Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким припинити дію договору найму житлового будинку № 47 по вул. П. Могили, 50 від 04.07.2012 року між нею та [PERSON], котрий було укладено строком на 1 рік, а позивач [PERSON] за зустрічним позовом просить визнати за ним право користування житловим приміщенням у буд. №50 по вул. Петра Могили у м. Стрию, Львівської області; усунути йому перешкоди у користуванні даним будинком шляхом надання йому ключів від вхідних дверей до його кімнати та вселити його у вказане житло та стягнути з [PERSON] на його користь 50\~000, 00 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Стрий по вул. П. Могили, 50, Львівської області на підставі договору дарування житлового будинку від [INFO]. 04.07.2012 року між нею та відповідачем було укладено договір найму житлового будинку по вул. П. Могили, 50 в м. Стрию, Львівської області, умовами даного договору продовження його строку передбачено не було, а тому такий сплив 04.07.2013 року. Відповідача знято з реєстрації у вищенаведеному житловому будинку, однак вона змушена була звернутись до суду із даним позовом у звязку з неправомірними діями відповідача. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд такі задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, а що стосується зустрічного позову, то пояснив, що [PERSON] має постійне місце проживання, а саме житловий будинок по вул. Вітовського, 49 в м. Стрий, Львівської області в якому він проживає протягом останніх років, а тому просив суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, хоча не заперечив того факту, що договір дії найму житлового будинку, який був укладений між позивачкою та ним закінчився 04.07.2013 року. Що стосується заявленого ним зустрічного позову, пояснив, що в липні 2016 року позивачка замки в будинку поміняла та зняла його з реєстрації, однак такі дії останньої він в судовому порядку не оскаржував. З моменту закінчення дії договору найму житлового будинку він проживав [INFO] у власному будинку, який він збудував. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову, а зустрічні позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав. На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. За змістом п.п. 1, 3, 4 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права;\~\~припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.\~\~Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку разом господарськими будівлями, який розташований в м. Стрию, по вул. П. Могили, 50, Львівської області на підставі договору дарування від 03.08.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу [PERSON], серія АВМ № 974322. Відповідно до договору найму житлового приміщення № 47 від 04.07.2012 року [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого останні заключили між собою договір найму житлового приміщення по вул. П. Могили, 50 в м. Стрию, Львівської області терміном на 1 рік, тобто до 04.07.2013 року. Відповідно до будинкової книги для приписки громадян, що проживають в [INFO], відповідач [PERSON] знятий з реєстрації по даній адресі 06.04.2016 року. Відповідно до\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 158 ЖК України\~визначено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Вимоги до форми договору найму житла визначені і в\~ст. 811 ЦК України. Договір найму житла укладається в письмовій формі, у відповідності до ст. 811 ЦК України. Предметом договору найму житла, відповідно до\~ст.812 ЦК України, можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Дана норма передбачає, що договір найму житла укладається на строк, встановлений в договорі. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на 5 років. На підставі\~ст. 826 ЦК України\~у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. В ході розгляду справи, зокрема з пояснень самого відповідача [PERSON] достовірно встановлено, що строк дії договору найму житлового приміщення від 04.07.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] становив 1 рік, такий закінчився 04.07.2013 року, а тому 06.04.2016 року позивач [PERSON] зняла з реєстрації за вищенаведеною адресою [PERSON]. Таким чином, враховуючи той факт, що договором найму житлового приміщення від 04.07.2012 року, укладеного між сторонами був передбачений термін його укладання -1 рік, який закінчився 04.07.2013 року, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такий уже припинив свою дію, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення та стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] покликається на те, що 14.06.2016 року його було знято з реєстрації за адресою: вул. П. Могили, 50 в м. Стрию, Львівської області. Вважає, що з 04.07.2011 року він на законних підставах зареєстрований у [INFO] як член сімї, з реєстрації у даному житлі його знято незаконно, на даний іншого житла він не має, а тому змушений був заявити зустрічний позов. Проаналізувавши заявлений зустрічний позов та заслухавши пояснення сторін, свідка, суд приходить до переконання, що в задоволенні такого слід також відмовити, виходячи з наступного. Згідно положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як уже зазначалось вище, [PERSON] є власником житлового будинку разом господарськими будівлями, який розташований в м. Стрию, по вул. П. Могили, 50, Львівської області на підставі договору дарування від 03.08.2000 року, серія АВМ № 974322, а не [PERSON]. Статтею 156 ЖК України\~передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом у даному ж рішенні встановлено, що 06.04.2016 року позивач [PERSON] зняла з реєстрації за адресою: м. Стрий, вул. П. Могили, 50, Львівської області [PERSON], оскільки термін дії договору найму житлового приміщення закінчився 04.07.2013 року, а тому жодних перешкод у користуванні вищенаведеним житловим приміщенням йому чинитись не може. Відповідно до\~ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтвердив той факт, що він проживає у житловому будинку за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Вітовського, 49, який він побудував для себе, на фото наданих представником відповідача за зустрічним позовом свій будинок він впізнав, не оспорив даного факту, а тому суд з критикою ставиться до твердження [PERSON] про те, що житлом він не забезпечений, а відтак немає де проживати. Окрім цього, в ході розгляду справи достовірно зясовано, що після зняття з реєстрації за адресою: м. Стрий, вул. П. Могили, 50, Львівської області [PERSON], останній був власником житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими спорудами за адресою: с. Великі Дідушичі, вул. Гошівська, 359, Стрийського району, Львівської області, однак відповідно до договору купівлі-продажу від 09.03.2016 року, копія якого наявна в матеріалах справи, [PERSON] такий продав [PERSON], а тому суд вважає безпідставною вимогою позивача за зустрічним позовом щодо вселення в будинок за адресою: м. Стрий, вул. П. Могили, 50, Львівської області з тих підстав, що йому немає чи не було де проживати. Також, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що у [PERSON] справді є інше житло, яке розташоване за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Вітовського, 49, в якому він проживає останні кілька років. Суд надає віри показам свідка, оскільки такі є обґрунтованими, логічними та не суперечать фактичним обставинами справи. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. п. 5, 9\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995\~року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи ті факти, що [PERSON] в ході розгляду справи не доведено підставності його позовних вимог, оскільки жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Стрий, вул. П. Могили, Львівської області йому не чиниться, так як договір дії найму житлового приміщення закінчився 04.07.2013 року, з реєстрації останнього знято 06.04.2016 року, в судовому порядку договір найму житлового приміщення та зняття з реєстрації він не оскаржував, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди в сумі 50\~000, 00 гривень є необґрунтованими та не знайшли свого належної підтримки в ході розгляду справи. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно зі\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позовні вимоги [PERSON] про припинення дії договору найму житлового будинку є безпідставними, так як такий укладався терміном на 1 рік та припинив свою дію 04.07.2013 року; позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки спростовуються вищенаведеними фактами та доказами, здобутими в ході розгляду справи, а тому суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] та позовних вимог [PERSON] за зустрічним позов слід відмовити.

Outcome: dismissed