Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області у січні 2014 року звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, вказавши, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2004р. по 07.11.2013р. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі 13.07.2011р. вони з відповідачем за спільні кошти придбали за договором міни житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями й спорудами по [ADDRESS] 21.12.2012р. позивачу був виданий державний акт про право власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] Вартість земельної ділянки вони визначать за взаємною згодою. Просить суд : - поділити з [PERSON] спільне сумісне майно, а саме житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] а також земельну ділянку [ADDRESS], стягнувши з позивача на користь [PERSON] грошову компенсацію, яка відповідає вартості ? частини вказаного нерухомого майна; - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS] Донецької області, загальною площею 51,8 кв.м, жилою площею 35,2 кв.м., вартістю 30689,00 грн., а також на земельну ділянку [ADDRESS] Донецької області площею 0,0595 га, кадастровий номер 1414100000:01:019:0900. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Додатково вказав, що позивач та відповідач в добровільному порядку визначили вартість спільного майна подружжя : будинок 30689,00 грн., земельна ділянка 10000,00 грн. Відповідач згодна на отримання грошової компенсації, яку на час розгляду справи відповідач отримала у повному обсязі, тому прохав задовольнити позовні вимоги без стягнення грошової компенсації. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, прохала їх задовольнити, вказавши, що вони з позивачем безперервно перебували в зареєстрованому шлюбі та підтримували шлюбні відносини з серпня 2004 року по жовтень 2013 року, під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано спірний будинок. Ними добровільно визначено вартість будинку та земельної ділянки, вона згодна на отримання грошової компенсації, на даний час у неї на праві власності є ? частка іншого нерухомого майна - квартири [ADDRESS], нею отримано грошову компенсацію від позивача за ? частку вартості спірного жилого будинку та земельної ділянки у повному обсязі у розмірі 26000,00 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд відповідно до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. 14 серпня 2004 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Слов'янському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблений актовий запис №354 ( а. с. 8 звор.). З 14.08.2004р. по жовтень 2013р. позивач та відповідачка проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, а у жовтні 2013 року вони припинили спільне проживання, сімейні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведуть, що не заперечували сторони в судовому засіданні. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2013р., яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний ( а. с. 10 ). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В період перебування в зареєстрованому шлюбі позивач та відповідачка придбали за спільні кошти наступне майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та яке підлягає поділу в судовому порядку : - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] - на підставі договору міни від 13.07.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], № в реєстрі 3617 ( а. с. 11-13), вартість якого складає 30689,00 грн., тобто частка кожного із сторін складає 15344,50 грн. Вартість майна подружжя [PERSON] та [PERSON] визначили за взаємною згодою. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а в разі недосягнення згоди з цього питання - виходячи з його реальної вартості. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( ч. 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Статтею 370 ч. 3 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст.364 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що за рішенням суду може бути поділено майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] з урахуванням рівних часток кожного. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися про вартість об'єкту спільної сумісної власності подружжя - житлового будинку [ADDRESS], позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] сплачено компенсацію вартості ? частки цього майна, що підтверджено письмовими доказами, а тому за позивачем слід визнати право особистої приватної власності на цілу частку цього житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами без стягнення грошової компенсації на користь відповідача. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 21.12.2012 року, [PERSON] на підставі рішення Слов'янської міської ради від 12.10.2012 р. № 86-ХХХІУ-6 отримав у власність земельну ділянку площею 0,0595 га за адресою [ADDRESS] ( а. с. 14 ). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. В даному випадку вказана вище земельна ділянка [ADDRESS] Донецької області площею 0,0595 га, кадастровий номер 1414100000:01:019:0900 була набута позивачем [PERSON] внаслідок приватизації і не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділу не підлягає, оскільки є особистою приватною власністю позивача [PERSON] Тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial