Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із даним позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу, свої вимоги мотивує тим, що 14.05.2018р. відповідач взяла у нього в борг 942120грн. і зобов`язувалася їх повернути до 14.06.2018р.. З приводу даного зобов`язання між сторонами 14.05.2018р. укладено відповідний договір та позичальником надано розписку про отримання коштів. Позивач вказує, що відповідачка свого зобов`язання за договором не виконала, кошти до даного часу нею не повернуто. Просить стягнути із відповідачки в його користь 942120грн. боргу за договором позики, 2355,30грн. 3% річних від суми боргу, 8810грн. сплаченого судового збору, а також 4500грн. витрат на правову допомогу. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мартинюк О.І. в судове засідання прибула, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час розгляду справи, в судове засідання прибула, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо ухвалення рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії договору позики від 14.05.2018р., встановлено, що такий укладено між [PERSON] - позикодавець та [PERSON] - позичальником, із згоди [PERSON] .. Згідно п.1 договору, позикодавець передає у власність позичальникові гроші в сумі 941120грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 14.06.2018р.. Пунктом 6 договору передбачено, що за прострочення повернення позики позичальник на вимогу позикодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України. Згідно розписки про отримання коштів від 14.05.2018р., встановлено, що така надана [PERSON] про те, що вона отримала 942120грн. від [PERSON] на виконання договору позики, укладеного між ними 14.05.2018р.. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач свого зобов`язання не виконала, не повернула позивачу суму боргу в розмірі 942120грн., а крім цього, в зв`язку з невиконанням зобов`язання має перед позивачкою заборгованість із 3% річних, які згідно наданого позивачем розрахунку становлять 2355,30грн. Крім цього, із дослідженої квитанцій до прибуткового касового ордера від 24.09.2018р. і 05.08.2019 р. та актів про надання послуги адвокатом, встановлено, що позивачем затрачено кошти в сумі 4500грн. на правову допомогу, а також при зверненні в суд із даним позовом, позивачем згідно квитанції 28.09.2018р. сплачено 8810грн. судового збору, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved