Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 29.09.2014 року з позовом, де прохає стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість по кредитному договору № 292 к-ф від 03.12.2007 року в розмірі - 1260, 44 дол. США та 2460 грн. 86 коп. У зв»язку з невиконанням умов кредитного договору позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалює у справі заочне рішення. Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року між ВАТ «Укргазбанк» в особі Полтавської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» у відповідності до статуту у новій редакції (далі банк) та фізичною особою [PERSON] (далі позичальник) був укладений кредитний договір за № 292 к-ф про надання кредиту в сумі 11166 доларів США 00 центів, на строк з 03 грудня 2007 року по 02 грудня 2014 року. За умовами вищевказаного кредитного договору банк надав позичальнику кредит в сумі 11166,00 доларів США, що підтверджується випискою з позичкового рахунку № 220344016075.840. Проте, позичальником умови кредитного договору не виконуються. Станом на 12.08.2014 року позичальником в порушення встановлених строків повернення кредиту за договором № 292 к-ф від 03.12.2007 року не виконані зобов»язання по поверненню кредиту в сумі 664,65 доларів США, а також прострочена сплата процентів за користування кредитом в сумі 59,32 доларів США. Згідно з ч. 2, ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави (Параграф 1. Позика, ст. 1046-1053, ЦК України). У відповідності до ч. 2, ст. 1050, ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Обов»язок позичальника повертати кредит частинами на протязі терміну дії кредитного договору встановлено п. 3.3. кредитного договору № 292 к-ф від 03.12.2007 року. Станом на 12.08.2014 року, залишок кредиту за кредитним договором № 292 к-ф від 03.12.2007 року становить суму 531,60 доларів США. Загальна заборгованість за кредитом та несплаченими процентами на загальну суму 1260,44 доларів США, що підтверджується розрахунками заборгованості. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 292 к-ф від 13.12.2007 роки в доларах США, а не в національній валюті України, обґрунтовані тим, що кредит був наданий и доларах США. Відповідно до ст. 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні и випадках і в порядки, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається и випадках, порядки та на умовах, встановлених законом. Пункт 1.3. положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об»єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором в частині повернення сими кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням, іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 Цивільного кодексу України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. Слід зазначити, що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України. Відповідно до ст.. 47 Закону «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: · приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; · відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових Коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; · розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банк, крім перелічених и частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати, зокрема, операції з валютними цінностями. АБ «Укргазбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07.12.2000 р. та Декрету КМУ «По систему валютного регулювання та валютного контролю № 15-93 від 19.02.1993 р. Відповідно до ст..ст. 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Відповідно до ст.. 526 ЦК України визначено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов»язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦКУ зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Пунктами 3.3.-3.4. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов»язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором, а саме в доларах США, що підтверджується виписками з рахунків позичальника та кредитним договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до параграфа 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві таки ж сими грошових коштів (позики). Погашення заборгованості в іноземній валюті законодавчо врегульоване, так, стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на майно боржника при обчисленні боргу у іноземній валюті. У свою чергу, ст. 6 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» передбачено, що фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв»язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача нема ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти. Правлінням Національного банку України 29 грудня 2008 року було прийнято постанову N 469 «Про запровадження Національним банком України валютних аукціонів», на підставі якої Національним банком запроваджено проведення аукціонів з цільового продажу іноземної валюти за гривні з метою задоволення потреб клієнтів банків резидентів - фізичних осіб, а також резидентів - фізичних осіб - суб»єктів підприємницької діяльності (малий бізнес), які обумовлені необхідністю погашення заборгованості за кредитами в іноземній валюті. Тобто, Національним банком України, що є головним органом валютного регулювання та контролю, що здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України, визнається правомірність виконання позичальниками банків своїх зобов»язань за кредитними договорами в іноземній валюті. Оскільки, позичальником було порушено умови зобов»язання щодо строків повернення кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до умов п. 5.3. кредитного договору, позичальник за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом зобов'язаний сплачувати Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов»язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості. Загальна сума пені становить 2460,86 гривень: за порушення строків повернення кредиту - 2082,45 гривень, за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 378,41 гривень. 19.08.2014 року за вих. № 5053 банк направив позичальнику письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами, але вимогу позичальник залишив без задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved