Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 14 вересня 1995року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. 16 травня2001року в них народилася донька Катерина. Шлюбні відносини з чоловіком припиненні. Причиною розпаду сім"ї стало те, що відповідач працює в росії, дуже рідко приїзджає до дому. припинив брати участь у вихованні дитини. Його практичо не бачать, тому перестали розуміти один одного. У них зовсім різні погляди на всі життєві питання. Вона втратила почуття кохання та довіри до нього. Просить шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 226 від 03 грудня 2015року. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки з відповідачем припиненні, відповідач рідко буває вдома. Вона втратила до нього почуття кохання та довіри. Останнім такі обставини не спростовані. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб.

Outcome: dismissed