Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з заявою, в якій просять: встановити юридичний факт неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON], народженої 26 жовтня 1915 року у с. Гутисько- Турянське Радехівського повіту Тернопільського воєводства, тепер с. Гутисько- Турянське Буського р-ну Львівської області (актовий запис про народження № 11 від 26.10.1915 року) в частині зазначення її та її батьків прізвища «Олива» замість правильного «Оліва» і в частині відсутності запису про польську національність її батьків; відділу державної реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції у Львівській області виправити неправильності актового запису про народження [PERSON] шляхом внесення змін і доповнень в актовому записі про народження № 11 від 26 жовтня 1915 року складеному Бюро ЗАГС Буського р-ну Львівської області, в якому зазначити прізвище «Оліва» [PERSON] замість «Олива», прізвища її батька та матері «Оліва» замість «Олива» та доповнивши в графі «національність» батька - [PERSON] - записом «поляк» та в графі «національність» матері [PERSON] - записом «полька» і внести такі ж записи до Державного реєстру актів цивільного стану громадян; встановити юридичний факт неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON], яка народилася 08 січня 1953 року в с. Гутисько-Турянське Буського р-ну Львівської (актовий запис № 5 від 2 лютого 1953 року) - в частині запису національності її матері «українка», замість правильного «полька». Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції у Львівській області виправити неправильність актового запису про народження [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] шляхом внесення відповідних змін до актового запису № 5 від 2 лютого 1953 року про її народження, складеного виконавчим комітетом Туринської сільської ради Буського р-ну Львівської області, вказавши в графі національність матері замість «українка» - «полька», і внести про це запис до Державного реєстру актів цивільного стану громадян; встановити юридичний факт неправильності (неповноти) актового запису про народження [PERSON], яка народилася 26 серпня 1976 року в смт. Олесько Буського р-ну Львівської (актовий запис № 296 від 17 вересня 1976 року) в частині запису національності її матері «українка», замість правильного «полька» та актового запису про шлюб [PERSON], який укладений 09.08.1997р. (актовий запис № 964 від 09.08.1997р.) - в частині запису її національності «українка», замість правильного «полька». Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції у Львівській області виправити неправильність актового запису про народження [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] шляхом внесення відповідних змін до актового запису № 296 від 17" вересня 1976 року про її народження, складеного відділом ЗАГС м.Броди, вказавши в графі національність її матері замість «українка» - «полька» та виправити неправильність актового запису про шлюб [PERSON], який укладений 09.08.1997р. (актовий запис № 964 від 09.08.1997р.) - вказавши в графі її національність «полька», замість неправильного «українка» і внести такі ж записи до Державного реєстру актів-цивільного стану громадян. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просить суд її задоволити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала суду письмову заяву, в якій свої вимоги підтримала, просить суд їх задоволити, справу слухати у її відсутності. Представник заявників адвокат [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON], [PERSON], про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала, просить суд її задоволити. Представник зацікавленої особи Бродівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, але судом отримано заяву в.о. начальника відділу [PERSON] № 1363-02.1-01-09 від 14.06.2016 року, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Представник зацікавленої особи Буського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявився, але судом отримано заяву начальника відділу [PERSON] № 849/02.1-04-08 від 17.06.2016 року, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу. Зясувавши обставини справи, взявши до уваги пояснення сторін, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що заявниця [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON] народилася 8 січня 1953 року та походить із родини поляків. З народження виховувалась та виховувала своїх дітей відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру, підтримує стосунки зі своїми близькими родичами-поляками, які проживають на території республіки [PERSON], святкує польські свята та вважає себе полькою. Її мама народилася 24 жовтня 1915 року в с. Гутисько-Турянське Радехівського повіту Тернопільського воєводства. Дівоче прізвище матері - [PERSON]. Її батьками та відповідно дідом і бабусею були [PERSON] і [PERSON]. Однак, у свідоцтві про народження її матері її прізвище та її батьків вказано неправильно, як «Олива». Розбіжності в написанні прізвища «Олива» замість правильного «Оліва» сталися через неправильний переклад прізвища з польської мови на російську, а згодом на українську мову. У звязку з тим, що в актовому записі про народження матері заявниці прізвище її матері записано неправильно, а саме, замість правильного «Оліва» написано «Олива», необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки в актовому записі про народження матері її прізвище не збігається з прізвищем вказаним у первісному записі у метричній кризі римо-католицької парафії у м. Топорів з записами про народження за 1915 рік та Акті про одруження згідно книг громадянського стану за 1937 рік, виданому 20 травня 1938 року. Згідно архівної довідки № 0-37 від 20.05.2016 року Львівського центрального державного історичного архіву України у фонді 201 «Римо-католицька митрополича консисторія, м. Львів» у метричній книзі римо-католицької парафії с. Топорів ( доякого належала римо католицька громада теперішнього села Гутисько - Турянське) Радехівського повіту Тернопільського воєводства із записами про народження за 1915 рік під актовим номером 11 виявлено запис про народження [PERSON], яка народилася 24.10.1915 року у с. Гутисько, номер будинку 123. Хрещена 26.10.1915 року. Віросповідання римо-католицьке. До довідки додається завірений початковою архіву первісний запис про народження [PERSON]. У розясненнях, які містяться в тексті архівної довідки №0-37 від 20.05.2016 року зазначається, що у формулярі ведення метричних книг, що використовувалися на території Галичини у 1784-1939 рр. графа «національність» була відсутня. Згідно імператорського патенту від 20 лютого 1784р. у формулярі була наявна графа «релігія» - у якій вказувалося віросповідання (римо-католицьке, греко-католицьке тощо). Цим патентом метричній книзі було надано силу юридичного документу і він привязував записи актів цивільного стану (народження, смерті, шлюбу) з відповідними релігійними обрядами (хрещення, шлюбу тощо). Таким чином, на території Галичини у 1784-1939 рр. національність особи встановлювалася виключно шляхом привязки до віросповідання. Записи про народження поляків проводилися у метричних книгах римо-католицьких парафій. Записи про народження українців у метричних книгах греко-католицької чи православної парафії тощо. Теж саме стосувалося реєстрації шлюбу. Зокрема, як вбачається із Виписки з акту про одруження, виданого II Річчю посполитою ([PERSON]) [PERSON] - мама і бабця заявників, римо-католицького віросповідання, уклала 2-го січня 1937 року шлюб з [PERSON], селянином греко-католицького віросповідання. Виходячи з виписки з акту про одруження [PERSON] була римо католицького віросповідання, тобто полькою, і шлюб укладався в римо католицькому храмі с. Топорів, Радехівського повіту, Тернопільського воєводства. Після 2 світової війни на українських етнічних землях розпочалися сталінські репресії, міжнаціональна ворожнеча, в тому числі і так званий «обмін» населення між УРСР і ПНР у 1945-1946 рр., під час якого передбачалося, що поляки із західних областей України будуть переселені до [PERSON], а українці - в УРСР. Під час каральної операції проти польського населення на території Радехівського району Тернопільської області до якого входило с. Гутисько-Турянське, дідо і баба - [PERSON] та [PERSON], разом із дочкою [PERSON] та її дочкою [PERSON] були репатрійовані до [PERSON]. Як вбачається із заяви [PERSON], поданої до державного управління репатріації в Болеславці 3 грудня 1946 року, вона разом із батьками [PERSON] і [PERSON] та дочкою [PERSON] згідно з перепусткою № 603846 прибула з с. Гутисько повіт Радехів. Репатріаційним управлінням Воєводського відділення у Вроцлаві встановлено, що репатріант [PERSON] дочка [PERSON] і [PERSON], останнє місце проживання [INFO] УРСР, тепер проживає у Новій Всі, повіту Болеславець, залишила там відповідне майно. Дідо і баба заявниці [PERSON] і [PERSON] проживали до дня свої смерті в Новій Всі, повіт Болеславець і там поховані. Сама ж мама заявниці [PERSON] не була включена у списки репатріантів у звязку з тим що вийшла заміж за українця. Це підтверджується Заявою двоюрідної сестри заявниці [PERSON], дочкою [PERSON], засвідченою старшим інспектором воєводським Мгр. [PERSON] в Любліні 3 грудня 2004 року. В Свідоцтві про народження батьками заявниці [PERSON] записано батько - [PERSON], а мама - [PERSON]. В графі «відомості про матір «національність», мама помилково записана, як «українка», замість правильного «полька». Рідний брат заявниці [PERSON] - [PERSON], [INFO] отримав Свідоцтво про народження, яке йому видано Бюро ЗАГС Одеського р-ну Львівської обл. 29 липня 1960 року, в якому батьками записано батько - [PERSON], а мама - [PERSON]. В графі «відомості про матір, мама записана, як «полька». Заявниця стверджує, що у первісному записі про народження [PERSON] національність її матері була вказана як «полька». Однак, це свідоцтво було втрачене і для виготовлення паспорта заявниці було видано Повторне свідоцтво про народження, в якому, як вказувалося вище, в графі «відомості про матір «національність», мама помилково записана, як «українка», замість правильного «полька». Таким чином при видачі повторного Свідоцтва про народження заявниці серія І-АГ № 1183962 від 2 лютого 1953 року Бюро ЗАГС Буського р-ну Львівської області було допущено помилку при складанні актового запису, тобто має місце факт неправильності актового запису про народження [PERSON] в частині запису національності її матері [PERSON] «українка», замість правильного «полька». З приводу внесення змін в актовий запис про народження, заявниця звернулася з письмовою заявою у відділ ДРАЦС Бродівського РУЮ Львівської області, однак отримала відмову, оскільки визначення національності матері заявника по актових записах не можливе і органи РАЦС не можуть вирішувати питання присвоєння, виключення певної національності громадянину. Відповідно до підпункту 2.13.1. пункту 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2011р. № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.16.7 пункту цих Правил встановлено, що зміни, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру акті цивільного стану на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень чи виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно п.1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Відповідно до абз. 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» від 07.07.1995 року № 12 питання щодо встановлення неправильності в актовому, записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових архівних матеріалів тощо та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу. За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абз. 3 п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Встановлення зазначених фактів заявникам необхідне для отримання пільг, які гарантуються особам польського походження, для збереження їх роду, що має важливе значення, оскільки дозволить вільно відвідувати своїх близьких родичів, які проживають та навчаються в [PERSON], скористатись окремими пільгами і гарантіями, які встановлює [PERSON] (наприклад, отримання Карти поляка), а також для легального працевлаштування. Таким чином, встановлення зазначених фактів має юридичне значення. Так, 07 вересня 2007 року у [PERSON] вступив у силу Закон «Про карту поляка», відповідно до якого цей документ повертає громадянам інших країн Сходу, які мають польське коріння, права відповідно до законодавства [PERSON]. Хоча цей документ не є документом про громадянство, проте підтверджує приналежність до польського народу. [PERSON] поляка може отримати лише особа, що не має польського громадянства чи дозволу на постійне проживання на території [PERSON], та є громадянином України. Відповідно до цього Закону карту поляка може отримати особа, яка доведе, що принаймні один з її батьків (батько або мати), дід чи баба або ж прадід чи прабаба (обидва) були польської національності або ж мали польське громадянство. За законодавством [PERSON] згідно з ст. 2 та абз. 3 ст. 13 Закону Про [PERSON], документами та доказами у справі для отримання [PERSON] є: п. 2) акти про цивільний стан (свідоцтва про народження, одруження) або ж витяги з таких актових записів, метрики хрещення, шкільні свідоцтва чи інші документи, які підтверджують звязок з польським народом); п. 8) правомочне юридичне рішення про польське походження. Згідно частини 5 статті 52 Конституцій [PERSON] особа, польське походження якої було визнано згідно із Законом, може на завжди оселитися на території [PERSON]. Згідно частини 1 статті 5 Закону РП Про репатріацію, який визначає на яких принципах встановлюється польське походження заявника, польського походження визнається особа, яка декларує свою польську національність і одночасно виконує дві наступні вимоги: 1) хоча б один з батьків, або бабуся чи дідусь та/або прадід і прабаба обидва були/є особами польської національності; 2) виявить свій звязок з польським народом, зокрема шляхом володіння польською мовою, а також дотриманням польських звичаїв та традицій. Таким чином, встановлення факту неправильності (неповноти) запису про національність та встановлення приналежності до польської національності має значення для створення умов здійснення заявницею особистих немайнових прав, а відтак породжує для заявниці правові наслідки, які передбачені іноземним законодавством. Зокрема, заявниця прагне настання юридичних наслідків від встановлення факту польського походження - реалізувати комплекс майнових та особистих прав - право на репатріацію до [PERSON], право на отримання [PERSON] та право на вільне відвідування своїх близьких родичів та/або право на поселення в [PERSON] для проживання поблизу своїх близьких родичів. Як вбачається із довідки, виданої Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ 19.05.2006 р. № 80/03-30 про народження [PERSON], племінниці [PERSON], рідний брат заявниці [PERSON] є за національністю поляк. Відповідно до абз. 2-3 п.3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» згідно із Законом «Про органи реєстрації актів громадянського стану» і Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2011р. № 96/5, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 07.07.95 р. «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. Згідно Указу Президента України № 24 від 31 грудня 1991 року до 1999 року для заявниці існувала можливість змінити або встановити національність за її заявою, однак, на теперішній час такої можливості у заявниці немає. В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану для заявниці неможливо, оскільки чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України № В-350-35 від 13 липня 1999 року, що позбавляє заявника можливості звернутись з такою вимогою до цих органів. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно ст. 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право особи визначати свою національність і таке право підпадає під захист ст. 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до вимог ст.ст.269, 270, 300 ЦК України право на національність є особистим немайновим правом. Згідно ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст.271 цього ж кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері приватного життя. Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована ЗУ №703/97-ВР від 09.12.1997 р.) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Зважаючи на викладене, [PERSON] має право на збереження своєї національної самобутності та відновлення національності своєї матері шляхом встановлення юридичних фактів неправильності (неповноти) актових записів та внесення відповідних змін у актовий запис. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Outcome: approved