Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 14 липня 2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач стверджує, що шлюбні відносини фактично припинено та вважає, що подальше життя та продовження шлюбу не можливе. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14 липня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначає, що позов визнає, просить його задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис - 828, згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 14 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2010 року. Останнім часом сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, оскільки почуття любові та поваги один до одного втрачено, примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Постановою Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № II «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що відповідно до ст. 104 СК ( 2947-14 ) шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС). У п. 10 вищезазначеної Постанови зазначено, що проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між сторонами - розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved