Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Посилається на те, що є власником житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , який належить йому на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 28.12.2009, за реєстровим № 6193. У вказаному будинку крім нього, його дружини та доньки зареєстровані, але не проживають із 2010 року [PERSON] та [PERSON] . Він, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов, обгрунтував його вищенаведеним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не вказали, заяви про відкладення розгляду справи та заперечення до суду від них не надходило. Про розгляд справи повідомлялися належним чином - судовими повістками, про що в справі свідчать їх підписи в поштових повідомленнях. Оскільки відповідно до приписів ч.8 ст.128, ч.2 ст.130 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов від неї також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача та його представника розглянуто в порядку заочного розгляду та ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] , згідно Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І. 28.12.2009 за реєстровим № 619 (а.с.6) , Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.12.2009 (а.с.7) належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Також згідно Свідоцтва про право власності від 29.08.2014 (а.с.9) належить земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розміром 0,25 га, яка розташова по [ADDRESS] . Згідно рішення Ржавинецької сільської ради Застанівського району Чернівецької області №3/5 від 26.03.2013 [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію та перебудову житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані та проживають: позивач - [PERSON] , 1982 року народження, його дружина- [PERSON] , 1989 року народження, донька- [PERSON] , 2008 року народження, а також зареєстровані , але не проживають: мати- [PERSON] , 1961 року народження, вітчим- [PERSON] , 1962 року народження, що вбачається із довідки Юрковецької сільської ради №370 від 11.02.2020 та Акту обстеження матеріально-побутових умов проживаня №377 від 12.02.2020 (а.с.11,12). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали, що є сусідами позивача. [PERSON] являється матір`ю позивача, а [PERSON] відчимом. Протягом десяти років останні в будинку по [ADDRESS] не проживають. Відповідачі по справі проживають в [ADDRESS] у матері [PERSON] . На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд, не може отримати субсидії через реєстрацію відповідачів у його домоволодінні, що розташоване по [ADDRESS] . Оскільки об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», ст.ст.319,321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16,386,391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів, як колишніх членів сім"ї власника такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved