Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 20.05.2007 по 30.07.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. На підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.12.2011 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказану суму відповідач сплачує не регулярно та не в повному обсязі. У зв"язку з підвищенням цін на ліки, продукти харчування, одяг, позивачу не вистачає аліментів, що сплачує відповідач на утримання сина. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача відповідно до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.12.2011 та стягувати з нього на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Тиманівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області 30.03.2009 (а.с. 5). Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 16.12.2011 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.10.2011 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Тульчинської міської ради № 275 від 04.04.2018 позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні син [PERSON], 2009 року народження (а.с. 6). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини. Положеннями ст. 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі статей 12, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач позов визнав і згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, та те, що розмір аліментів, які він сплачує не відповідає мінімальному розміру аліментів визначеному законом, суд дійшов висновку про неообхідність стягнення з відповідача аліментів у новому розмірі, як про те просить позивач. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved