Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Альфа-Банк та [PERSON] було укладено кредитні договори № 500357928 від 30.03.2013 року на суму 11080 грн. та № 401382222 від 24.01.2013 року на суму 6269,44 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 500357928 від 30.03.2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу у відповідності до умов якого ТОВ Дата [PERSON]» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до відповідача, коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Додатку № 1-1 до Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 500357928 від 30.03.2013 року в сумі 31325,66 грн., з яких: 10595,64 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 9030,02 грн. заборгованість за процентами та комісією, 11700 грн. пеня, штраф, неустойка; № 401382222 від 24.01.2013 року в сумі 13249,51 грн., з яких 3469,89 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 879,62 заборгованість за процентами та комісією, 8900 грн. пеня, штраф, неустойка. На виконання умов Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, згідно вимог ст. ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ «Дата [PERSON]» відповідачу направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У звязку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору, позивачем який набув права грошової вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Однак, всупереч умовам кредитного договору , незважаючи на повідомлення відповідач не виконав свого зобов»язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. А тому просить суд позов задовольнити та стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості. В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи двічі був належним чином повідомлений та направляв до суду клопотання про розгляд справи без його участі, на підставі наявних у справі доказів просив суд позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Новини Закарпаття» № 9 (4720) від 06.02.2018 року, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила. а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з позовної заяви та долучених матеріалів позивач звернувся до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за укладеними нею з ТОВ «Альфа-Банк» (правонаступником якого згідно договору факторингу він є) кредитних договорів № 500357928 від 30.03.2013 року та № 401382222 від 24.01.2013 року. При цьому, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого\~статтею 81 ЦПК України, процесуального обов'язку із доказування належними і допустимими доказами розміру і періоду виникнення заборгованості. Так, належними і допустимими доказами наявності заборгованості позичальника за кредитним договором є належним чином завірені виписки із особового рахунку боржника, або копії інших первинних фінансових документів, які б свідчили про облік на рахунках боржника боргу за усіма його складовими. Водночас позивачем у підтвердження своїх вимог було надано лише складений ним у довільній формі загальний розрахунок заборгованості позичальника, який за своєю правовою природою є частиною письмових пояснень в обґрунтування підстав заявлених позовних вимог. Водночас, виписку з особового рахунку позичальника чи інші платіжні документи, які, у даному разі, є належними і допустимими доказами наявності кредитної заборгованості позичальника позивачем не надано. Будучи належним чином повідомленим про судові засідання на судовий розгляд позивач не з»являвся, надіславши до суду заяви про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами, що унеможливило з"ясувати обставини на які посилається позивач безпосередньо під час судового розгляду. За змістом\~статті 12 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов»язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Наведене свідчить про те, що позивачем не було виконано свого обов'язку із доказування обґрунтованості його вимог щодо наявності і розміру кредитного боргу відповідача у даній справі, що свідчить про необґрунтованість і недоведеність його вимог, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed