Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [PERSON] являється власником 2/3 частини квартири [ADDRESS]. 1/3 частина квартири належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 лютого 1998 року Управлінням справами національної академії наук України, згідно із розпорядженням № 218 від 02 лютого 1998 року. Право власності на квартиру зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно 09 лютого 1998 року і записано в реєстрову книгу за № 2314. Інша 1/3 частина квартири належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщин за заповітом, виданим 20 лютого 2014 року Дідович І.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 148. Право власності на зазначену частину квартири зареєстровано, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Іншим співвласником 1/3 частини вказаної квартири є його брат [PERSON], [INFO]. [INFO] померла мати Позивача [PERSON]. Позивач зазначив, що спірна квартира приватизована, складається із трьох кімнат, загальна площа квартири складає 68,72 кв. м а, житлова площа 41,4 кв. м. 1-а кімната - 17,3 кв. м, 2-га кімната - 14.8 кв.м, 3-я кімната - 9,3 кв. м, кухня площею 7,2 кв. м, ванна кімната площею 2,8 кв. м, вбиральня площею 1,2 кв. м. Також квартира обладнана балконом площею 2,9 кв. м, та лоджією площею 3,7 кв.м. Відповідно до довідки за формою № 3, виданою 20 жовтня 2014 року, в квартирі зареєстрований Позивач та Відповідач. Між Позивачем та Відповідачем постійно виникає спір, щодо користування квартирою, Позивач як власник 2/3 частини квартири не має вільного доступу до квартири, не має доступу до всіх кімнат квартири та суміжних приміщень. Позивач зазначив, щоВідповідач становить Позивачу перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, мотивуючи це тим, що він тут проживає має право користуватися цією квартирою на свій власний розсуд. Фактично Відповідач одноособово користується всіма кімнатами та суміжними приміщеннями. На всі прохання Позивача, щодо виділення йому в окреме користування кімнат відповідно до його 2/3 частини квартири, Відповідач не реагує. Позивач як власник 2/3 частини квартири не має вільного доступу до квартири. Кожного місяця за утримання спірної квартири приходять рахунки на сплату та житлово-комунальні послуги. Дані рахунки виставляють на двох проживаючих осіб, на Позивача та Відповідача. Відповідач не приймає жодної участі в оплаті коштів за житлово- комунальні послуги. Всі витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг несе Позивач самостійно, це підтверджується відповідними квитанціями та чеками, що додаються до позову. Позивач неодноразово намагався встановити з Відповідачем порядок оплати житлово-комунальних послуг, відповідно до їхніх долей в квартирі, але Відповідач не бажає сплачувати рахунки взагалі,тому Позивач вважаю, що встановлення порядку користування зазначеною квартирою загальною площею є дійсно обачливим та необхідним аби сформувати процес проживання Позивача та Відповідача в спірній квартирі. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не подавав, як і пояснень чи заперечень на позовну заяву,суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст.224 ЦПК України. позивач,представник позивача проти цього не заперечували. Третя особа: у судове засідання не з»явились, про дату та час повідомлялися належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником 2/3 частини квартири [ADDRESS], відпоідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 лютого 1998 року Управлінням справами національної академії наук України, згідно із розпорядженням № 218 від 02 лютого 1998 року (а.с.6). Судом встановлено, що інша 1/3 частина квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщин за заповітом, виданим 20 лютого 2014 року Дідович І.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 148 (а.с.7). Судом встановлено, щоспірна квартира приватизована, складається із трьох кімнат, загальна площа квартири складає 68,72 кв. м а, житлова площа 41,4 кв. м. 1-а кімната - 17,3 кв. м, 2-га кімната - 14.8 кв.м, 3-я кімната - 9,3 кв. м, кухня площею 7,2 кв. м, ванна кімната площею 2,8 кв. м, вбиральня площею 1,2 кв. м., також квартира обладнана балконом площею 2,9 кв. м, та лоджією площею 3,7 кв.м. Судом встановлено,що відповідно до довідки за формою № 3, виданою 20 жовтня 2014 року, в квартирі зареєстрований Позивач та Відповідач (а.с.11). Судом встановлено, що кожного місяця за утримання спірної квартири приходять рахунки на сплату та житлово-комунальні послуги, дані рахунки виставляють на двох проживаючих осіб, на Позивача та Відповідача. Відповідач не приймає жодної участі в оплаті коштів за житлово- комунальні послуги. Всі витрати пов'язані з оплатою житлово-комунальних послуг несе Позивач самостійно. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно д ст. 319 ЦК України власник володіє, коритується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов»язаний додержуватись моральних засад суспільства.Усім власикам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власність зобов»яує. Згідно ст. 358ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхною згодою. Співвласники можуть доповитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року, з доповненнями «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз»яснино, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами. Які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов З оглядку на вищевикладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення наступного порядку користування квартирою [PERSON] та виділенню позивачу в користування у вказаній квартирі кімнату загальною площею 17,3 кв. м, кімнату загальною площею 9,3 кв. м та балкон загальною площею 2,8 кв. м; [PERSON] в користування у вказаній квартирі кімнату загальною площею 13,8 кв.м., залишивши кухню, коридор, вбиральню, ванну та лоджію у спільному користуванні. В частині позовних вимог щодо зобов»язання відповідача усунути перешкоди у користувнні квартирою позивачем не доведені, докази про факти перешкод відповідача по відношенню до позивача в справі відсутні. В частині позовних вимог щодо до третьої особи, задоволенню не підлягають,оскільки сторонами у справі у порядку ст.30 ЦПК України є позивач і відповідача, та вимогами ЦПК України не передбачено пред"явлення позову до третіх осіб, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає покласти судові витрати на відповідача [PERSON] На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів,

Outcome: partial