Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,23 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України він та відповідачі по справі - дружина померлого [PERSON] та діти померлого - [PERSON], [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак він вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно проживав разом з ним однією сім'єю по день його смерті. В свою чергу, відповідачі по справі в силу вимог ст. 1272 ЦК України, вважаються такими, що не прийняли спадщину, оскільки на момент смерті з померлим не проживали та до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. З інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що «… відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину… Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї…» . Крім того, з огляду судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вбачається: - ухвала від 2 листопада 2016 року справа № 640/11391/15-ц: «колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що позивач дійсно на час смерті [PERSON] постійно проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS], а також і надалі проживає за вказаною адресою, за якою знаходяться його особисті речі, у зв'язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини.» - ухвала від 30 травня 2016 року справа №453/1463/15: «судом встановлено, що житловий будинок, в якому проживає [PERSON] належав [PERSON], який проживав разом із своєю дружиною - [PERSON] Після смерті чоловіка [PERSON] продовжує проживати у вказаному будинку, а отже вважається такою, що прийняла спадщину.» Разом з тим, під час його звернення до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з'ясувалося, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно у нього відсутній, в зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно. Пунктом п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просив встановити факт постійного проживання разом з батьком [PERSON], який помер [INFO] року, по день смерті останнього, тобто на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачі позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. З довідки Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області від 14.11.2017 року № 263 (а.с.13) вбачається, що померлий [PERSON], [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], з 1962 року по день смерті- [INFO] року та разом з ним на день смерті проживав син [PERSON]. Враховуючи, що в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved