Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом 09.03.2021 року, у якому просив Стягнути з [PERSON] на свою користь заподіяну шкоду в розмірі 42545,75 грн., яка складається з франшизи в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот ) грн. 00 коп.; витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.; вартості відновлювального ремонту автомобіля 28445 (двадцять вісім тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 75 коп.; судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп.; моральної шкода в розмірі 10000 (десять тисячі) грн. 00 коп.). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2020 року близько 19 годин 30 хвилин на автодорозі, сполучен\-ням Т-05-13 трапилося ДТП, в ході якого транспортний засіб марки Mersedes-Benz 108 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся з транспор\-тним засобом марки BMW 530D 195НР р.н. [NUMBER] , під керуванням позивача, який отримав механічні пошкодження. Оскільки [PERSON] фактично визнав провину в скоєному ДТП, та водіями було складений европротокол, в якому були зафіксовані усі обставини дорожньо-транспортної пригоди, складена схема, повні дані про учасників ДТП та транспортні засоби, які отри\-мали ушкодження в даній ДТП. Зазначений европротокол був підписаний безпосередньо позивачем з однієї сторони та відповідачем з другої сторони. Відповідно до звіту № 176X2020 про оцінку транспортного засобу яке було проведене ФОП [PERSON] , який має відповідний сертифікат суб`єкта оціночної діяльності [NUMBER] від 02.08.2018 року та дійсне до 02.04.2021 року : «...вартість відновлюваного ремонту автомобіля BMW 530d 195HP( E39 ), дер\-жавний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , на дату огляду (17.10.2020 року) складає: 38233,19 грн. з надбавкою 20% та 31861,00 грн. без надбавок 20%. Страховою компанією було сплачено 9787,44 грн. В той же час фактично сума грошей, яка потрібна до відновлюваного ремонту автомо\-біля, з урахуванням сплачених страховою компанією коштів складає: 38233,19 - 9787,44 = 28445,75 грн. Вважав, що крім того відповідач повинен сплатити позивачу франшизу у розмірі 2600 грн., а також витрати на проведення авто товарознавчого дослідження. Також позивач зазначає, що йому було заподіяно істотну моральну шкоду, що виразилися в моральних стражданнях, переживаннях, які потягли за собою істотні зміни в його звичному способі життя і незважаючи на тривалий термін, що стався після ДТП, в результаті якого він надовго був позбавлений нормального життя. Розмір моральної шкоди позивач визначив 10000 грн. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 10.03.2021 року позовну заяву було залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви 17.03.2021 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання за участю сторін. 28.04.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи свою позицію тим, що по факту ДТП, яке сталося 11.10.2020 року, він своєчасно повідомив страхову компанію ПРАТ "ЕВРОІНС, в якій була застрахована його обов`язкова громадянська відповідальність як власника транспортного засобу MERCEDES BENZ [NUMBER] , за договором АР/458002. Ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну майну потерпілої особи, складає 130000 грн. Внаслідок ДТП 11.10.20, автівка позивача отримала ушкодження заднього бамперу, що не вплинуло на ходові характеристики ТЗ ПОЗИВАЧА. Автомобіль BMW 530D [NUMBER] , покинув ДТП самостійно, без сторонньої допомоги. Отримавши повідомлення відповідача, згідно ст. 33 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", співробітники ПРАТ "ЕВРОІНС", зробили все що вимагає ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: оглянули транспортний засіб позивача ( BMW 530D [NUMBER] ) про що складений акт огляду, за підписом [PERSON] , замовили та сплатили оцінку матеріального збитку, проконсультували постраждалу особу, прийняли від нього всі документи, які були необхідні для виплати страхового відшкодування, та своєчасно в повному обсязі відшкодували матеріальну шкоду заподіяну BMW 530D [NUMBER] . Щодо сплати франшизи у сумі 2600 грн., то отримавши документи від страхової компанії, відповідач сплатив ці гроші в повному обсязі, тому в позивача не має бути вимог до відповідача щодо відшкодування матеріальної шкоди. Вважає, що звіт №176/2020 від 03.01.2021 року СОД [PERSON] , наданий позивачем не може бути основою майнових претензій, вважає, що позивачем не підтверджено належними доказами понесені витрати на проведення оцінки. Також відповідач не погоджується з вимогою про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач тілесних ушкоджень не отримав, не надав документів, які підтверджують його звернення до лікаря, або витрати на лікування. А отже завдання моральної шкоди вважає недоведеним. 05.05.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач [PERSON] не погодився з доводами відповідача щодо неналежності звіту № 176/2020, зазначив, що вказане дослідження було проведено уповноваженим на те суб`єктом без будь-яких порушень порядку проведення оцінки. Не погодився позивач і з доводами щодо не підтвердження ним завданої моральної шкоди, оскільки в позовній заяві зазначено, що така моральна шкода полягала в моральних стражданнях та переживаннях. В судовому засіданні позивач надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив. Зазначив, що суми, яка була йому виплачена страховою компанією не вистачає на відновлювальний ремонт, здійснити ремонт за власні кошти він не має можливості, тому наразі позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, змушений їздити по роботі у іншу область громадським транспортом, що спричиняє йому значні незручності. Підтвердив, що франшиза у розмірі 2600 грн. була йому відповідачем сплачена. Відповідач в судовому засіданні наполягав, що розмір шкоди, завданої ДТП, вірно розраховано страховою компанією, тому позивач отримав страхове відшкодування у належному розмірі. Цієї суми вистачить на заміну бамперу, а вартість запчастин, зазначена у звіті, який було надано позивачем, є вочевидь завищеною. При цьому зазначив, що розуміє своє право звертатися до суду із клопотанням про проведення судової експертизи, із відповідним клопотанням до суду не звертався. Представник третьої особи ПрАТ «СК «Євроінс Україна» в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, пояснень з приводу заявленого позову або клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2020 року на автодорозі сполучен\-ням Т-05-13 на території Лиманської ОТГ Донецької області трапилася дорожньо-транспортна пригода, під час якої транспортний засіб марки Mersedes-Benz 108 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся транспор\-тним засобом марки BMW 530D 195НР р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Її учасниками 11.10.2020 року складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Автомобіль BMW 530D 195НР р.н. [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] , а автомобіль Mersedes-Benz 108 р.н. [NUMBER] - [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу Mersedes-Benz 108 р.н. [NUMBER] застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з полісом № АР/4580002 від 29.06.2020 року. 15.10.2020 року позивачем подано повідомлення про ДТП до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», а також заяву про страхове відшкодування. Відповідно до страхового акту № 32964/21 від 06.01.2021 року та розрахунку № 32964/20 від 04.11.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 27277,91 грн., коефіцієнт фізичного зносу 0,7, що в грошовому виразі - 14841,30 грн., франшиза - 2600 грн. Вказаний розрахунок здійснено на підставі ремонтної калькуляції з використанням ліцензійного програмного забезпечення «AUDATEX». З врахуванням коефіцієнту фізично зносу та франшизи ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 9836,62 грн. 17.10.2020 року укладено договір № 176/2020 від 17.10.2020 року про надання оціночних, інформаційних послуг між позивачем та ФОП [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності в межах напрямку 1.3. «Оцінка колісних транспортних засобів» та здійснює оціночну діяльність на підставі Сертифікату № 607/18 від 02.08.2018 року, виданого Фондом державного майна України, Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача від 14.04.2018 року № 14, Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 20.03.2020 року МФ № 234-ПК. На підставі зазначеного договору 17.10.2020 року оцінювачем проведено огляд автомобіля BMW 530D р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] , проведено оцінку транспортного засобу, складено звіт № 176/2020 від 03.01.2021 року, відповідно до якого вартість автомобіля на дату огляду складає 207895, 35 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 38233,19 грн., вартість матеріального збитку становить 19047,05 грн. Під час судового засідання за клопотанням відповідача було надано консультацію спеціаліста у сфері страхування [PERSON] , яка є директором Рубіжанської філії ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний». Спеціаліст пояснила, що розбіжність, що мають калькуляції, на підставі яких визначено вартість відновлювального ремонту страховою компанією та позивачем, міститься переважно в п. № 2583, в якому визначено вартість бамперу. Вказану вартість, на думку спеціаліста, внесено оцінювачем вручну. При цьому відповідачу роз`яснено судом, що допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу значно перевищує розмір страхового відшкодування, яке сплачено позивачу, 22.01.2021 року він звернувся з вимогою (претензією) до відповідача, у якій просив сплатити йому 28445,75 грн. матеріальної шкоди. 19.04.2021 року відповідачем було сплачено позивачу 2600 грн. (розмір франшизи), що підтверджується копією фіскального чека № 0172 та не заперечується позивачем. Невідповідність дій відповідача вимогам ПДР, що перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП та завданням шкоди транспортному засобу позивача, підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.10.2020 року. Крім того вказані обставини не заперечуються сторонами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно з ч. 2 ст. 1187 зазначеного Кодексу, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначається відповідно до реальної вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В Постанові пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року надано роз`яснено, що відповідно до статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що при вирішенні питання про відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» керувалося ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Крім того, ст. 12 вказаного Закону встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За полісом № АР/4580002 від 29.06.2020 року розмір франшизи складає 2600 грн. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року в справі N 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі N 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таку позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 року у справі N 755/7666/19. Так судом встановлено, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» дотримано вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при розрахунку суми страхової виплати, що склала 9836,62 грн. Визначаючи фактичний розмір шкоди, суд враховує, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, що визначені в звіті № 176/2020 від 03.01.2021 року (38233,19 грн.) та в розрахунку суми страхового відшкодування № 32964/20 від 04.11.2020 року (27 277,91 грн.) відрізняється. В судовому засіданні відповідач не погодився із розміром вартості відновлювального ремонту, визначеному у звіті № 176/2020 від 03.01.2021 року, а саме не погодився із вартістю деталей, які підлягають заміні. Враховуючи принцип змагальності сторін, що притаманний цивільному судочинству, представнику відповідача роз`яснено його право заявляти клопотання про призначення судової експертизи в разі незгоди з висновками експертиз, проведених сторонами поза судовим розглядом. Відповідного клопотання представником відповідача заявлено не було, проте він просив суд взяти до уваги ремонтну калькуляцію № 32964. Таким чином, в ході розгляду справи, судом достеменно встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 38233,19 грн. Отже суд вважає, що до стягнення підлягає різниця, яку не сплатила страхова компанія, з врахуванням розміру франшизи, яка була сплачена позивачу відповідачем, а саме - 25796,57 грн. (38233,19 грн. -9836,62 грн. - 2600 грн. = 25796,57 грн.) Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, суд вважає, що вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Під час судового провадження судова експертиза не призначалася, а автотоварознавче дослідження було проведено за заявою позивача без участі відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500,00 грн. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 (із змінами від 25.05.2011 року), у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 9 Постанови роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (Їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши матеріали, що свідчать про обставини ДТП, що відбулося з вини відповідача, а також матеріали, що свідчать про характер шкоди, завданої транспортному засобу, вважає доведеним, що вчиненим ДТП позивачеві було завдано душевних страждань, яки полягають, як у переживаннях, заданих пошкодженням майна, яким він володіє на законних підставах. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода в сумі 1000 грн. є розумною та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Отже, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України згідно з якою, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлена вимога про відшкодування шкоди у розмір 41045,75 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 26796,57 грн., що складає 65,28% від заявлених вимог (26796,57 грн./ (41045,75 грн./100%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 185,48(1 816,00/100%65,28% )грн.

Outcome: partial