Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

ПАТ КБ „Приват Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього в користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 8166 грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник ПАТ КБ „Приват Банк" посилається на ті обставини, що 07 серпня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Протягом строку дії кредитного договору відповідач систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Станом на 31.07.2014 року відповідач має заборгованість по кредиту 10573 грн. 72 коп., а саме, заборгованість за кредитом -2397 грн. 30 коп.; заборгованість по процентах - 5969 грн.23 коп.; заборгованість по пені 2207 грн. 19 коп. 03 грудня 2008 року Галицьким судом було видано судовий наказ на стягнення з [PERSON], заборгованість в розмірі 3272 грн. 24 коп. на користь ПАТ КБ „Приват Банк". Представник позивача надіслав суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує щодо заочного рішення суду. Відповідач [PERSON].в судове засідання не з"явився, хоча у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши представлені доводи представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 07 серпня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Протягом строку дії кредитного договору [PERSON] систематично порушував термін сплати кредиту і процентів за користування кредитом. Згідно представленого представником позивача розрахунку станом на липень 2014 року заборгованість по кредиту з урахуванням оплати по судовому наказу становить 8166 грн. 55 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.527 ч.1 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. А згідно ст. 530 цього ж кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В силу дії ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 цього ж кодексу встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Тобто сторони у відповідності до вимог ст. ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, вважається таким, що порушив зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved