Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO], присудити на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що відповідач, який є її колишнім чоловіком та батьком дитини . На теперішній час [PERSON] мешкає в іншій країні, має нову родину, дитиною не цікавиться, не відвідує її, матеріально не забезпечує. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні вказаним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в наданій суду нотаріально засвідченій заяві позов визнав, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки та стягнення аліментів. Справу просив розглядати у його відсутність . Представник третьої особи органу опіки та піклування позов підтримав в повному обсязі з тих підстав, що відповідач з дитиною не підтримує стосунків, дитина знаходяться на вихованні та утриманні позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов належить повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України , батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , громадянин РФ є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджено формою реєстрації народження , виданої Департаментом згальних Реєстрацій Ямайки 05 жовтня 2005 року . Матір»ю дитини є позивачка [PERSON] (а.с.21,17). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджено рішенням мирового судді дільниці № 4 Пролетарського району м. Ростов-на Дону від 08 серпня 2011 року (а.с.20). Малолітня [PERSON], [INFO], є громадянкою України (а.с.24). На теперішній час неповнолітня дитина проживає з матір»ю , що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.25,26). Відповідач в наданій до суду заяві не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав , крім того, факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню малолітньої [PERSON] , 2005 року народження, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини (а.с.50-51); довідкою Запорізької гімназії № 11 , відповідно до якої батько дівчинки ніякої участі в шкільному житті не бере, на батьківських зборах не був (а.с.28); довідкою ПП «ЕНАМЕД» в якій зазначено, що під час перебування в медичному центрі [PERSON] знаходилася у супроводі матері (а.с.41) За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані та належать задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач стосунків з дитиною не підтримує, не цікавиться її життям, не приймає участь у вихованні доньки , матеріально дитину не забезпечує . Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Так, в судовому засіданні були встановлені підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення [PERSON] батьківських прав, а тому суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно є обґрунтованими та з врахуванням вимог ст. 182 СК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved