Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що свідоцтво № 1 на право особистої власності на жилий будинок, яке видано 23 січня 1996р. на будинок [ADDRESS] , належить йому. Свої вимоги мотивує слідуючим. 23.01.1996 р. він отримав свідоцтво № 1 на право особистої власності на жилий будинок, яке було видане на підставі рішення виконкому Каланчацької селищної ради народних депутатів № 37 від 19.04.1995 р. Так, згідно свідоцтва вазано, що свідоцтво видане « [PERSON] », а у паспорті його прізвище « [PERSON] ». Тобто прізвище, яке зазначено у паспорті не збігається з прізвищем, яке зазначено в свідоцтві, що унеможливлює підтвердження права власності на будинок. Заявник [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та заяву підтримав, просив її задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання свого представника не направила, натомість надіслала заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі, протии задоволення заяви не заперечують. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцві про народження або в паспорті. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 23.01.1996 р. заявник отримав свідоцтво № 1 на право особистої власності на жилий будинок, яке було видане на підставі рішення виконкому Каланчацької селищної ради народних депутатів № 37 від 19.04.1995 р. Так, згідно свідоцтва вазано, що свідоцтво видане « [PERSON] », а у паспорті прізвище заявника « [PERSON] ». Тобто прізвище, яке зазначено у паспорті не збігається з прізвищем, яке зазначено в свідоцтві, що унеможливлює підтвердження права власності на будинок. Факт належності свідоцтва № 1 [PERSON] в судовому засіданні підтверджено копією будинкової книги, згідно якої зазначено, що заявник зареєстрований в будинку на якиц видано свідоцтво, із повним зазначенням прізвища [PERSON] , імені та по батькові, датою народження та зазначено, що будинок належить заявнику на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.1996 р. Відповідно до постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як вбачається з викладеного, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників, а саме: встановлення факту належності документів дає змогу заявнику реалізувати своє право. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved