Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012р . Через відсутність спільних інтересів з відповідачем, наявних різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння шлюбні відносини припинилися з 2019року. Ппросить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 24 лютого 2021року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. (а.с.24) В судове засідання сторони не з"явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відзив на позов не надала. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012року. В шлюбі в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , і донька [PERSON] , [INFO] . (а.с.7-8) Судом встановлено, що сторони з 2019року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Суд приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін т . Сторони не проживають однією сім`єю тривалий час. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд не може примусити його зберігати шлюб.

Outcome: approved