Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 09 січня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] була підписана заява про приєднання № 3024155/161117 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 6.3. Заяви [PERSON] було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. з відсотковою ставкою 38,00 % річних строком на 60 місяців, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору утворилась заборгованість у розмірі 21 747,81 грн. що складається з наступного: - 19 287,03 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 2 419,73 грн. - проценти за користування кредитом; - 6,43 грн. - комісія; - 24,99 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 8,43 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 0,97 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 0,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом). Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримали в повному об`ємі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Судова повістка, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що 09 січня 2019 року між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] була підписана заява про приєднання № 3024155/161117 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку № [NUMBER] з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 6.3. Заяви [PERSON] було надано кредит у розмірі 20000,00 грн. з відсотковою ставкою 38,00 % річних строком на 60 місяців (а.с.7-10). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тобто, всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові кредит в розмірі, обумовленому сторонами, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору утворилась заборгованість у розмірі 21 747,81 грн., станом на 31.03.2020, що складається з наступного: - 19 287,03 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); - 2 419,73 грн. - проценти за користування кредитом; - 6,43 грн. - комісія; - 24,99 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 8,43 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; - 0,97 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); - 0,23 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом), що підтверджено наданим представником позивача розрахунком (а.с.5-6). Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з приписами ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору. Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач [PERSON] не надала позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов`язання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає, що згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2102,00 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved