Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду, вказуючи, що 25 квітня 2012 року з відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки . За умовами договору [PERSON] надав ТОВ «Олександрівка-Агро» в строкове оплатне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5.08 га, що належить орендодавцю відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку , яка розташована на території Криничанської сільської ради. Договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Олександрівському районі за № 142038384002577. Строк дії договору визначений договором - 5 років. Позивач зазначає, що цей строк повинен бути визначеним з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою, що не було зроблене, і в договорі відсутнє посилання на відповідний проект. Зазначена обставина є підставою визнання договору оренди недійсним, відповідно до ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.19 закону України «Про оренду землі». Крім того, на час укладання цього договору зазначена земельна ділянка за договором оренди, знаходилась в користуванні іншого орендаря - ТОВ "Агрофірма "Агротіс", за діючим договором оренди, тому спірний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що є порушенням вимог ст.203 ЦК України. На підставі викладеного позивач просить визнати укладений 25 квітня 2012 року договір оренди недійсним. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, пояснивши, що на час укладання спірного договору оренди були порушені викладені в позові вимоги закону, що є безумовною підставою визнання правочину недійсним. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівка-Агро" позов не визнав, вважає, що підстав для його задоволення немає, бо під час державної реєстрації договору оренди між сторонами була досягнута домовленість з усіх істотних умов договору та здійснена його державна реєстрація. Укладений 25 квітня 2012 року договір набрав чинності з часу його державної реєстрації - 27 липня 2012 року, після реєстрації угоди про дострокове розірвання договору оренди з колишнім орендарем, що також відбулось 27 липня 2012 року. В цей же день за актом приймання-передачи земельна ділянка була передана відповідачеві. Таким чином, на думку представника відповідача, підстав визнання позову недійсним немає. Крім того, позивачем на надано доказів щодо порушення його прав. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне. 25 квітня 2012 року між сторонами був укладений договір оренди , за яким [PERSON] передав ТОВ «Олександрівка-Агро» в оренду земельну ділянку, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,08 га, що належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 723877 від 12 лютого 2007 року та розташовану на території Криничанської сільської ради. Кадастровий номер земельної ділянки 1420383800010000213. а.с.6-9,13-14 Відповідно до п. 8, строк дії договору визначений у 5 років. Укладений договір оренди був зареєстрований у відділі Держкомзему в Олександрівському районі 27 липня 2012 року за № 142038384002577. а.с. 9 Також 25 квітня 2012 року орендодавець [PERSON] та орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» уклали угоду про дострокове розірвання договору оренди землі № 142038384000328 від 14 березня 2012 року, зареєстрованому у відділі Держкомзему в Олександрівському районі 27 липня 2012 року за № 142038384002277. За цією угодою сторони домовились достроково розірвати договір оренди землі, укладений ними строком на 12 років та зареєстрований за № 142038384000328 від 14 березня 2012 року. Предметом договору є земельна ділянка, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 723877 реєстраційний № 1420383800010000213 від 12 лютого 2007 року . а.с.10 Вирішуючи спір щодо дотримання норм закону під час укладання спірного договору оренди, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 42 прикінцевих положень цього договору, зазначено, що він є чинним після підписання сторонами та його державної реєстрації. Угода про дострокове розірвання договору оренди, відповідно до п. 4, набуває чинності з часу її державної реєстрації. Державна реєстрація обох правочинів відбулась у відділі Держкомзему в Олександрівському районі 27 липня 2012 року. В цей же день, за укладеними актами прийому-передачі земельної ділянки, представник ТОВ «Агрофірма»Агротіс» передав вищезазначену земельну ділянку, що належить [PERSON], власнику. У свою чергу [PERSON] передав земельну ділянку повноважному представнику ТОВ «Олександрівка-Агро». За вимогами ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. Відповідно до ст. 34 цього ж Закону , у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Відповідно до положень ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Суд вважає встановленим, що укладений 25 квітня 2012 року договір оренди між ТОВ «Олександрівка-Агро» та [PERSON] був спрямований на реальне настання наслідків, обумовлених ним і позивачем не було надано будь-яких доказів, що спростовували б цей висновок. Що стосується урахування періоду ротації під час укладання спірного договору, встановлене наступне. Згідно ст.19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до ч. 2 ст. 19 цього ж Закону, при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою. Згідно ст. 52 Закону України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року зі змінами, що діяли на час укладання угоди, проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, розробляються з метою організації сільськогосподарського виробництва і впорядкування сільськогосподарських угідь у межах землеволодінь та землекористувань для ефективного ведення сільськогосподарського виробництва, раціонального використання та охорони земель, створення сприятливого екологічного середовища і покращення природних ландшафтів. Проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, визначають, зокрема, визначення типів і видів сівозміни з урахуванням спеціалізації сільськогосподарського виробництва, складання схем чергування сільськогосподарських культур у сівозміні, проектування полів сівозміни, розробку плану переходу до прийнятої сівозміни, перенесення в натуру (на місцевість) запроектованих полів сівозміни. Проект розробки проектів землеустрою, що забезпечують екоголо-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, встановлюється КМУ. Відповідно до п.2 Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, затвердженого постановою КМУ від 2 листопада 2011 року № 1134, що діяла на час укладання договору оренди, проект землеустрою розробляється з метою організації сільськогосподарського виробництва і впорядкування сільськогосподарських угідь у межах землеволодінь та землекористувань для ефективного ведення сільськогосподарського виробництва, забезпечення раціонального використання та охорони земель, створення сприятливого екологічного середовища і покращення природних ландшафтів. Проект землеустрою розробляється на підставі, зокрема, укладеного відповідно до нього договору між землевласником (землекористувачем) та розробником проекту землеустрою( п. 3 Порядку). Згідно п. 6 Порядку, для розроблення проекту землеустрою замовник укладає з виконавцем відповідний договір, істотними умовами якого є вартість і строки (не більш як три місяці) проведення робіт із землеустрою. Таким чином, на момент укладення спірного договору був законодавчо визначений порядок розробки проектів землеустрою, необхідність їх складання визначена законодавчо, передбачені наслідки невиконання цих вимог. Так, відповідно до ч. 2 ст.15 Закону України «Про оренду землі», порушення вимог статей, зокрема, ст. 19 зазначеного Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також визнання договору недійсним відповідно до закону. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував відсутність проекту землеустрою і визначення строку дії договору оренди земельної ділянки без урахування періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою. Представник відповідача надала суду договір № 28/05-01 від 28 травня 2013 року, укладений між ТОВ «Олександрівка-Агро» та ТОВ «Компанія «Геомаркпроект» щодо замовлення робіт з розробки проектів землеустрою. Представник зазначила, що на цей час проект не розроблений через несплату замовником вартості робіт. Суд вважає, що даний договір, укладений на наступний рік після укладання та реєстрації договору і до цього часу залишений без виконання не може свідчити про дотримання сторонами законодавства на час укладання та дії договору оренди в частині дотримання вимог ст. 19 Закону України «Про оренду землі». З урахуванням того, що відповідно до Закону України «Про землеустрій», проект землеустрою розробляється з метою, зокрема, для забезпечення раціонального використання та охорони земель, створення сприятливого екологічного середовища , суд вважає доведеним, що визначення строку договору оренди землі без урахування періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою, порушує права позивача, як землевласника, та підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Outcome: approved