Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 18.02.2011 року між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови Договору і, станом на 30.11.2014 року, має заборгованість перед Банком на загальну суму 14541,44 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 243,60 грн. Сторони про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судові засідання не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач - позов визнала повністю. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що Банк є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.38-41). 18.02. 2011 року між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, як викладено вище. З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що кредитний ліміт змінювався (а.с.5). Договір складається з анкети-заяви позичальника, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», Умови та правила надання банківських послуг (а.с.9-34). Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Свої зобов'язання згідно Договору Банк виконав. В порушення умов Договору відповідач, станом на 30.11.2014 року має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 14541,44 гривень, яка складається із наступного: - заборгованість за кредитом - 6669,62 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом - 5914,56 грн., - заборгованість з комісії за користування кредитом - 788,62грн. а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., -штраф (процентна складова) - 668,64 грн. Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.6-8). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 цих Умов, при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 243,60 грн.(а.с.1). Сукупність наведених доказів та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. На підставі ст.ст. 526, 626,627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10,11,32, 77, 88, 209,212,214-215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved