Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В 2014 році шлюб між подружжям розірвано, після чого відповідач постійно створює перешкоди у спілкуванні з дочкою та не дозволяє повноцінно брати участь у її вихованні, чим перешкоджає позивачу виконувати обов'язки та користуватися правами батька. Позивач та його представник позов підтримали з підстав зазначених в ньому. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідач [PERSON], не здійснює жодних перешкод батькові дитини в спілкуванні з дочкою, оскільки він бере дочку на вихідні, але позивач нехтує пропозиціями [PERSON], щодо виховання та спілкування з дочкою, не дотримується інтересів дитини та просить скоригувати час спілкування дочки з батьком, так як дитина ходить щосуботи в недільню школу з 10 год. до 11 год. Представники третіх осіб подали до суду листи про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2006 року по 28 січня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 28 січня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишено на подальше проживання з матір'ю (а.с.4). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 07 травня 2014 року №142 встановлено порядок побачення [PERSON] з його дочкою [PERSON], [INFO]: першу, третю суботу місяця в період часу з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; другу, четверту неділю місяця в період часу з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин (а.с.7). У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюб і між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 153, 157-159 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позиція відповідача протирічить вимогам сімейного законодавства і Конвенції про права дитини (ратифiковано Постановою ВР №789-12 вiд 27.02.1991 року), відповідно до яких дiти мають право на особливе пiклування i допомогу; першочергова увага повинна придiлятися якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини; дитинi необхідно забезпечити такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв, i з цiєю метою вживати всi вiдповiдні заходи; кожна дитина має право на рiвень життя, необхiдний для фiзичного, розумового, духовного, морального i соцiального розвитку. Батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини". Суд, з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи в першу чергу інтереси дитини [PERSON], виходячи із балансу інтересів дитини та її батьків, вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні своєї дитини, встановивши побачення: першу та третю суботу місяця в період часу з 11 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; другу та четверту неділю місяця в період часу з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин за місцем проживання батька за попереднім попередженням відповідача та з врахуванням стану здоров'я дитини. При цьому суд враховує те, що [PERSON] відвідує дитячу недільну шкоду при Храмі святих апостолів Петра і Павла та святого преподобного Сергія Радонезького у смт.Новогуйвинське кожну суботу з 10 год. по 11 год. Суд відмовляє в задоволення позовної вимоги [PERSON] в частині зобов'язання [PERSON] не чинити позивачу перешкод у спілкуванні та вихованні дочки, так як суду не надано відповідних та допустимих доказів, щодо даних обставин.

Outcome: partial