Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що після переобрання правління ДОВПГ «Маяк» 26.12.2010 року, його членами та ревізійною комісією було виявлено факти встановлення [PERSON] одноособово собі і бухгалтеру [PERSON] окладів, розміри яких суттєво завищені. В 2010 році без будь-яких підстав нараховані доплати до підвищених окладів: голові правління [PERSON] у розмірі 14160 гривень, головному бухгалтеру [PERSON].у розмірі 3740 гривень. Загальна сума складає 17900 гривень. Сума, що зайво була виплачена на руки склала: [PERSON] - 11602,70 гривень, [PERSON] - 3064.56 гривень. Жодних розпорядчих документів стосовно правочинності цих виплат не існує. Сума, що в 2010 році була зайво нарахована до фондів страхування на суму зазначених доплат склала 6581,83 гривні (36.77% від 17900 гривень). Загальна сума завданого збитку від здійснення безпідставних доплат склала 24481,83 грн. (17900 грн. + 6581.83 грн.), в тому числі: по [PERSON] - 19366,63 гривні. Безпідставно нараховані доплати голові правління [PERSON] та головному бухгалтеру сприяли завищенню середньоденної зарплати для розрахунку відпускних, лікарняних та компенсації за невикористану відпустку. Незалежним звітом з надання і впевненості щодо підтвердження відповідності нарахувань доходів робітникам ДОВПГ і «Маяк» за 2010 рік чинному законодавству, Статуту та внутрішнім Положенням об'єднання підтверджується сума зайво нарахованих відпускних у розмірі 922,92 гривні, в тому числі [PERSON] - 795,15 гривень, але ця сума не є остаточною через відсутність первісних документів з жовтня по грудень 2010 року, що не дає змоги встановити суму завищення по нарахуванню лікарняних та компенсації за невикористану відпустку. Позивач посилається, що спільні незаконні дії [PERSON] і [PERSON] призвели до виникнення заборгованості ДОВПГ «Маяк» перед державними фондами, зокрема, на грудень 2010 року заборгованість по сплаті податків і заробітної плати склала 48902 гривні, на січень 2011 року заробітна плата робітникам об'єднання не сплачена за 4 місяці, а також штрафні санкції перед Пенсійним фондом за несвоєчасне перерахування коштів в розмірі 2512 гривень. Дії [PERSON] спричинили ДОВПГ «Маяк» втрати немайнового характеру, які полягають в неможливості продовження нормального, активного функціонування об'єднання. Згідно п.5 Статуту, ДОВПГ «Маяк» діє на підставі повної самоокупності, без державної дотації; витрати з утримання та експлуатації об'єднання здійснюються за рахунок внесків, що надходять від членів ДОВПГ «Маяк». Тож, дії відповідача [PERSON] вплинула на свідомість членів ДОВПГ «Маяк», що виявилося у масовій недовірі останніх до керівництва об'єднання та боязні за майно, розташоване на його території. Це підриває довіру до діяльності ДОВПГ «Маяк», ускладнює процес відновлення нормальної діяльності об'єднання, який здійснюється діючим керівництвом. Моральну шкоду голова ДОВПГ «Маяк» оцінив у 3000 гривень. Посилаючись на наведене, положення ст. ст. 15. 16. 22. 23, 80, 91. ч. 3 ст.386. ч. 1 ст. 1166. ч. 1 ст. 1167 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] на користь ДОВПГ «Маяк» суму безпідставних доплат до заробітної плати в розмірі 19366,63 гривні, суму безпідставно нарахованих відпускних в розмірі 795.15 гривень, відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 гривень, 231.60 грн. судового збору. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся, заяв про розгляд справи в його відсутність, заперечень на позов суду не надав. Оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду в справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 2, 3 постанови №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди (з наступними змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Луганська від 23 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (а.с. 144-152). Так, судом було встановлено, що [PERSON] надав вказівку бухгалтеру [PERSON] про нарахування доплат до заробітної плати [PERSON] та [PERSON] за період з січня 2010 року по листопад 2010 року, в результаті чого [PERSON] було проведено безпідставне нарахування доплат до заробітної плати на загальну суму 14760 грн. Крім того, [PERSON] було нараховано надлишкові відпускні за чергову відпустку 2010 оку на суму 997,97 грн. Тож, загальний розмір шкоди, заподіяної [PERSON] ДОВПГ «Маяк» складає 14760 грн. + 997,97 грн. = 15757,97 грн. Саме ця сума, на думку суду, має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд дійшов наступного. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї частини. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин тощо. Позивачем жодним доказом не підтверджено наявність моральної шкоди. Так, позивач обмежився посиланнями на неможливість нормального функціонування об`єднання, не конкретизувавши, в чому полягає нормальне функціонування та яким чином діями відповідача таке функціонування було порушено. Посилання на масову недовіру до керівництва з боку невизначеного кола членів ДОВПГ „Маяк" також не може бути покладеними в основу судового рішення, оскільки жодним чином не обгрунтовано наявність зв`язку дій [PERSON] та такої недовіри, не зазначено, яким чином ускладнено відновлення такої довіри. Тож, в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд відмовляє. При таких обставинах, суд частково задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial