Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить у стягнути з відповідача 5000 доларів США заборгованості по депозиту за договором строкового банківського вкладу, 10,27 доларів США 3% річних та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 червня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір №1530013201 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року на суму 5000 доларів США строком на 186 днів із процентною ставкою 10,5% річних. Після завершення строку дії договору він звернувся до відповідача із заявою з проханням повернути вклад. Однак, відповідач не видав належні йому кошти. В зв'язку із чим просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу та 3% річних. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належно повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що між сторонами 19 червня 2014 року укладено договір №1530013201 про приєднання до Публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, відповідно до якого позивач передав відповідачу суму 5000 доларів США строком на 186 днів із процентною ставкою 10,5% річних, що стверджується квитанцією №3160 від 19.06.2014 року. За умовами договору відповідач взяв на себе зобов'язання на вимогу вкладника повернути позивачу вклад та виплатити нараховані на суму вкладу проценти. 22.12.2014 року позивач звернувся із заявою до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про повернення йому коштів у зв'язку із закінченням строку дії договору. Однак, незважаючи на закінчення строку дії договору та вимогу позивача відповідач зобов'язання не виконав та не виплатив позивачу суму вкладу в розмірі 5000 доларів США. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виплативши позивачу належну йому суму, не виконав взятих за договором зобов'язань, відтак, з нього слід стягнути суму внесеного вкладу в розмірі 5000 доларів США. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сума боргу за договором позики становить 5000 доларів США, а тому розмір трьох процентів річних від простроченої суми за період з 23.12.2014 р. по 16.01.2015 р. становить 10,27 доларів США (5000 доларів США*3%/365 днів*25 днів = 10,27 доларів США), які слід стягнути з відповідача. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь держави слід стягнути 789,62 грн. судового збору. На підставі ст. 526, 610, 625, 1058 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved