Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач 23.05.2014 року звернувся в суд із позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов'язання спростувати недостовірну інформацію. Підставою звернення до суду з позовом вважає те, що на свій запит згідно Законів України «Про звернення громадян», «Про доступ до публічної інформації», отримав відповідь від 27.02.2013 року керівника апарату Монастирищенського районного суду [PERSON], яка на її думку, є достовірною. Він не погоджується з тим, що кримінальна справа про його обвинувачення до суду з прокуратури Монастирищенського району надійшла 19.06.2009 року. Розгляд заяв про встановлення фактів, що має юридичне значення розглядається в порядку, встановленому ст.256 ЦПК України. Підставою звернення до суду є недостовірна інформація, викладена у відповіді, так як кримінальна справа про його обвинувачення надійшла до суду 26.06.2009 року, а не 19.06.2009 року. Він має намір використати даний факт як доказ. Просить встановити факт, що кримінальна справа про його обвинувачення надійшла з прокуратури Монастирищенського району до Монастирищенського районного суду 26.06.2009 року та зобов'язати спростувати недостовірну інформацію, надану керівником Монастирищенського районного суду в такий же спосіб, у який вона була поширена. Заявою від 05.07.2014 року позивач доповнив позовні вимоги, згідно яких мета встановлення даного факту - переконання інших в їх існуванні, з метою встановлення законності утримання його під вартою з 22.06.2009 року до 23.03.2012 року, а також буде ним використана в якості належного і допустимого речового доказу, який містить інформацію щодо предмету доказування у кримінальній справі, яка розглядається Жашківським районним судом, а також буде використана ним у порядку, передбаченому ч.ч.1,2 ст.34 Конституції України. У судовому засіданні позивач пояснив, що 16 червня 2009 року його захисник-адвокат Великий І.П. перший ознайомився із матеріалами кримінальної справи по його обвинуваченню. Враховуючи те, що він на протязі всього часу проведення досудового слідства відмовився від будь-якої співпраці зі слідством, зважаючи на незаконність порушення справи щодо нього, він відмовився від ознайомлення із цими матеріалами, але поставив слідчому Підчасюку умову, що в разі надання його захисту можливості перезняти матеріали кримінальної справи у 2 томах на цифрову камеру, а це було саме 22 червня 2009 року близько 14 год. дня, тобто в той день, коли в нього закінчується термін, визначений рішенням суду під час досудового слідства, тримання під вартою, він погодився на одномоментне, так зване « ознайомлення» із матеріалами кримінальної справи і підписання протоколу про ознайомлення із матеріалами кримінальної справи, із датою 16 червня 2009 року. На його та захисту переконання, будь-якому неупередженому суду, буде і було б не важко встановити, те, що ця дата є фіктивною, оскільки 17,18 червня 2009 року слідчий у справі [PERSON], проводив ще із ним слідчі дії. Крім того, у цей день, йому мало бути змінено запобіжний захід з утримання під вартою, на будь-який інший запобіжний захід, не пов'язаний із позбавлення волі. Його захисту були надати матеріали та можливість зробити копії із цієї справи по його обвинуваченню. Слідчий Підчасюк не змінив йому в цей день запобіжний захід з утримання під вартою, на будь-який інший запобіжний захід, не пов'язаний із позбавлення волі. Просить звернути увагу, на, що посилається представник відповідача, надавши копію протоколу про його ознайомлення із матеріалами кримінальної справи, саме 16 червня 2009 року. Вона спростовується постановою самого слідчого про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого від 16 червня 2009 року, яка є в матеріалах справи, де він стверджує наступне: розглянувши дане клопотання було встановлено, що захисник, вказуючи на порушення органом досудового слідства та працівниками правоохоронного органу вимог ст.222 та ст.64 КПК України та штучно створення доказів обвинувачення, їх фальсифікація, конкретно не повідомив в чому саме виражалися дані порушення, що унеможливлює їх усунення на стадії досудового слідства. Ця постанова підтверджує той факт, що на дату 16 червня 2009 року досудове розслідування не було закінчено. Дана обставина підтверджується документом, наданим ним, яким є копія журналу реєстрації виведення затриманих і взятих під варту осіб з камери, з якої чітко вбачається той факт, що крім 16.06.2009 року слідчий СВ Монастирищенського РВ УМВС України [PERSON] 17 та 18 червня 2009 року проводив із ним слідчі дії, згідно своїх вимог за №352 та 353. Окрім того, ним також надані копії його звернень до начальника ізолятора тимчасового тримання, начальника слідчого відділу, начальника райвідділу, прокурора району про його звільнення з під варти датованих 22,23,24 червня 2009 року. Ним також були надані копії документів про те, що в період часу із 19 червня 2009 року по 24 червня 2009 року, коли він був етапований до Черкаського СІЗО, копія супровідного листа прокурора Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] про нібито направлену ним справу до Монастирищенського районного суду Черкаської області в райвідділ міліції, де він перебував, не надходила, як і на адресу його захисників. Ним також надана довідка з Монастирищенського райвідділу міліції про те, що він дійсно перебував в ІТТ райвідділу міліції в період із 06 червня 2009 року по 24 червня 2009 року, про, що було достеменно відомо прокурору району [PERSON] Дана обставина підтверджує той факт, що 19.06.2009 року справа не могла бути направлена із прокуратури району до районного суду. Ним, також надані суду, документ із вих.№8087 від 21.07.2009 року за підписом голови Монастирищенського районного суду [PERSON] про те, що справа по його обвинуваченню надійшла до суду саме 19.06.2009 року, про, що свідчить підпис працівника відповідального за отримання вхідної кореспонденції у книзі вихідної кореспонденції прокуратури Монастирищенського району, а зареєстрована в книзі реєстрації вхідної кореспонденції Монастирищенського районного суду 26.06.2009 року за вх.№5621. З метою з'ясування достовірності даної інформації ним був витребуваний відповідний аркуш із книги обліку документів відправлених кур'єром із прокуратури Монастирищенського району Черкаської області. При огляді його ним, та його захистом був встановлений той факт, що визначити дійсну дату надходження справи до суду не представляється можливим, по цьому документу, оскільки відповідальний працівник суду, уповноважений на отримання кореспонденції, пакетів, справ тощо, яким була на той час секретар Монастирищенського районного суду [PERSON], не дотрималась вимог ведення документообігу і документообліку, і у 4 графі цього документа, як обов'язкову умову, з невідомих підстав і мотивів, не поставила дати про фактичне отримання 4 кримінальних справ, у тому числі по його обвинуваченню за №1400900044. У приватній розмові прокурор прокуратури Монастирищенського району Черкаської області [PERSON] повідомив йому наступне, що стосується записів в книзі обліку документів, відправлених кур'єром, то він був таким: секретар прокуратури району вносить запис дати у книгу обліку попередню, як для контролю з граничною датою, мнимою, нібито відіслання відповідного пакета справи чи документа за належністю. Це робилось із тією метою, щоб в разі перевірки прокуратурою області не було виявлено порушень, що стосуються строків розгляду звернень громадян чи розслідування справ. На його запитання прокурору Бебешку М.М. щодо того, чому усіма особами відповідальними за отримання пакетів, матеріалу в книзі обліку тощо не ставить дата про їх фактичне отримання, на, що він відповів, враховуючи те, що прокуратура району не завжди дотримувалась встановлених строків проведення перевірок, заяв, скарг, затвердження обвинувальних висновків тощо, так званий кур'єр повідомляє особу про те, що прокурор району заборонив в книзі обліку документів ставити дату, якщо вона не співпадала із датою направлення до суду, а тільки підпис. З метою з'ясування фактичної дати доставки матеріалів кримінальної справи по його обвинуваченню, він здійснив неодноразовий запит в прокуратуру Монастирищенського району з метою встановлення особи кур'єра. Ним суду, наданий документ, в якому вбачається те, що у 2009 році посада кур'єра прокуратури Монастирищенського району була відсутня. При передачі розгляду справи із Уманського міськрайонного суду Черкаської області до Жашківського районного суду Черкаської області виникла необхідність в отриманні достовірної інформації про фактичну дату надходження справи по його обвинуваченню до Монастирищенського районного суду Черкаської області. На його звернення від 07 лютого 2012 року на його адресу надійшла довідка за підписом заступника голови Монастирищенського районного суду Черкаської області Ротаєнко Д.С. з вих.№724/12 від 02.02.2012 року, в якій стверджувалось про те, що справа таки надійшла до суду, саме 26.06.2009 року. Дана довідка також долучена до матеріалів справи. На протязі часу, із 2009 року по 2014 рік, ним, отримувались багато документів, які суперечили один одному, що стосується фактичної дати надходження справи до суду. У червні місяці 2012 року голова Монастирищенського районного суду [PERSON] надіслав на його адресу уточнюючу інформацію за вих.№ 5157 у довідці, зокрема йдеться, що секретар суду [PERSON] о 15 год.46 хв. фактично отримала матеріали кримінальної справи по його обвинуваченню. 16 червня 2014 року за вих.№ 4259 ним, отриманий лист від заступника голови Монастирищенського районного суду Ротаєнко Д.С. в якому вона спростовує інформацію, надану нею 02.02.2012 року, посилаючись на позасудовий документ, яким є книга обліку документів, відправлених кур'єром прокуратурою Монастирищенського району Черкаської області. З метою перевірки достовірності інформації, наданої головою суду [PERSON], він витребував виправдальний судовий документ, в якому заступник голови суду Ротаєнко Д.С. в своєму листі за вих.№1568 від 05.03.2014 року повідомляє, що час фактичного надходження кореспонденції до суду окремо не реєструється, тобто встановити так званий факт наведений [PERSON] не представляється можливим. Проаналізувавши всю наявну, отриману інформацію, він та його захист дійшов висновку про те, що секретар Монастирищенського районного суду Черкаської області [PERSON] вчинила самоправні дії 19.06.2009 року, що полягало в наступному: без будь-якого погодження із керівництвом суду, в не робочий час (довідка про розпорядок роботи Монастирищенського районного суду Черкаської області станом на червень місяць 2009 року), на свій розсуд, страх і ризик, через відсутність архіваріуса і старшого секретаря суду, з метою забезпечення стороннього доступу, викладення або знищення матеріалів 4 кримінальних справ, в тому числі по його обвинуваченню, поставила лише підпис про ними отримання нею цих документів в книзі обліку документів, відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району Черкаської області, а дати не поставила. 18 січня 2013 року слідчим СВ Монастирищенського РВ УМВС [PERSON] було відкрите кримінальне провадження, передбачене ст.356 КК України, розпочато досудове розслідування щодо секретаря Монастирищенського районного суду Черкаської області [PERSON] Із копії протоколу допиту даної особи, вбачається той факт, що нею саме 19.06. був зареєстрований факт надходження матеріалів кримінальної справи по його обвинуваченню в журналі реєстрації вхідної кореспонденції суду, копії всіх цих документів долучені до матеріалів справи. На основі цього протоколу, 18 квітня 2013 року було винесено рішення про закриття кримінального провадження, у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, оскільки вона нібито вчасно, тобто 19.06. провела реєстрацію факту надходження справи по його обвинуваченню до суду і зареєструвала даний факт в журналі реєстрації вхідної кореспонденції. Зважаючи на те, що громадянка [PERSON] надала слідчому завідомо неправдиві свідчення, які стали підставою для закриття кримінального провадження, він звернувся до прокуратури Монастирищенського району про скасування постанови про закриття кримінального провадження, і порушення справи за дачу завідомо неправдивих свідчень. Постанова була скасована, і порушена справа за ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 КК України. 18 вересня 2013 року секретар районного суду [PERSON], отримавши від керівництва суду вказівки, що не викликають жодного сумніву, щодо надання свідчень під час повторного допиту або так званого додаткового допиту її, вона повністю змінила свої покази, надані нею 18 квітня 2013 року, посилаючись на безпам'ятство, проте, збирала в черговий раз, стверджуючи про те, що справи були доставлені кур'єром, і не приховуючи того, що вчинила самоправні дії, в черговий раз, повідомила слідчому, що справа надійшла до суду 19 червня 2009 року, вона розписалась в розносній книзі, яку витребувати в прокуратурі Монастирищенського району не представилось можливим, а оскільки його справа надійшла до суду в день її направлення із прокуратури, то на її особисту думку та переконання, необхідності ставити дату про надходження справи у книгу обліку документів, не було, оскільки прокуратурою не було порушено дня доставки справи до Монастирищенського районного суду, тобто справа направлена у строк 19, і в цей же день була доставлена. У своїх свідчення секретар Монастирищенського районного суду [PERSON] не повідомляє про те, чому вона, як то, вимагає посадова інструкція та інструкція з діловодства в місцевому загальному суді, затверджена ДСА України за №67 від 27.06.2006 року, не зареєструвала, так званий факт, наведений нею, в журналі вхідної кореспонденції суду. У своїх свідченнях, вона підтверджує той факт, що всі справи були покладені нею в папку, що викликає великі сумніви, і не були поміщені, а ні в сейф, а ні в архів суду. Крім цього, не вніс ясності про фактичну дату надходження справи до суду і протокол допиту голови Монастирищенського районного суду Черкаської області [PERSON] від 10 лютого 2014 року. Голова Монастирищенського районного суду Черкаської області [PERSON], зловживаючи службовим становищем, з метою уникнення відповідальності за надання ним, завідомо недостовірної інформації, що міститься в довідках за вих.№8087 від 31.07.2009 року та за вих.№5157 від 19.06.2009 року, відведення від відповідальності секретаря суду [PERSON] за самоправні дії при отриманні нею матеріалів 4 кримінальних справ, і за дачу завідомо неправдивих свідчень, відверто, нахабно і цинічно, вдався до відвертої брехні, даючи свідчення слідчому Бовкуну, яка проявляється в наступному: голова суду збрехав про те, що справи до суду доставлені кур'єром прокуратури Монастирищенського району. За словами прокурора прокуратури [PERSON] у 2009 році доставка матеріалів кримінальних справ здійснювалась в основному ним, тобто прокурором, який їхав в суд для участі в судовому засіданні, іншої практики доставки матеріалів кримінальних справ в суд не існувало в 2009 році. Так званий факт, який міститься в вище наведених доказах, що має юридичне значення ніким не був встановлений, оскільки в судових документах Монастирищенського районного суду дата, як 19.06.2009 року відсутня. Він сказав не правду, іще до того, що в прокуратурі району, крім того, була розносна книжка. Проте, що на момент надходження справи до суду по його обвинуваченню, він нібито був відсутній в суді. Остання справа 19.06.2009 року була розглянута суддею Бурлакою М.В. з 15 год.30 хв. по 15 год. 35 хв. По їх розгляду, згідно КПК України наступає прийнята рішення, оформлення та оголошення рішення у формі юридичного документа. Отже, дана обставина вказує на те, що голова суду [PERSON] на момент доставлення прокуратурою матеріалів 4 кримінальних справи, в тому числі про його обвинувачення, 19.06.2009 року, в п'ятницю, перебував в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області. Бере сумнів також, що справи саме були доставлені о 15 год. 46 хв. 19.06.2009 року, у п'ятницю. Секретар суду [PERSON] під час неодноразового її допиту слідчим райвідділу міліції жодного разу не вказала на такі важливі нюанси, як час, година, хвилина надходження справ в кінці робочого дня, і не підтвердила ці так звані факти, навіть після ознайомлення із змістом довідки №5157 від 19.06.2012 року. Справа надійшла до суду за 5 днів до закінчення строку отримання його під вартою під час досудового слідства, оскільки, відповідно до простих арифметичних дій, що заперечує голова суду [PERSON], що справа по його обвинуваченню та інші були передані йому для розгляду та розподілу між суддями, саме 22 червня 2009 року. Даний факт ніде не зареєстрований, і не зафіксований, а тому не може бути підтверджений документально. Голова суду не міг пояснити той факт, чому справа, яка стоїть в журналі наступною за справою про його обвинувачення, була зареєстрована в суді 23.06.2009 року за №5468, а по його обвинуваченню-за №5621 26.06.2009 року. Інструкція із діловодства передбачає, те, що спочатку здійснюється її реєстрація, а потім її розподіл, і реєстрація по обліково-статистичній картотеці. Відхід від встановлених правил несе за собою відповідальність передбачену законом. Голова суду [PERSON], виправдовуючи свої незаконні дії, що межують із злочином, дав свідчення наступного змісту: оскільки справа 22.06 уже була передана йому, як голові суду, для розприділення судді, то ніяких сумнівів у перерахуванні триманні обвинуваченого за судом у нього не має. Дане твердження вказує на те, що голова суду [PERSON] не знав на той час елементарних речей, норм КПК України в редакції 1960 року, що стосується кому належить виключне, переважне право закріплювати утриманню під вартою обвинуваченого після слідчого, а це в суду, або в судді в провадження якого перебуває справа. Зважаючи та враховуючи той факт, що ст.232 КПК України такі повноваження прокурору району [PERSON], не надавались. Голова суду, даючи пояснення слідчому не вказав підстави та мотиви, чому він 22.06.2009 року не дав вказівки секретареві суду [PERSON] зареєструвати факт надходження матеріалів кримінальних справ, в тому числі і про його обвинувачення, хоча йому було про це достеменно відомо, що 22 червня 2009 року у нього закінчувався термін тримання під вартою під час досудового слідства, і зважаючи на те, що у нього був супровідний лист прокурора на якому був відсутній реєстраційний штамп із внесенням у нього реквізитами, що стосується обов'язковості реєстрації справи у суді. Відсутність судді, що перебувала у відпустці, щоб розписати справу, за його словами, а потім її зареєструвати в журналі вхідної кореспонденції суду є нічим іншим, як цинічною брехнею, або некомпетенцією голови суду в елементарних речах, з ознаками перевищення службових повноважень, що призвело до тяжких наслідків, що проявилось в незаконному утриманні його під вартою в Монастирищенському ІТТ, починаючи із 19 год. 40 хв. 22.06.2009 року до 23 березня 2012 року без рішення суду. З метою з'ясування достовірності інформації, що надійшла із Монастирищенського районного суду Черкаської області за вих.№1352 від 27.02.2013 року, що стосується фактичного надходження разом 4 кримінальних справ, в тому числі, і про його обвинувачення за №1400900044, саме 19 червня 2009 року, він звернувся до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Іншою метою, що стосується встановлення факту, що має юридичне значення є те, що факт встановлюється ним, для переконання інших дат існування або їх відсутності. І він, як заінтересована сторона, оспорює факт, про який стверджує Монастирищенський районний суд Черкаської області в особі голови цього суду [PERSON], вказуючи у всіх своїх відповідях на його запити та звернення на те, що матеріали 4 кримінальних справ, в тому числі і про його обвинувачення нібито надійшли до суду в п'ятницю 19 червня 2009 року по закінченню робочого дня о 15 год.46 хв. Просить позов задоволити повністю та встановити факт, що має юридичне значення, а саме надходження справи про його обвинувачення №1400900044 саме 26.06.2009 року, а інформацію №1352 від 27.02.2013року, наданої Монастирищенським районним судом Черкаської області, визнати недостовірною та підлягає скасуванню. На даний час по справі, про його обвинувачення остаточне рішення не прийнято. Працівники Монастирищенського районного суду Черкаської області не поширювали інформацію, яку він просить визнати недостовірною та її скасувати, поширення полягало в тому, що вони йому її надали. Із матеріалами кримінальної справи він знайомився, із умовою, про це він уже давав пояснення, особисто він дату не ставив, дату ставив слідчий, там його почерк. Дата там стоїть 16. Так, 17,18 числа слідчий проводив із ним слідчі дії. В журналі реєстрації виведення затриманих і взятих під варту, не передбачено, для чого викликають осіб, які перебувають в ІТТ. Ні він, ні його адвокат копію листа, який направлений до суду, про те, що він перераховується за судом, не отримували. У супровідному листі, також не має його прізвища про те, що йому ця копія листа надсилалась. Кур'єра в прокуратурі Монастирищенського району не має, справи, як правило відносив прокурор, який в суді підтримує державне обвинувачення, а це [PERSON] Про те, що [PERSON] 19.06.20009 року перебував на роботі до 15 год. 35 хв., підтверджується випискою, яку йому надала заступник керівника апарату Монастирищенського району [PERSON] Справа №1400900050, яка надійшла разом із справою про його обвинувачення, була зареєстрована 23.06.2009 року. Дана справа була в переліку після справи про його обвинувачення. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала повністю та пояснила, що стосується ознайомлення із матеріалами справи, то суду надано копію рішення Монастирищенського районного суду і копію ухвали апеляційного суду Черкаської області питання незаконного тримання під вартою позивача слідчим, то ці питання судом досліджувались, і були предметом розгляду, і факт проведення із позивачем слідчих дій 22 червня 2009 року встановлено не було. Щодо правомірних чи неправомірних дій, оцінка дій голови суду та секретаря Монастирищенського районного суду, які діяли при надходження справи до суду, вважає, що це питання не є, і не може бути предметом розгляду в даному судовому засіданні. Крім того, ці питання уже були предметом розгляду Черкаського окружного адміністративного суду, де позивач звертався із приводу визнання дій неправомірними; щодо дій [PERSON] також прийнято рішення, кримінальні провадження закритті, позивач про це знає, і йому про це відомо. Що стосується самої дати надходження справи до суду пояснила наступне. Посилання позивача на те, що прокурор району заборонив будь-кому ставити дату надходження у книзі обліку документів, відправлених кур'єром, якщо вона не співпадає із супровідним листом, щоб у них усе відповідало закону, є необґрунтованими. Оскільки, дослідивши копію аркушу цієї книги, на яку посилається позивач, можна встановити, що представник міської ради, отримавши кореспонденцію, поставив дату отримання 19.06.2009 року, хоча дата відправлення стоїть 17.06.2009 року. Тому, посилання позивача на те, що прокурор району має вплив на працівників, і він контролює весь район, є безпідставними, які не мають під собою жодного підґрунтя. Про те, що справа надійшла до суду саме 19.06.2009 року свідчить те, що секретар суду, отримавши дану справу, поставила свій підпис, будь-яких зауважень вона не ставила, оскільки у неї не було підстав, про те, що справа надійшла не тією датою. Те, що інші справи зареєстровані в інший день, не можуть спростувати дату надходження справи до суду. Твердження позивача про те, що усі відповіді Монастирищенського районного суду різняться між собою, є неправдою, оскільки дата 19 червня 2009 року фігурує у всіх відповідях, крім тієї відповіді, яка надана за її підписом, коли вона виконувала обов'язки голови суду. Дійсно уточнювались години, хвилини надходження справи до суду, оскільки про це, заявник ставив питання. Про те, звідки взялась година та хвилина, в матеріалах справи, є копія супровідного листа, саме прокуратури Монастирищенського району, де секретар суду поставила і дату, і годину, тоді коли вона приймала дану справу. Тому, коли постало питання надати точну дату та годину надходження справи, тому надавались відповіді, а дата 19.06.2009 року не змінювалась. Що стосується відповіді, за її підписом, то відповіді в Монастирищенському районому суді готують працівники апарату, тому дану відповідь готувала старший секретар [PERSON] Нею було дано пояснення, і було дану відповідь відізвано. А тому про дану відповідь, як про предмет мова не може йти, оскільки, суд відізвав дану інформацію, спростував її, що справа надійшла 22.06.2009 року, позивач про це знає, у нього є відповідний про це лист, і вони містяться в матеріалах справи про те, що дана відповідь була надана із обліково-статистичної картки секретарем суду, яка реєструє кримінальні справи [PERSON] За законом, якщо інформація відізвана, то вона відповідно і не існує. З приводу факту тримання під вартою, то вони вважають, що сама позовна вимога про встановлення факту, що має юридичне значення-дати надходження справи до суду, з метою встановлення факту законності чи не законності утримання під вартою, то на даний момент не може бути предметом розгляду, оскільки питання строку тримання під вартою, його законності чи не законності є предметом розгляду, судом, коли від слідства надходить справа до суду, суд, який проводить попереднє судове засідання з'ясовує підстави утримання, продовжувати чи не продовжувати. А тому, вона, вважає, що на сьогоднішній день не можна розглядати законність чи не законність утримання під вартою позивача, із-за того, що це має бути предметом розгляду по старому КПК, судом, який проводить розгляд справи по суті, він визначає законно, незаконно утримується особа під вартою. Суд, який розглядає справу, відповідно до Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням під вартою», якщо встановить при розгляді кримінального провадження про те, що дійсно мало місце незаконне утримання під вартою, він в такому випадку зобов'язаний винести відповідне рішення, і роз'яснити право звернення про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням чи сам особисто визначити розмір відшкодування. А тому вважають, що це не може бути предметом розгляду в даному судовому засіданні. Якщо суд дійде до висновку про можливість вирішення даного питання в порядку цивільного судочинства, то вона вважає, що позов в цій частині не підлягає до задоволення, оскільки він підтверджується листом журналу де поставлено дату 19.06.2009 року, що справа надійшла до суду, будуть допитані свідки з цього приводу, є рішення суддів: з приводу ознайомлення із матеріалами справи, відмовлено у задоволенні клопотання захисника [PERSON] про звільнення останнього із під-варти, тобто законність тримання під-вартою [PERSON] уже розглядалось. З приводу дати надходження та реєстрації справи. На їхню думку це не одне і те ж. Надходження-це коли справа прийшла до суду, а реєстрація-здійснення конкретних дій, проставлення штампу, винесення дати вхідного номеру. Відповідно до п.2.1 Інструкції із діловодства в місцевому загальному суді всі судові справи, матеріали кримінальних проваджень та кореспонденція, в тому числі документи, надісланні електронною почтою, факсимільним зв'язком, а також телеграми, що надходять до суду приймаються, опрацьовуються та під підпис передаються за призначенням працівниками апарату суду відповідно до обов'язків. Уся кореспонденція, в тому числі, документи, що надісланні електронною поштою, факсимільним зв'язком, а також телеграми, що надходять до суду, працівником апарату суду на якого відповідною Посадовою інструкцією покладено обов'язки щодо приймання кореспонденції, реєструються та передаються керівництву суду для проставлення резолюції. Тому на їхню думку ототожнювати питання надходження справи та її реєстрації не можна. З приводу спростування інформації, наданої у листі. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Як пояснив сам позивач, і він не надає жодного доказу, про те, що суд чи працівники суду, якимось чином поширювали дану інформацію, крім, як надання цієї інформації йому особисто, і не надає жодного доказу про те, що представники суду, крім нього особисто, комусь її надавали. Крім того, надана інформація в даній відповіді, наданої керівника апарату є достовірною, і тому підстав для задоволення позову в цій частині не має. Вона посилається на той пункт Інструкції, яка діяла не на той період часу, а на теперішній, щоби пояснити, що законодавець не ототожнює поняття надходження справи, і реєстрації справи, це є дві різні дії. Журналу надходження справ у суді не має. Свідок [PERSON] показав суду, що предметом розгляду суду є заява [PERSON] про те, що до Монастирищенського районного суду надійшла справа 26 червня 2009 року. з приводу цього може пояснити наступне. Справа про яку іде мова надійшла до суду 19 червня 2009 року в кінці робочого дня. Справа була прийнята секретарем суду [PERSON], про, що в розносній книзі прокуратури Монастирищенського району нею вчинено відповідний розпис. Оскільки на момент отримання справи він був відсутній у приміщенні суду і робочий день закінчився, справи були передані йому [PERSON] зі всією поштовою кореспонденцією 22 червня 2009 року. Разом зі справою про обвинувачення [PERSON] до суду надійшли справи за №№9125, 9148, 1400900044, 1400900050. На той час справи між суддями розподілялись головою суду. Справа фактично надійшла до суду 19 червня 2009 року, всі справи були передані йому рано 22 червня 2009 року, тому він приймав рішення про розподіл справ між суддями, відповідно до наявності суддів у суді. На той час, справа не могла бути розподілена суддям Діденко Т.І. та Ротаєнко Д.С., оскільки, відповідно до наказів №№ 45 та 59, судді Діденко Т.І. та Ротаєнко Д.С. повинні були перебувати у відпустках з 30.06. по 3.08.2009 року та з 9.07. по 12.08.2009 року відповідно, оскільки до відпусток залишалось менше 15 днів. На той період часу це не було закріплено законодавством, але на даний час відповідно до нового законодавства і згідно розподілу справ, справи навіть в автоматичному розподілі не можуть бути розподілені судді за 15 днів до відпустки. Крім того, Ротаєнко Д.С., як заступник голови суду займалась формуванням піврічного звіту, і тому не могла розглядати справи по суті, оскільки тоді була така ситуація. Йому ця справа не могла бути розприділена, оскільки він розглядав питання про обрання міри запобіжного заходу відносно [PERSON], і відповідно до діючого законодавства він не мав права розглядати цю справу. Суддя Мазай Н.В. перебувала у відпустці з 5.05. по 25.06.2009 року. Тому, судді Мазай Н.В. ні 19.06.2009 року, ні 22.06.2009 року справа не могла бути розподілена. Тільки вона вийшла із відпустки, їй ця справа була розподілена, і вона прийняла рішення про призначення справи до попереднього судового розгляду справи. Про справи, які надійшли пояснив наступне. Це не перше судове засідання, в якому розглядаються дані питання, і тому готуючись до даного судового засідання, і до минулих судових засідань, і під час досудових розслідувань, оскільки за заявою [PERSON] неодноразово були внесені до реєстру заяви про проведення досудового розслідування відносно працівників суду, працівників міліції. Ними неодноразово оглядалась розносна книга прокуратури, і там було чітко встановлено про те, що справи про, які він говорив, тобто №№9125, 9148, 1400900044, 1400900050 надійшли в один день, були записані на одному листку у цій розносній книзі, і, що свідчить про те, що ніякої фальсифікації по цій справі не могло бути. Він уже точно не пам'ятає розподіл, але ця справа про яку йде мова №1400900050, запис був розміщений в середині аркушу цієї книги. Тобто, говорити про якусь фальсифікацію, внесення запису, виключення запису і тд.тп., не має смислу. Крім цього, 22 червня, він сам собі розписав справу, яка була призначена і розглянута ним. Справа №1400900050 була розписана йому 22 червня 2009 року, а 2 липня 2009 року у даній справі уже було проведено попереднє судове засідання, що також свідчить про те, що справи надійшли до суду 19 червня 2009 року, а розписані 22 червня 2009 року, крім справи, про, яку іде мова, оскільки ця справа не могла бути розписана будь-якому судді, по вище вказаним причинам. 19 червня 2009 року не були розписані дані справи, тому, що ним розглянуто у цей день 20 цивільних справ, але крім виконання безпосередніх обов'язків судді, за своїми функціональними обов'язками він виконував ще обов'язки голови суду, що стосуються адміністративно-господарської діяльності. Тому, посилання позивача на його відсутність безпосередньо на робочому місці, не піддається критиці, оскільки в цей день мною було розглянуто 20 цивільних справ, крім цього на нього було покладено функції по матеріально-технічному забезпеченню суду. Готоючись до цієї справи, він спеціально їздив в м.Жашків, де знаходиться справа по обвинуваченню [PERSON] і оглядав дану справу, для того, щоб підготуватись до даного судового засідання, і ним встановлено, що на виконання вимог ст.ст.218-220 КПК України проводилось за участі адвоката Великого І.П., і [PERSON] пише у своїх заявах скаргах, про те, що він підписав протокол про виконання вимог ст.218-220 КПК України без дати. Знаючи адвоката Великого І.П., його відношення до справ, він ніколи б не підписав протокол про оголошення закінчення досудового розслідування та про ознайомлення із матеріалами кримінальної справи без дати. Тим, більше, що у тій справі є клопотання на виконання вимог ст.ст.218-220 КПК України, яке датоване тими датами, коли знайомились із матеріалами справи, тобто говорити про якусь фальсифікацію на стадії досудового розслідування теж не можливо говорити. Є постанова слідчого про те, що відмовлено у задоволенні клопотання. Тому, говорити про якийсь заговір чи щось проти заявника, це ж скільки ж людей потрібно було переконати для того, щоб вони порушили закон. Відповідно до предмету розгляду даної справи він стверджує про те, що справа відносно [PERSON] надійшла до Монастирищенського районного суду Черкаської області 19 червня 2009 року, розписана судді Мазай Н.В. 26.06.2009 року, відразу після виходу її із відпустки. Він вважає, що вони зробили все відповідно до закону, і ніякі порушення закону ні працівниками суду, ні ним, як головою суду, не вчиненні. Позивач неодноразово звертався до адміністративних судів з позовами до нього особисто, до працівників апарату суду про те, щоб визнати його дії незаконними і тд.тп., жодного рішення на користь позивача не прийнято. Вони навіть не їздили на судові засідання, і не спілкувались із суддями, які розглядали справи, а лише писали письмові заперечення, письмові пояснення. Все, що пише позивач є неправдою. Будь-яких підстав для задоволення заяви [PERSON] не має, і їх не існує, вони суперечать розвитку подій. Ніякого дозволу на отримання справ секретар [PERSON] не повинна була отримувати, принесли в канцелярію суду справи, вона їх і отримала. Слова кур'єр, наручно принесли це є слова синоніми, а чи посада кур'єра в прокуратурі чи не має, то питання до прокурора. Він особисто не бачив хто приносив вказані справи. На його запитання, у понеділок 22 червня 2009 року, коли надійшли вказані кримінальні справи, йому повідомили, що в п'ятницю в кінці робочого дня. Те, що у довідці було зазначено, що справа надійшла о 15 год. 46 год., було зазначено зі слів [PERSON], йому було так сказано. Справа була зареєстрована 26.06.2009 року, коли він її розподілив. Він керувався ст.ст.156,227 КПК України при не візуванні супровідного листа, який надійшов разом із справою про обвинувачення [PERSON] Справа не може бути передана до іншого суду, поки не пройде всіх стадій в суді, на розгляді якого знаходиться. Факт надходження справи має значення для прокурора, оскільки ч.5 ст.156 говорить про те, що прокурор відповідає за строки тримання особи під вартою, і про надходження справи до суду є закінченням строку тримання під вартою. Жодний нормативно-правовий документ не заперечив тих дій, які він робив. Окільки, КПК 1960 року, не передбачав продовження строків тримання під вартою суддею, тому і не приймалось будь-яке рішення про продовження строку тримання позивача під вартою 22.06.2009 року, цього не вимагав закон, строк тримання під вартою визначався законом 1960 року, тільки для досудового розслідування, і закінчився він із моменту надходження справи до суду, і ніяких рішень суду про продовження строків тримання під вартою на той період часу закон не вимагав, а на даний час закон вимагає таке судове рішення. [PERSON] писав скаргу у вищу кваліфікаційну комісію на суддю Мазай Н.В., яка нібито порушила його права, відповідь Вищої кваліфікаційної комісії категорична, що ніяким чином суддя Мазай Н.В. не порушила право, і не скасувала міру запобіжного заходу. Він не готовий надати відповідь щодо долі супровідного листа, що направлявся в СІЗО, про те, що [PERSON] рахується за Монастирищенським районним судом. Слідуючий аркуш книги обліку документів, відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району ним не досліджувався. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав суду, що він працював прокурором Монастирищенського району, здійснював нагляд за розслідування кримінальних справ. Справа [PERSON] перебувала в провадженні Монастирищенського РВ УМВС. В процесі слідства обиралась міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Після закінчення досудового слідства справа була передана до суду. Було повідомлено відповідну установу, СІЗО, і коли справа скеровується до пишеться супровідний лист. Він не пам'ятає, місяць здається червень 2009 року. Термін розслідування в межах ст.120 КПК України, і утримання під вартою також були дотриманні, відповідно до вимог ст.156 КПК України, який на той час був чинним. У книгу розносну записується справа, так само документи, які підлягають передачі в інші органи, установи, організації, і відповідною особою передається за належністю, і після вручення документа має бути підпис особи, яка його отримала. Як правило, датується коли особа отримала той чи інший документ. Він може відповідати лише за ту дату, якою направляла прокуратура. Якщо справа вийшла із прокуратури 19.06.2009 року, то і в суд вона повинна була б бути доставлена 19.06.2009 року. Розносна книжка і книга обліку документів, відправлених кур'єром це одна і та ж книга. Він не може будь-щось стверджувати за когось, він направляє справу із супровідним листом в якому зазначено і вих.номер і дату, крім цього, даний супровідний лист направлено ще й і в СІЗО, а яку дату ставлять працівники суду він не знає. Він не пам'ятає чи в 2009 році в штатному розписі була посада кур'єра при прокуратурі Монастирищенського району. Виконує обов'язки секретар, а якщо секретар знаходиться у відпустці, то особа, яка її заміняє. Питання етапування його абсолютно не цікавить, якщо у них людина знаходиться під вартою, то його не цікавить питання етапування, за те відповідає орган, який здійснює утримання цих осіб, тобто органи внутрішніх справ. Супровідний лист пишеться на керівника установи, а в дужках пишеться для оголошення затриманому, а особисто на руки затриманому таке повідомлення не надається, лише для оголошення, у 2009 році існувала така форма. В матеріалах справи є супровідний лист, в якому все чітко записано, хто повідомлявся і коли. Прокурор не несе відповідальності за той підпис чи за ту дату, що міститься в книзі обліку документів, відправлених кур'єром. Підпис відповідальної особи є, а тому є факт отримання справи, з яких переконань не було поставлено дату, не відомо. На даний момент він не може стверджувати коли була направлена до суду, вона повинна відповідати даті 19.06.2009 року. Він взагалі ніколи нічого не чув, про те, що прокурор якимось чином впливає на суд, працівників суду, а саме в непроставлені дати отримання справ чи документів. Не могло такого бути, щоб він впливав будь-яким чином, на будь-кого із працівників суду, щодо проставлення тієї чи іншої дати отримання справ чи документів. В нього були лише офіційні стосунки із працівниками суду. [PERSON], допитана в якості свідка показала суду, що 26 червня 2009 року була зареєстрована справа про обвинувачення [PERSON], вона їй присвоїла відповідний номер. Зареєструвала мається на увазі присвоїла відповідний номер та завела відповідну облікову статистичну картку. Реєстрацією кореспонденції по вхідній книзі займається інша особа. Підтвердила той факт, що справа зареєстрована в суді 26.06.2009 року, за яким номером не пам'ятає, і їй було присвоєно відповідний номер. Підтвердила той факт, що дата реєстрації по вхідній книзі була 26.06.2009 року, дані брались із супровідного листа, який був у справі та обліково-статистичної картки. Чому вона у наданій відповіді послалась на книгу обліку документів відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району, не знає. Нею не було досліджено аркуш книги обліку документів відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району. В поясненнях, які були нею дані судді Мазай Н.В., говорилось про те, що довідка готувалась на підставі даних, які містились в обліково-статистичній картці на особу, яку вона заводить. Особисто їй, голова суду будь-яких вказівок не давав, що стосувалися б реєстрації чи не реєстрації кореспонденції, що надійшла до суду в неробочий час. Чи повинен голова суду давати такі вказівки не знає, посадова інструкція такого теж не передбачає. У зв'язку із тим, що пройшло багато часу, вона не пам'ятає, чи [PERSON] ховала в її сейф справи та іншу документацію, чи 19 червня вона дійсно перебувала на роботі, а не була у відпустці. У канцелярії суду стоїть 2 сейфи. До іншого сейфу має доступ інший працівник, не [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що справа [PERSON] надійшла до суду 19 червня 2009 року. Справа надійшла від прокуратури Монастирищенського району. Справу отримувала вона, підпис у розносній книзі ставила також вона. Дату отримання вона не поставила, тому, що супровідний лист, з яким направляли справу, відповідала даті надходження самої справи до суду. Справа надійшла майже в кінці робочого дня, тому вся кореспонденція була складена в папку, і в понеділок була передана голові суду на проставлення резолюції. Справа їй була повернута 26 червня із відміткою на розгляд судді, справа була зареєстрована, і передані судді на розгляд. Точної години п»ятниці 19 червня 2009 року, коли від прокуратури Монастирищенського району надійшли 4 кримінальні справи, в тому числі і про обвинувачення [PERSON], вона не пам'ятає, але це було десь біля 15 год. 40 хв., а робочий день закінчується о 15 год. 45 хв. Справи до суду завжди надходили від кур'єра прокуратури Монастирищенського району, який виконував обов'язки відповідно до наказу, але вона точно не пам'ятає. І відповідно до пред'явленого документа, вона прийняла справи. 19 червня 2009 року справи вона прийняла від кур'єра прокуратури Монастирищенського району майже в кінці робочого дня. Вона точно не пам'ятає, хто особисто із прокуратури доставляв дані справи до суду. Як правило, справи до суду доставляла [PERSON]. Прізвище вона не пам'ятає. Вона працювала секретарем. Коли вона приймала кримінальні справи від представника прокуратури, то робочий день був ще не закінчений. У п'ятницю робочий день закінчується о 15 год.45 хв. Хто був присутнім 19 червня 2009 року у канцелярії Монастирищенського районного суду вона не пам'ятає. На роботі були присутні усі, оскільки ще був не закінчений робочий день, а хто був конкретно в канцелярії суду на той період часу, вона не пам'ятає. У канцелярії суду знаходяться металеві сейфи, в яких зберігаються справи, туди вона і помістила всі документи та справи, які знаходились у папці. Доступу до цих сейфів вона не мала. Кому вона точно передала справи, не пам'ятає. Коли справи не зареєстровані, то вони знаходять в неї, і вона їх передає в сейф. Дані справи знаходились в сейфі. Справи вона сама клала в сейф, попросивши перед цим, щоб його відкрили. Сейф відкривала [PERSON] Ніхто із працівників прокуратури Монастирищенського району на неї не впливав, коли вона ставила підписи про отримання кримінальних справ. Вона справу не зареєструвала, оскільки справа прийшла в кінці робочого дня, і не було на місці голови суду, щоби можна було справу передати на резолюцію. В суді не було такої практики, щоби справи чи інші документи не реєструвались у журналі вхідної кореспонденції без резолюції голови суду. Вона не пам'ятає чому вона не зареєструвала справу. 22 червня вранці уся почта була передана голові суду на резолюцію, дана справа була їй повернута лише 26 червня. Чи була почта зареєстрована 22 червня вона не пам'ятає. Справа про обвинувачення [PERSON] у журналі вхідної кореспонденції суду була зареєстрована 26 червня, а надійшла 19 червня. Її підпис в книзі обліку документів відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району свідчить про те, що кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] була передана до суду 19 червня. Вона уже точно не пам'ятає чи в усіх випадках вона не ставила дату, а лише підпис, у книзі обліку документів відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що із 2010 року вона приступила до обов'язків керівника апарату Монастирищенського районного суду Черкаської області, і тому тривалий час у них була переписка із [PERSON] з приводу дати реєстрації справи про його обвинувачення. Нею давалась відповідь в рамках закону «Про доступ до публічної інформації». При дачі відповіді щодо дати надходження кримінальної справи до суду нею досліджувалась: вхідна кореспонденція суду, а також із переписки, яка велась раніше із [PERSON], нею було досліджено книгу обліку документів відправлених кур'єром прокуратури Монастирищенського району, пояснення старшого секретаря Монастирищенського районного суду [PERSON] про дату надходження кримінальної справи, супровідний лист із матеріалів кримінальної справи від 19.06.2009 року, вих. номера не пам'ятає, щодо направлення кримінальної справи до суду, а також супровідний лист про направлення повідомлення в СІЗО про перерахунок засудженого за Монастирищенським районним судом Черкаської області. Крім цього, нею були досліджені, і їй відомо про справи, які перебували в провадженні суддів Монастирищенського районного суду Черкаської області із приводу скарг на дії, рішення про закриття провадження, про відмову у відкритті кримінальної справи, щодо посадових осіб Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, в яких встановлений факт надходження кримінальної справи саме 19.06.2009 року. Крім того, на момент дачі відповіді Черкаським окружним адміністративним судом було винесено постанову у справі [PERSON] до Монастирищенського районного суду Черкаської області про зобов'язання вчинити певні дії та визнання дій та бездіяльності неправомірними, де суд в резолютивній частині підтвердив той факт, що справа до суду була направлена прокурором 19.06.2009 року, тобто ці дані, факти є преюдеційними, і ці питання досліджувались і були предметом розгляду по адміністративних справах. Також, 17.03.2014 року згідно постанови Черкаського окружного адміністративного суду за позовом [PERSON] до Монастирищенського районного суду Черкаської області про визнання неправомірними дій, було встановлено відсутність порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку Монастирищенського районного суду Черкаської області при не реєстрації кримінальної справи за № 1400900044 по обвинуваченню [PERSON] в день її надходження. Вона факт надходження справи не встановлювала, при дачі відповіді вона дослідила документи перераховані вище. Допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що в 2009 році працював помічником прокурора Монастирищенської районної прокуратури. Хто виконував обов'язки кур'єра в прокуратурі не пам'ятає, також не знає хто доставляв справу по обвинуваченню [PERSON] до суду. Він особисто приймав участь у підготовчому засіданні, де вирішувалось питання звільнення [PERSON] з під варти. Впливу на працівника суду він не має. Приватних розмов з [PERSON] ніколи не вів. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що працює в прокуратурі Монастирищенського району з 2001 року. Коли була направлена справа по обвинуваченню [PERSON] до суду він не знає. Чи була посада кур'єра в прокуратурі в 2009 році він також не знає. Він особисто ніколи матеріалів кримінальних справ до суду не доставляв. Свідок [PERSON] показала суду, що у 2009 році працювала в прокуратурі Монастирищенського району спеціалістом. У 2009 р. виконувала обов'язки кур'єра. Чи доставляла вона справу по обвинуваченню [PERSON] в суд вона не пам'ятає. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 62 Конституції України рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 156 КПК України строк тримання під вартою під час досудового слідства закінчується у день надходження справи до суду. Відповідно до п.2.1. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді "Усі судові справи (матеріали кримінального провадження) та кореспонденція, у тому числі документи, надіслані електронною поштою, факсимільним зв'язком, а також телеграми, що надходять до суду, приймаються, опрацьовуються та під підпис передаються за призначенням працівниками апарату суду відповідно до обов'язків. Уся кореспонденція, у тому числі документи, надіслані електронною поштою, факсимільним зв'язком, а також телеграми, що надходять до суду, працівником апарату суду, на якого відповідною посадовою інструкцією покладено обов'язки щодо приймання кореспонденції, реєструються та передаються керівництву суду для проставлення резолюцій. Тому суд вважає , що надходження і реєстрація кореспонденції це різні поняття. З таким тлумаченням цих понять погодився і апеляційний суд Черкаської області в ухвалі від 17.10.2013 року (а.с.75-76). Стаття 156 КПК України (ред.1960 р.) містить посилання саме на день надходження справи до суду, а не її реєстрації. Дата надходження справи до суду саме 19.06.2009 року щодо обвинувачення позивача, підтверджуються; - показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON]; - копією листа книги вихідної кореспонденції прокуратури, де у даних щодо отримання кримінальних справ надісланих суду 19.06.2009 року в графі отримання стоїть підпис особи про її отримання без будь-яких застережень ( а.с.21, 92-93); - відповіддями Монастирищенського районного суду № 8087 від 21.07.2009 року, № 1776/1.24/14-вих від 12.03.2014 року, № 5157 від 19.06.2012 року (а.с.22, 24, 27 ); - відповіддю прокуратури Монастирищенського району № (25-11)512 вих 14, 37-09/14 від 05.03.2014 року ( а.с.31) , - протоколом допиту від 18.04.2013 року та додатково допиту свідка [PERSON] від 18.09.2013 року (а.с. 18-19, 119-120) де зазначається, що кримінальна справа про обвинувачення позивача надійшла до суду саме 19.06.2009 року; - відповіддю начальника СІЗО від 08.05.2015 року № 7/2231, згідно якої повідомлення з прокуратури Монастирищенського району про направлення кримінальної справи про обвинувачення [PERSON] до Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшло до Черкаського СІЗО 19.06.2009 року факсимільним зв`язком; - копією супровідного листа прокуратури Монастирищенського району про направлення кримінальної справи відносно обвинуваченого саме 19.06.2009 року (а.с.20, 64). Крім цього, дата надходження до Монастирищенського районного суду Черкаської області 19.06.2009 року підветджується рішеннями судів, які набрали законної сили, а саме: - постановою Монастирищенського районого суду Черкаської області від 20.07.2009 року про відмову в задоволенні клопотання про звільнення з під варти [PERSON] з підстави своєчасного направлення прокуратурою Монастирищенського району та надходження до суду кримінальної справи про його обвинувачення (а.с.95-96); - постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.02.2014 року, на яке апеляційна скарга не надходила, у справі за адміністративним позовом [PERSON] до голови Монастирищенського районного суду Черкаської області про зобов»язання вчинити дії, визнання дій/бездіяльності неправомірними, згідно якої судом встановлено, що кримінальна справа про обвинувачення позивача надійшла до Монастирищенського районного суду Черкаської області 19.06.2009 року; - постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.03.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2014 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до голови Монастирищенського районного суду Черкаської області про визнання дій неправомірними, де сам позивач [PERSON] стверджує, що кримінальна справа надійшла саме 19.06.2009 року та просить у зв»язку з реєстрацією справи в інший день визнати неправомірними дії голови Монастирищенського районного суду Черкаської області; - ухвалою слідчого судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17.10.2013 року, якою не встановлено факту незаконного утримання під вартою [PERSON] в період часу після 22.06.2009 року та що кримінальна справа про його обвинувачення надійшла до Монастирищенського районного суду саме 19.09.2009 року (а.с.71-76); - постановою Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області від 04.03.2014 року (а.с.77-81), залишеною без змін ухвалою слідчого судді від 11.04.2014 року та ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20.05.2014 року, згідно якої встановлено дату надходження до Монастирищенського районного суду кримінальної справи про обвинувачення позивача 19.06.2009 року. Суд вважає, що відповідь Монастирищенського районного суду, надана за підписом в.о.голови суду Ротаєнко Д.С. від 02.02.2013 року за № 724/12, підготовлена [PERSON], яка міститься на а.с.23, не може бути підставою для констатації дати надходження справи до суду 26.06.2009 року, оскільки, дана відповідь надана з обліково статистичної картки та спростовується вище перерахованими документами та показаннями старшого секретаря суду [PERSON], поясненнями старшого секретаря суду від 15.02.2013 року ( а.с.23). Крім цього, дана відповідь в частині дати надходження кримінальної справи 26.06.2009 року та, що про це свідчить книга вихідної кореспонденції прокуратури Монастирищенського району спростована Монастирищенським райсудом як помилково направлена за № 4259/1.22/14-вих від 16.06.2014 року ( а.с.116). Пояснення позивача, що кримінальна справа не могла надійти до суду 19.06.2009 року, так як його з матеріалами кримінальної справи знайомили 22.06.2009 року, спростовуються журналом реєстрації виведення затриманих взятих під варту осіб з камери Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області, де 22.06.2009 року [PERSON] слідчому не видавався (а.с. 29), копією супровідного листа про направлення кримінальної справи з Монастирищенського РВ УМВС України в прокуратуру Монастирищенського району 17.06.2009 року за № 1811, на якому міститься штамп вхідної кореспонденції прокуратури Монастирищенського району від 17.06.2009 року та резолюція прокурора про доручення проведення перевірки матеріалів прокурором Бебешком М.М. (а.с.65), копією обвинувального висновку, затвердженого прокурором 19.06.2009 року (а.с.69-70) протоколом оголошення обвинуваченому про закінчення слідства від 12.06.2009 року (а.с.84), протоколом оголошення обвинуваченому та його захисникові про закінчення слідства і пред'явлення їм матеріалів справи від 16.06.2009 року, підписані позивачем на його захисником(-ами)без будь-яких виправлень дат у цих документах та зауважень (а.с.83), заявою [PERSON] про допуск захисником близького родича від 12.06.2009 року, постановою слідчого про допуск такого захисника, подання якої можливе в стадії закінчення досудового слідства з моменту пред'явлення обвинуваченому для ознайомлення матеріалів досудового слідства згідно ст.44, 218 КПК України в ред.1960 року, а також клопотанням захисника та постановою про відмову в його задоволенні (а.с.86-90), протоколом допиту слідчого [PERSON], який зазначає, що ознайомлення з матеріалами кримінальної справи відбувалось саме в ті дні, які зазначені в матеріалах кримінальної справи та іншими матеріалами справи, де зазначається, що кримінальна справа надійшла до Монастирищенського районного суду саме 19.06.2009 року. Заяви позивача до керівних органів РВ та прокуратури з приводу незаконного його, на його думку, утримання під вартою після 22.06.2009 року, не спростовують встановлені в суді обставини. Згідно ст.277 ЦК України за позовами про спростування недостовірної інформації предметом доказування є поширення недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права особи. Позивач не надав суду відповідно до ст.57 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу того, що кримінальна справа про його обвинувачення надійшла до Монастирищенського районного суду Черкаської області 26 червня 2009 року та, що надана судом інформація є недостовірною і підлягає спростуванню, що вона поширена працівниками Монастирищенського районного суду Черкаської області. Судом у судовому засіданні встановлено, що кримінальна справа про обвинувачення позивача до Монастирищенського районного суду Черкаської області надійшла 19.06.2009 року, а не 26.06.2009 року, тому доводи позивача є безпідставними, в зв»язку з чим позов не підлягає задоволенню. Судові витрати слід віднести на користь держави, так як позивач звільнений від сплати судового збору, він є інвалідом 2 групи. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed