Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.11.1994 року по 19.10.2016 року. Від сумісного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розлучення син проживав з відповідачем та на підставі рішення Любешівського районного суду від 28.03.2017 року він зобов"язаний сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 20.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Вказав, що з 10.07.2017 року син [PERSON] проживає разом із ним і перебуває на повному його утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча продовжує отримувати аліменти, а тому просить припинити стягнення з нього аліментів, встановлених рішенням суду на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина. Позивач в судовому засідання позовні вимоги із зазначених підстав підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних обставин. Правовідносини сторін регулюються ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.07.2005 року. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 28.03.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з 20.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки виданої Бихівською сільською радою Любешівського району № 895 від 04.09.2017 року та акту обстеження умов проживання [PERSON] проживає разом із позивачем по [ADDRESS]. Довідкою ЗОШ І-ІІІ ст. с. Бихів Любешівського району стверджена та обставина, що [PERSON] дійсно навчається у 7 класі ЗОШ І-ІІІ ст. с. Бихів Любешівського району. З повідомлення служби у справах дітей Любешівської РДА № 87/8/2-17 від 09.08.2017 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] по [ADDRESS], категорично відмовляється проживати разом із мамою [PERSON] в с. Залаззя Любешівського району. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 1 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, мають використовуватись за цільовим призначенням. З аналізу положень статтей 179-181 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів. Враховуючи ту обставину, що неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача з 10 липня 2017 року, тому суд вважає за можливе припинити стягнення аліментів із позивача на утримання сина. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved