Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON]. за власні кошти привести напрямок відкривання вхідних дверей квартири [ADDRESS] до попереднього стану - всередину квартири. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, яка є співвласником квартири, самовільно, без отримання дозвільних документів Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, здійснила перепланування квартири шляхом заміни вхідних дверей з порушенням п.4.3.1 Правил Пожежної безпеки в Україні. На підставі висновку міжвідомчої комісії розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №234 від 29.04.2014 року відповідача зобов'язано в термін до 20.06.2014 року привести напрямок відкривання вхідних дверей квартири до попереднього стану - всередину квартири, однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження вона не виконала, що було встановлено актом ЛКП «Богданівка» від 26.06.2014 року. Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України Відповідач у судове засідання не з'явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи - ЛКП «Богданівка» та [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за їхньої відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством України, цим кодексом та іншими актами законодавства України на території району, міста, району в місті здійснюють контроль за станом експлуатацією відомчого житлового фонду. Згідно зі ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до п.7 „Правил користування приміщеннями житлових будинків", затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 із змінами від 24 січня 2006 року власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, а також власник квартири повинен використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Пункт 4 вказаних правил передбачає, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Відповідно до п.3.4. розділу VI Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010 року, п.4.3.4 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 5 від 06.01.2012 року, та п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835 до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва належить розгляд та вжиття заходів, у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку, щодо фактів самочинного будівництва. У відповідності до п.1.6.5 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 самочинним будівництвом є перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS], що стверджується технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] від 16.06.1994 року /а.с.6-7, 8/. Також встановлено, що відповідач, в порушення зазначених норм законодавства, без належного дозволу, здійснив самочинне перепланування квартири [ADDRESS] шляхом заміни вхідних дверей з порушенням п.4.3.1 Правил Пожежної безпеки в Україні. Дані обставини не оспорюються сторонами, а також підтверджуються поясненнями представника позивача, попередженням ЛКП «Богданівка» від 12.06.2014 року та актом ЛКП «Богданівка» від 26.06.2014 року, постановою № 318 від 02.07.2009 року про адміністративне правопорушення, а також квитанцією про сплату штрафу /а.с. 9, 10/. Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2009 року адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради притягнула відповідача до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, а саме: за самовільне встановлення вхідних дверей до своєї квартири, які не відповідають протипожежним вимогам, та наклала стягнення у виді штрафу у розмірі 20 грн. /постанова в матеріалах справи/. Штраф сплачено [PERSON]. 02.07.2009 року згідно квитанції /квитанція в матеріалах справи/. Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №234 від 29.04.2014 року «Про самочинне перепланування, здійснене гр. [PERSON].» відповідача було зобов'язано в термін до 20.06.2014 року привести напрямок відкривання вхідних дверей до попереднього стану - в сторону квартири /а.с.3/. Згідно із попередження ЛКП «Богданівка» від 12.06.2014 року /а.с. 9/ відповідача попереджено про необхідність привести напрямок відкривання вхідних дверей до попереднього стану, однак, як вбачається із акту ЛКП «Богданівка» від 26.06.2014 року /а.с. 10/ згадане розпорядження відповідачем виконано не було. Таким чином, судом не встановлено та відповідачем не надано доказів на підтвердження незаконності вимог позивача, та їх необґрунтованість. Слід звернути увагу, що відповідач, хоча належним чином і повідомлявся про судове засідання, однак, не з'явилася на нього, не користувалася своїми права щодо доведеності неправомірності вимог відповідача. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що [PERSON] самовільно перепланувала квартиру [ADDRESS] шляхом заміни вхідних дверей з порушенням п.4.3.1 Правил Пожежної безпеки в Україні, тому позов слід задовольнити, зобов'язати відповідача за власні кошти привести напрямок відкривання вхідних дверей квартири [ADDRESS] до попереднього стану - всередину квартири. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Outcome: approved