Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від проживання в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виділяє коштів на утримання дитини. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути аліменти на її утримання у в розмірі ? частини заробітку доходу щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, починаючи з дня подання позову. Позивач в судове засідання не зявилась, в заяві поданій до суду просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки) з штриховим ідентифікатором 7100100522675, проте в судове засідання також не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв або клопотань до суду не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до ч. 3 ст.\~211 та ст. 223\~ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши надані докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №182076, виданим виконавчим комітетом Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 09.12.2016 року. Під час шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], що слідує з свідоцтва про народження серії І-ЖС №328750, виданого виконавчим комітетом Нестерянської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 01.03.2017 року, актовий запис № 01, батьком якої є [PERSON] Дитина проживає разом з матір"ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Більмацької селищної ради БІльмацького району Запорізької області №3413 від 14.11.2018 року. Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.\~75\~СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із\~статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Тому суд прийшов до висновку, що [PERSON] має надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів, що має бути стягнутий з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, судить виходить з наступних норм чинного законодавства України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів\~№ 2901-IV від 22.09.2005,\~№ 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем на підтвердження позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, інших доказів не надано. Тому суд дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягаєють стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, позовна заява підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу відповідача, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини мають бути стягнуті з відповідача від дня предявлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial