Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Лакомий О.Б. пред`явив до суду позов до відповідачів Акціонерного товариства «ВТБ Банк», [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у якому просить звільнити з-під арешту іпотечне майно, а саме квартиру [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 серпня 2019 року проведено аукціон відповідно до протоколу електронного аукціону №UА-ЕА-2019-07-03-000036-b, переможцем активів лоту: право вимоги за кредитним договором №314/17-40338 від 29 лютого 2008 року укладеним з фізичною особою забезпечення: житлова нерухомість, квартира [ADDRESS] . Переможцем аукціону став [PERSON] . 24 вересня 2019 року між АТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено договір №57-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав, за умовами якого Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом-Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитним договором, іпотечним договором та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Цього ж дня між АТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т. 17 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимог, за умовами якого Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Кредитора до позичальника, зазначеного у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржника, за кредитними договорами, а також за договором поруки укладеним в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Цього ж дня між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2281. Відтак, [PERSON] є іпотекодержателем за іпотечним договором №998 від 03 березня 2008 року. Згідно інформаційної довідки №187178115 від 01 листопада 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Першим відділом державної виконавчої службі Тернопільського міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] на підставі: постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія ті номер: 39770723 від 20 березня 2013 року та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія те номер: 34651249 від 12 жовтня 2012 року. При цьому, позивач вказує, що накладення арешту на майно, серед якого зокрема є квартира [ADDRESS] , що забезпечена договором іпотеки, за яким, внаслідок відступлення прав вимог, він ( [PERSON] ) являється іпотекодержателем, порушує його права. З цих підстав, покликаючись на пріоритет права іпотекодержателя на задоволення на задоволення забезпечених іпотекою вимог, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Лакомий О.Б. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог про зняття арешту з іпотечного майна. Представник відповідача Акціонерного товариства «ВТБ Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гануля І.М. у судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Судом установлено: Як убачається із Протоколу електронного аукціону № UА-ЕА-2019-07-03-000036-b, проведеного 27 серпня 2019 року, [PERSON] став переможцем аукціону за лотом № GL3N06257 про відчуження права вимоги за кредитним договором 314/17-40338 від 29 лютого 2008 року, укладеним із фізичною особою, забезпеченим чотирьохкімнатною квартирою, загальною площею 105,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., що знаходиться по [ADDRESS] . 24 вересня 2019 року між АТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір №57-РБ про відступлення(купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно п.2.1 договору №57-РБ про відступлення(купівлі-продажу) прав вимоги за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги банку до позичальника, іпотекодавця та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом-Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитним договором, іпотечним договором та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не пізніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4.1 цього Договору, набуває наступні права кредитора за Основними договорами: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами щодо сплати Боржниками грошових коштів у сумах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та визначених на момент набуття Новим кредитором Права вимоги, включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань у випадках та на умовах, встановлених Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора відповідно до цього Договору у обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. До Нового кредитора не переходить право на нарахування процентів за користування Боржниками кредитними коштами та права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надані Банку відповідно до умов Основних договорів. Згідно Додатку №1 до договору №57-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги [PERSON] набув права вимоги за кредитним договором №314/17-40338 від 29.02.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] ; договором поруки №314/17-40338/1 від 29.02.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] ; договором поруки №314/17-40338/2 від 29 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] ; договором поруки №314/17-40338/3 від 27 вересня 2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] . Також, 24 вересня 2019 року між АТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р.Т., зареєстрованим в реєстрі за №1188, за умовами якого [PERSON] набув права первісного Іпотекодержателя (АТ «ВТБ БАНК») за іпотечним договором, укладеним між АТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 03 березня 2008 року Василевич О.О., зареєстрований в реєстрі за №998. Згідно п. 1.2. за цим Договором Новий Іпотекодержатель набуває право замість первісного Іпотекодержателя одержати переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця задоволення своїх вимог за рахунок майна, вказаного в п. 1.4. цього договору, а саме чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 105,2 кв.м., житловою площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. 17\~жовтня 2019\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] був\~укладений договір\~про відступлення\~(купівлі-продажу)\~прав вимоги,\~відповідно до\~умов якого Кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Кредитора до позичальника, зазначеного у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців Боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржника, за кредитними договорами, а також за договором поруки укладеним в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Таким чином, [PERSON] набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги за кредитним договором №314/17-40338 від 29.02.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] . Також, 17 жовтня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованого у реєстрі за №2281. Згідно Додатку №1 до договору про відступлення(купівлі-продажу) прав вимоги [PERSON] набув права вимоги за кредитним договором №314/17-40338 від 29.02.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] ; Іпотечним договором від 03 березня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] , зареєстрованим в реєстрі за №998; договором поруки №314/17-40338/1 від 29.02.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] ; договором поруки №314/17-40338/2 від 29 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] ; договором поруки №314/17-40338/3 від 27 вересня 2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] набув прав іпотекодержателя за іпотечним договором від 03 березня 2008 року, предметом якого є чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS] , що належить Іпотекодавцю [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою Тернопільського міськрайонногого суду Тернопільської області від 29 листопада 2019 року замінено сторону стягувача із Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Тернопільська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк на поточного кредитора - фізичну особу, громадянина України [PERSON] у виконавчому провадженні № 47390152 по примусовому виконанню виконавчого листа №607/22811/13-ц про звернення стягнення на нерухоме майно в користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк в особі відділення «Тернопільська регіональна дирекція» ПАТ ВТБ Банк, передане в іпотеку [PERSON] згідно іпотечного договору від 03 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. за №998 у реєстрі, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 105,2 кв.м., жилою - 64,6 кв.м. за початковою ціною для подальшої реалізації в розмірі 774490 (сімсот сімдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто) гривень 00 копійок у спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Як убачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта №187178115, сформованої 01 листопада 2019 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Разом із цим, із вказаної із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта вбачається, що 12 жовтня 2012 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Олішинською Н.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, номер 34651249, якою накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , обтяжувач Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області. Також, 20 вересня 2013 року старшим державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції Ясінським С.В. винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, номер 39770723, якою накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить [PERSON] , обтяжувач Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно зі ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Як вбачається з приписів ч.1 та 3 ст.24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, в тому числі передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 37,38 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань або продажу Предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі. В свою чергу, частиною 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Наявність арешту іпотечного майна перешкоджає іпотекодержателю реалізувати свої права в порядку, визначеному ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У статті 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Натомість накладений арешт на майно [PERSON] виключає можливість добровільного врегулювання погашення заборгованості за рахунок реалізації іпотечного майна квартири [ADDRESS] , у випадку невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналізуючи наведені вимоги закону слід дійти висновку про те, що позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право позивача на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Судом достовірно встановлено, що арешт було накладено на майно, яке перебуває в іпотеці позивача, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта №187178115, сформованої 01 листопада 2019 року. При цьому договір іпотеки зареєстровано 03 березня 2008 року, тобто значно швидше, ніж накладено арешт на нерухоме майно. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що арешт, накладений на іпотечне майно квартиру [ADDRESS] перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав та порушує його інтереси, як іпотекодержателя, суд вважає, що стороною позивача доведені законні підстави для зняття арешту з іпотечного майна, а тому позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved