Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.11.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач працює, однак у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, не бажає виконувати свої обов'язки по утриманню сина, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивач зазначає, що оскільки вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, будь яких заробітків не має, просить суд також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви, та до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справу у порядку заочного розгляду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не сповістив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.11.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 12.04.2012 року. Як вбачається з довідки МКП „Основаніє" від 05.02.2014 року № 1075, за адресою [ADDRESS], зареєстровані та мешкають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні підтримувати одне одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, судом встановлено що позивач має право на отримання аліментів на утримання неповнолітнього сина, та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб малолітньої дитини та дружини, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати сину допомогу, достатню для задоволення його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також надавати допомогу дружині до досягнення сином трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз'яснити, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодою зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved