Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 06.11.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00150.07.2, за яким позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 175,99 доларів США, терміном по 06.11.2014 року, зі сплатою 10,00 % річних. Кошти надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. За умовами договору позичальник зобов'язався повертати кошти щомісячно, як передбачено п. 3.1 кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. У зв'язку з тим, що позичальником систематично порушувалися умови договору, станом на 30.09.2013 року виникла заборгованість в сумі 20 873,70 доларів США що складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 15 116,86 доларів США; сума простроченої заборгованості по процентам - 5 756,84 доларів США та 3% річних - 10 547,33 грн, сума інфляційних втрат -718, 45 грн, пеня - 2 054 959,74 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та стягнути на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. В ході розгляду справи представником позивача, в зв'язку зі збільшенням суми боргу на час розгляду справи в суді, було подано заяву про збільшення розмір позовних вимог, а саме до 24 459,95 доларів США, що складається з: сума заборгованості за кредитом - 15 116,86 доларів США; сума заборгованості по процентам - 7 343,09 доларів США та 3% річних - 25 078,79 грн, сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 21, 233, 28 грн, сума інфляційних втрат - 3 699, 90 грн, пеня - 4 884 736,45 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додатково зазначив, що в письмовій заяві про збільшення розміру позовних вимог та в уточненій заяві про збільшення позовних вимог допущено технічну помилку а саме сума боргу згідно розрахунку заборгованості станом на 17 жовтня складає 22, 459,95 доларів США. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. В суді встановлено, що 06.11.2007 року між ВАТ «Родовід Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 77.1/АА-00150.07.2 за яким позичальнику відкрито відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 18 175,99 доларів США, терміном по 06.11.2014 року, зі сплатою 10,00 % річних, згідно з п.1.1., 1.5 договору. Відповідно до п. 1.2.1 договору кредитні кошти надаються на придбання автомобіля. Відповідно до п.1.6 для обліку нарахованих процентів за користування кредитом банк відкриває позичальнику рахунок. Відповідно до п.1.7 забезпечення виконання за цим договором є застава автомобіля марки Nissan Note, згідно з договором застави від 06.11.2007 року. Також згідно з п. 3.9 кредитного договору - за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, передбачена сплата банку за кожен день прострочки пені у розмірі 1,6 процентів від суми простроченого платежу. Дані обставини підтверджуються наданим позивачем кредитним договором, детальним розписом вартості кредиту (додаток № 1). Позичальник взяті на себе зобов'язання порушив, у зв'язку виникла заборгованість. Позивач просить стягнути заборгованість, яка станом на 17.10.2014 року становить 22 459,95 доларів США та 4 913,515, 14 грн., що складається з: сума простроченої заборгованості за кредитом - 15 116,86 доларів США, сума простроченої заборгованості по процентам - 7 343,09 доларів США, сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 21 233,28 грн., загальна сума пені - 4 884 736,45 грн., загальна сума 3 % річних - 25 078,79 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої плати по кредиту - 3 699,90грн. Відповідно до ст. 526 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки належними доказами підтверджені заборгованість за кредитом , процентами а також 3% річних, позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню. Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості. Із кредитного договору вбачається, що сторони, укладаючи договір дійшли згоди щодо п. 1.5.1, де зазначено, що щомісячна плата за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0,2% від суми виданого кредиту. Договір в цій частині на час розгляду справи є чинним, не визнаний недійсним, не розірваний, а тому підлягає виконанню, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню плата за обслуговування кредиту в сумі 21 233,28 грн.; Щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 4 884 736,45 грн, судом встановлено наступне. Вивчивши вказаний розрахунок, суд дійшов до висновку про можливість застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, пеня, нарахована за несвоєчасне виконання зобов'язань, становить 4 884 736,45 грн, при цьому, сума заборгованості по кредиту та процентам - становить 22, 459,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ України станом на 17.10.2014 року становить 290 883, 76 грн. Оскільки розмір пені значно перевищує розмір основного боргу, також враховуючи той факт, що курс долара США по відношенню до гривні різко змінився, що фактично збільшило сукупну вартість кредиту, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає можливим зменшити розмір пені за порушення умов кредитного договору - до 290 883, 76 грн По даній справі позивач також просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати в розмірі 3 699,90 грн., в цій частині суд відмовляє виходячи з наступного. Як передбачено нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Відповідно до п. 1.5.1 укладеного кредитного договору - щомісячна плата позичальника за обслуговування кредиту встановлюється в розмірі 0.2%, що нараховується на суму виданого кредиту. Оскільки кредит відповідач отримав в доларах США - вимоги про стягнення інфляційних на суму невчасно сплачених коштів за обслуговування кредиту не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 Цивільного кодексу України . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 3 654,00 грн., дана сума має бути відшкодована відповідачами на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: partial