Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка проживала у с. Обуховичі Іванківського району Київської області. За життя вона склала заповіт на користь позивача. Заповіт посвідчено Обуховицькою сільською радою 23.08.2006 року за реєстром № 73. Після її смерті постало питання про оформлення спадщини. На день її смерті залишилось спадкове майно у вигляді: - жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована в [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 0,1062 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS]. Спадщину позивач прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської районної державної нотаріальної контори 25.10.2014 року (спадкова справа № 375 за 2013 рік). 27.03.2014 року позивач звернувся в нотаріальну контору з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки йому було видано 11.04.2014 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок (відповідно до ст. 182 ЦК України). 26.06.1992 року мати позивачки купила жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу посвідчено виконкомом Обуховицької сільської ради за реєстром № 32. З невідомих позивачці причин, напевно через юридичну необізнаність, мати не звернулась у БТІ для реєстрації свого права власності. При зверненні до нотаріальної контори позивачці було роз'яснено, що право на нерухоме майно відповідно до ст. 182, 1299 ЦК України виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Зареєструвати право власності на померлого неможливо, так як згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Земельні ділянки біля будинку приватизовані матір'ю позивача і на сьогодні належать позивачці згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину та частково оформив спадкове майно, після смерті [PERSON] є позивач. Інших спадкоємців немає. Позивач просить визнати його право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. У судове засідання позивач не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Написали лист про те, що позов визнають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. В даному випадку позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] (померла [INFO] року, заповіт на користь позивача склала 23.08.2006 року), якій належав на праві власності жилий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. За даними Технічного паспорта будинок був збудований ще у 1955 році. Зазначений будинок [PERSON] придбала 26.06.1992 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчено у виконкомі Обуховицької сільської ради за реєстром № 32. За даними сільської ради зазначений будинок згідно по господарської книги рахується як власність [PERSON]. Їй же належали і земельні ділянки площею 0, 25 га та 0, 1062 га, і надавались саме для будівництва та обслуговування цього жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ( на земельні ділянки позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом). Відсутність державної реєстрації права власності на будинок, при наявності посвідченого належним чином договору купівлі-продажу цього будинку від 26.06.1992 року, не може бути підставою для позбавлення права оформлення цього спадкового майна позивачем. На даний час ніхто, крім позивачки, на це майно не претендує. Відповідач визнав позовні вимоги. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, частково оформив свої спадкові права ( на земельні ділянки біля спадкового будинку). Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved