Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що з 06 серпня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , якого розірвано рішенням Коломийського міськрайонного суду 18.12.2016р. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] Вказує, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року присуджено стягувати з відповідача на її, позивача користь аліменти, на утримання дітей в розмірі по 500грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач аліменти не сплачує та у нього на сьогоднішній день є заборгованість по аліментах в розмірі 22 000 грн. Зазначає, що на даний час у неї змінилося матеріальне становище, а також у зв`язку з економічним станом в країні, ростом цін, підвищенням оплати за комунальні послуги, вона змушена витрачати на утримання дітей значні кошти. Вказує, що відповідач має стабільний проте неофіційний дохід достатній для того щоб сплачувати аліменти у більшому розмірі. Уточнивши позовні вимоги, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з 500 грн. на 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивач в судове засідання не з"явилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задовільнити Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, мотивувавши тим, що на сьогоднішній день прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн. на місяць, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Вказує, що збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для нового рішення про збільшення розміру аліментів, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. Зазначає, що позивач просить змінити розмір аліментів з 500 грн. на 1000 грн. шляхом внесення змін до рішення суду від 05.12.2016, однак діючим законодавством не передбачено зміну розміру аліментів шляхом внесення змін до рішення суду, яким первісно визначено розмір аліментів. Крім того, позивач про обставини як погіршення її матеріального стану не зазначає та жодного доказу з цього приводу суду не надає. Вказує, що заборгованість по аліментах виникла через те, що син [PERSON] з 2014 р. проживає з ним , та на даний час він готує позов про визначення місця проживання дитини з батьком. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи відзив на позов, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в розірваному шлюбі, що підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2016 року (а.с.7) Під час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син, [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] (а.с. 5-6) Відповідно до вищезгаданого рішення дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір"ю [PERSON] (а.с.7). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.(а.с.8) Після ухвалення вказаного рішення у позивача погіршився матеріальний стан. Як зазначила позивач у зв`язку з підвищенням цін на оплату житлово-комунальних послуг, на продукти харчування, забезпечення одягом, іншими необхідними речами, лікуванні при потребі, навчанні та відпочинку 500 грн. в місяць на утримання однієї дитини не достатньо для можливості забезпечити їх всім необхідним. Зазначене, також спростовує посилання відповідача на те, що позивач не довела щодо погіршення свого матеріального стану. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що діти проживають з позивачем, одяг для дітей, канцтовари, продукти батько не купляє. Згідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривні, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Суд вважає, що стягнення з відповідача присуджених аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 500 грн на кожну дитину щомісячно, не відповідає половині прожиткового мінімуму, який з урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, не забезпечує мінімальні потреби дитини, достатні для його повноцінного розвитку. Враховуючи положення ст.ст.182,184СК України суд вважає, що в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню, та з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, слід розмір стягуваних аліментів збільшити із твердої грошової суми в розмірі по 500 гривень на тверду грошову суму в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення дітьми повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Враховуючи вимоги ст. 184 СК України в задоволенні інших вимог слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогамист. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 181,182,192 СК України,

Outcome: approved