Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з даним\~ позовом\~до відповідача\~про визначення\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини,\~посилаючись на\~те,\~що [INFO] \~померла його\~мати \~ [PERSON] ,\~житель с.Онуфріївка,\~Онуфріївського району\~Кіровоградської області,\~після смерті\~якого залишилося\~спадкове майно\~у вигляді\~житлового будинку\~ [ADDRESS] \~. За життя [PERSON] заповіт на ім`я позивача не складала. Протягом встановленого шестимісячного терміну вступу у спадщину позивач не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з тим, що з юридичною необізнаністю та хворобою. Вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин та просить суд надати йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Представник Успенської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився, направив клопотання про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.1 та ч.4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного.. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач являється рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.1983 року. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.09.2008 року встановлено, що позивач змінив прізвище з [PERSON] » на « [PERSON] ". [PERSON] померла [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54707169 від 11.01.2019 року, після смерті [PERSON] , державним нотаріусом Онуфріївського нотаріального округу Кіровоградської області Оніщенко А,А., не заведена спадкова справа. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позивач має право звернутися до судових органів для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на день смерті. Суд встановив, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що перебував на лікуванні в Онуфріївській ЦРЛ, що підтверджується довідкою. Термін лікування з 25.04.2014 року по 5.05.2014 року, та з 12.05.2014 року по 21.05.2014 року. Згідно довідки Онуфріївської селищної ради №1088 від 20.12.2018 року померла [PERSON] на день сметрі була зареєстрована та проживала одна в с. селищі Онуфріївка, Онуфріївського району Кіровоградської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які по`вязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Прийняття спадщини за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Підтвердження волевиявлення спадкоємця прийняти спадщину підтверджується поданням заяви до нотаріуса а також дослідженими матеріалами спадкової справи, відповідно до якої інших осіб, які б претендували на прийняття спадщини не встановлено. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутніть при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу строк терміном два місяці, який буде достатній для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] строк звернення до нотаріуса пропустив з поважної причини, так як на той час від незалежних від нього обставин не зміг подати заяву але вжито заходів для її подання. Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved