Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з ПП "Нива-В.Ш." на користь позивача кошти в розмірі 13156,28 грн.; стягнути з ПП "Нива-В.Ш." на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04.05.2012 року відбулись прилюдні торги з реалізації арештованого майна: двокімнатної квартири [ADDRESS]. За цими торгами позивач придбав вищезазначену квартиру та сплатив за її придбання суму у розмірі 250 496, 72 грн. на рахунок Першого Київського ВДВС ОМУЮ та суму в розмірі 13 156, 28 грн. на рахунок спеціалізовано організації філії №16 ПП « Нива - В.Ш.» за проведення прилюдних торгів. В подальшому рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року, вищезазначені прилюдні торги визнані недійсними. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.10.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року в даній частині залишено без змін. Однак привнесенні рішення судом не вирішувалось питання щодо застосування наслідків недійсності правочину і повернення суми сплачених [PERSON] коштів. На письмову вимоги позивача щодо повернення суми сплачених коштів відповідач відмовив, у зв'язку із відсутністю рішення суду про застосування наслідків недійсності правочину. Вищенаведені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заперечення, в яких зазначив, що заперечує з приводу задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, а також зазначив, що немає правових підстав для перерахування грошових коштів, сплачених позивачем, оскільки відсутні законні підстави, а саме: рушення першої та апеляційної інстанції не містять наслідків недійсності прилюдних торгів ( правочину) , оскільки сторони правочину не повернуто в попередній стан. Суд, вивчивши матеріали справи, пояснення сторін вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає частковому задоволенню. 04.05.2012 року відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого майна, належного [PERSON], а саме Лота № 8 - двокімнатної квартири № 34, загальною площею 48,40 кв.м., що розташована у будинку [ADDRESS] протокол № 1612156-8). За цими торгами [PERSON] придбав вищезазначену квартиру, та сплатив за її придбання на рахунок Першого Київського ВДВС ОМУЮ 250 496, 72 грн. без урахування ПДВ та на рахунок спеціалізованої організації філії № 16 ПП « Нива- В.Ш.» 13 156, 28 грн. ( а.с. 11,12). Згодом [PERSON] звернулась з позовом до суду про визнання вищезазначених торгів недійсними. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року визнано прилюдні торги по реалізації нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], результати яких оформлені протоколом № 1612156-8 від 04.05.2012 року - недійсними; визнано звіт по оцінці вищезазначеного нерухомого майна , проведений 26.10.2011 року оцінювачем ТОВ « Росла» [PERSON] - недійсним; скасовано акт № 1612156-8 про виконання робіт по реалізації предмета іпотеки ( а.с. 4-7). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.10.2013 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року в частині визнання недійсним звіту по оцінці нерухомого майна- скасовано; в решті рішення суду залишено без змін ( а.с. 10). 27.12.2013 року представник позивача звернувся до Філії № 16 ПП « Нива- В.Ш.» з заявою про перерахування на користь [PERSON] сплачених за проведення прилюдних торгів ПП « Нива- В.Ш.» коштів у сумі 13156, 28 грн. 12.03.2013 року директором філії № 16 ПП « Нива- В.Ш.». на вищезазначену заяву надано відповідь за № 833, в якій зазначено, що резолютивна частина рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року по справі № 1512/8397/2012 не містить наслідків недійсності правочину ( прилюдних торгів). У зв'язку із цим, у ПП " Нива - В.Ш.» відсутні законні підстави для перерахування на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 13156, 28 грн., що були сплачені у зв'язку з участю у прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] ( а.с. 13). Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Судом приймається до уваги той факт,що позивачу сума за проведення прилюдних торгів повернути не була, на підставі того, що рішення суду не вирішено питання про застосування наслідків недійсності правочину. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми за проведення прилюдних торгів слід задовольнити. Позивач в позові також просить суд стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., посилаючись на ту обставину, що відповідач більш ніж 4 місяці відмовлявся повернути йому кошти, з приводу чого він зазнав глибокі моральні страждання. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино- наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача та його моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що через порушення відповідачем прав позивача останній був вимушений звернутись до суду з позовом, сплатив судові витрати у розмірі 244 грн.,що підтверджується квитанцією,наявною в матеріалах справи, який підлягає відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачем не були виконані зобов'язання по поверненню коштів, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає частковому задоволенню, у частині стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial