Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 100000 гривень та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2017 р. о 15 год. 15 хв за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Рибальська,32 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mercedes» д.н. [NUMBER] . Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 30.03.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes» д.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень і відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 281/4-17 від 27.04.2017 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 193416,96 гривень. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі Полісу серії АК № 0801987 і ліміт відповідальності Страховика становить 100000 гривень. Позивач посилається на те, що 04.4.2017 р. він звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на момент звернення до суду страхове відшкодування виплачено не було, що стало підставою звернення до суду з вимогами про стягнення страхового відшкодування в судовому порядку. 21.07.2017 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. 04.05.2018 р. справа прийнята в провадження судді Колдіної О.О. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 26.03.2018 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки транспортний засіб позивача, що був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди є фізично знищеним, що підтверджується Звітом № 281/4-17, наданим самим позивачем, а отже розмір страхового відшкодування повинен визначатись відповідно до положень ст.30.2 Закону України «про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і визначається як різниця між вартістю транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди та після її настання. Оскільки Звіт про оцінку матеріального збитку, наданий позивачем, не містив відомостей про вартість транспортного засобу до та після ДТП, такий доказ є неналежним. Крім того, відповідач зазначає, що позивачу уло виплачено страхове відшкодування в розмірі 50482,12 гривень, сума якого визначена відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 133, складеного на замовлення відповідача і становить розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахування податку на додану вартість, оскільки таке відшкодування здійснювалось на рахунок позивача. 24.09.2019 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва закрито підготовче провадження. В ході розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування. Також представник позивача звернув увагу суду на неналежність висновку експерта № 32002/20-54 як доказу у справі, оскільки він не містить інформації про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу і таке питання не ставилось на вирішення експертизи. Представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, зазначив на те, що Страховою компанією було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмір 50482,12 гривень, що відповідало розміру завданих збитків, визначених у відповідності до вимог спеціального закону. Крім того, представник відповідача звернув увагу суду, що висновок судової автотоварознавчої експертизи від 14.05.2019 р. містить відомості про вартість відновлювального ремонту, однак такий розмір визначений з врахуванням податку на додану вартість, що підтверджується калькуляцією ремонтних робіт, а в силу положень ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страхова компанія зменшує розмір страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, якщо така сума сплачується на рахунок потерпілого. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2017 р. о 15 год. 15 хв за адресою: м.Київ, вул.Набережно-Рибальська,32 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mercedes» д.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes» д.н. [NUMBER] , власником якого є позивач, зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 30.03.2017 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування. Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі Полісу серії АК № 0801987 і ліміт відповідальності Страховика становить 100000 гривень, франшиза становить 0. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial