Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1992року, позивачем була придбана квартира [ADDRESS], правовстановлюючі документи на яку були оформлені на ім'я [PERSON], що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 28.05.2009року. Оскільки спірна квартира була придбана за кошти, які належали батькам позивачки та для придбання квартири останні продали свою стару квартиру, позивчка просить суд визнати квартиру [ADDRESS] її особистою приватною власністю. В судове засідання позивач та її представник не з"явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали за викладеними в позові обставинами, просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 14 серпня 1992 року між [PERSON] (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) у Відділі реєстрації актів громадського стану Ленінградського району м. Києва було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 64. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу Позивач та Відповідач мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. (а.с.5). 28 травня 2009 року за договором купівлі-продажу [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Право власності Позивача на квартиру було зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 03 червня 2009 року (а.с.6-8). Квартиру [ADDRESS] було придбано Позивачем в повній мірі за кошти її батьків - [PERSON] та [PERSON]. Для придбання вказаної квартири [PERSON] та [PERSON] продали свою стару квартиру [ADDRESS]. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Така позиція у п. п. 23,24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», визначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу, за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] була придбана за вилучені кошти за продану квартиру, яка належала на праві власності батькам позивача [PERSON] та [PERSON], а тому є особистою приватною власністю позивача. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне визнати квартиру [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved