Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Національної академії наук звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державне підприємство «Пансіонат «Борей» Національної академії наук України , про витребування майна, та просить витребувати від [PERSON] до державної власності, а саме Національній академії наук України нерухоме майно - приміщення [ADDRESS] , загальною площею 334,9 кв.м, нежитлове приміщення [ADDRESS] , загальною площею 323,5 кв.м. Представник позивача ОМП № 1 пояснив, що прокуратурою встановлено факт незаконного вибуття нерухомого майна, а саме: пансіонату « [INFO] » загальною площею 659,9 м.кв. по [ADDRESS] із державної власності в особі Національної академії наук України, що є підставою для застосування представницьких повноважень в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Так, постановою Президії Верховної Ради Української PCP від 17.01.1991 «Про статус Академії наук Української PCP» закріплено за Академією наук УРСР всі основні фонди та інше державне майно, що знаходилося на той час у користуванні її установ та організацій дослідно-виробничої бази. До прийняття законів Української PCP про власність, про роздержавлення майна, а також законодавчих актів, що регулюватимуть відносини в сфері науки, порядок володіння, користування та розпорядження всім майном, закріпленим за Академією наук Української PCP, визначається виключно Президією Академії наук Української PCP. Указом Президента України «Про забезпечення діяльності та розвитку Академії наук України» від 20.01.1992 передано Академії наук України у безстрокове користування будинки, устаткування та інше закріплене за нею державне майно на підставі постанови Президії Верховної Ради УРСР від 17.01.1991 «Про статус Академії наук України PCP». Відповідно до п.2 вказаного Указу Академія наук України використовує передане їй майно за своїм розсудом у межах, визначених її статутом, без зміни форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.1999 №226 «Про перелік об`єктів державної власності, що входять до майнового комплексу Національної академії наук» затверджено перелік об`єктів державної власності, що входять до майнового комплексу Національної академії наук, згідно з додатком. Згідно з вищевказаним переліком пансіонат «Борей» є об`єктом державної власності. Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» майновий комплекс Національної академії наук України та майновий комплекс національних галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансах Національної академії наук України та на балансах відповідних національних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, і які закріплені державою за Національною академією наук України та за національними галузевими академіями наук в безстрокове користування, або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів від фінансово- господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законом. Національна академія наук України, здійснюючи повноваження з об`єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, пов`язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Також, згідно витягу Фонду державного майна України за №10-15-23938 від 2-3.11.2018 з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна Національної академії наук України, за інвентарним номером 03534311.1 рахується державне майно (1211.4 пансіонати), що складається: з основної будівлі та сараю (літ. А,Б), загальною площею 726,7 кв.м. Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 05.09.2008 Національній академії наук України видано технічний паспорт на громадський будинок пансіонат «Борей», що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до цього технічного паспорту, загальна площа приміщення під літерою «А» (пансіонату « [INFO] ») складає 659.9 кв.м. Однак, державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко- правових та технічних експертних досліджень» Кравець О.В., з порушенням вимог закону, зареєстровано право власності на громадський будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 658,4 кв.м. по [ADDRESS] за [PERSON] . Прокуратура вважає вказане рішення незаконним, тобто прийнятим всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції діючій на момент прийняття), а майно незаконно вибутим з державної власності. Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції, діючій на момент прийняття незаконного рішення державним реєстратором) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 18 вищевказаного Закону визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 1 Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (надалі Порядок) визначено, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 10 Закону, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідне до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до п.40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком. Згідно із п.14 ч.1 ст.27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідне до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Статтею 24 Закону передбачені підстави для відмови у проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановите набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на громадський будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 658,4 кв.м. по [ADDRESS] за [PERSON] проведена на підставі свідоцтва № 15001684 про відповідність забудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів будівельних норм і правил від 14.01.2010, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, технічного паспорту серія та номер: б/н, виданого 12.06.2013 ФОП [PERSON] . Разом із цим, згідно відповіді Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.11.2018 за №2263/01-11 об`єкт за адресою [ADDRESS] а відсутній (адреси не виявлено). В архівних матеріалах Київської районної адміністрації Одеської міської ради за 2011-2018 роки, розпорядження щодо присвоєння адреси « [ADDRESS] » - відсутні. Крім цього, листом Департаменту державної архітектурно-будівельно інспекції в Одеській області повідомлено, що свідоцтво № 15001684 «Про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил» від 14.01.2010 [PERSON] не видавалось. Під час досудового розслідування кримінального провадження №4201816010000075 відомості про яке внесені до ЄРДР від 25.10.2018, за ч.4 ст. 190 КК України за фактом вчинення шахрайських дій відносно громадського будинку розташованого по [ADDRESS] , допитано [PERSON] , який повідомив, що у 2010 році обіймав посаду заступника керівника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, проте підпис у свідоцтві № 15001684 «Про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил» від 14.01.2010 йому не належить, та про видачу такого свідоцтва йому нічого не відомо. Згідно листа ФОП [PERSON] від 12.11.2018 за №79-18 встановлено, що технічний паспорт на громадський будинок за [ADDRESS] ні ним, ні його підлеглими працівниками чи іншими особами, які з ним співпрацювали не розроблявся та не посвідчувався, а печатка на технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] від 12.06.2013 не відповідає оригіналу. Крім цього повідомив, що виготовлення, посвідчення технічних паспортів на будинки ніколи не входило в його діяльність. У ФОП [PERSON] особа на ім`я [PERSON] ніколи не працювала та він з нею не співпрацював. Технічний паспорт на громадський будинок за [ADDRESS] , який виготовлений 12.06.2013 на замовлення [PERSON] ідентичний технічному паспорту на громадський будинок «пансіонат «Борей» по [ADDRESS] , виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» ще у 05.09.2008 на замовлення Національної академії наук України. Також, під час досудового розслідування кримінального провадження №4201816010000075 за участі головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А. проведено огляд місця події. Вказаним оглядом встановлено, що 2-х поверхова будівля із підвалом, загальною площею 659,9 кв.м., відображена в технічному паспорті «Пансіонату «Борей» під літ. «А» та 2-х поверхова будівля (громадський будинок) під літ. «А» площею 658,4 кв.м., відображена в технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] , виданому [PERSON] є ідентичними будівлями. Інших будівель, зазначених у технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] , суміжних з відповідною адресою - не встановлено. Вказане свідчить, що рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 21.12.2016 індексний номер: 33060046 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на громадський будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 658,4 кв.м. по [ADDRESS] , прийняте на підставі підробленого свідоцтва № 15001684 про відповідність забудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 14.01.2010, підробленого технічного паспорту на громадський будинок [ADDRESS] від 12.06.2013. Разом із тим, державним реєстратором Кравцем О.В. при прийнятті вищевказаного рішення в порушення ст. 10 Закону не витребувано Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та у ФОП [PERSON] інформацію щодо видачі та реєстрації поданого [PERSON] свідоцтва № 15001684 про відповідність забудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм правил від 14.01.2010 та технічного паспорту на громадський будинок [ADDRESS] , в результаті чого в порушення ст. ст. 18, 24, 2" Закону та п. 40 Порядку на підставі підроблених документів, без відповідної правової підстави прийнято рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, на який у заявника були відсутні жодні права. В подальшому, [PERSON] продав по 1/2 частини громадського будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,4 кв.м. [PERSON] та [PERSON] , за договорами купівлі-продажу від 08.11.2017, що посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровані в реєстрі за №2935 та 2933 відповідно. При продажі громадського будинку за вищевказаною адресою [PERSON] надав приватному нотаріусу довідку з Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 07.09.2017 за №10-15-0.83-8936/2-17 в якій зазначено, що відомості стосовно правоустановчих документів на земельну ділянку по [ADDRESS] в Управлінні відсутні. 08.11.2018 державним реєстратором Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Т.І., з відкриттям нового розділу, на підставі висновку, серія та номер: б/н, виданого 08.11.2018 експертом Кудлач A.B., технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданого 08.11.2018 експертом Кудлач A.B., внесено виправлення в розділ відносно об`єкта житлової нерухомості загальною площею 658,4 кв.м. по [ADDRESS] , за результатом чого утворилось два нових об`єкта нерухомості, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 334,9 кв.м. по [ADDRESS] , приміщення №2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690257751101) та нежитлове приміщення загальною площею 323,5 кв.м. по [ADDRESS] , приміщення №1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1690251251101). В свою чергу, [PERSON] на підставі договору дарування №1913 від 23.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко С.Ю., подарував нежитлове приміщення загальною площею 334,9 кв.м. по [ADDRESS] , приміщення №2 [PERSON] . Аналогічно, [PERSON] на підставі договору дарування №1910 від 23.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко С.Ю., подарувала нежитлове приміщення загальною площею 323,5 кв.м. по [ADDRESS] , приміщення №1 [PERSON] . Таким чином, на теперішній час [PERSON] є власником нежитлового приміщення №1 загальною площею 323,5 кв.м., розташованого по [ADDRESS] та нежитлового приміщення №2 загальною площею 334,9 кв.м. по [ADDRESS] . Про те, що [PERSON] є власником саме приміщення пансіонату « [INFO] », свідчить і той факт, що в жовтні 2018 року ремонтна бригада «Айронстиль», найнята [PERSON] та [PERSON] , при ремонті даху пансіонату « [INFO] », надала правоохоронним органам Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в якому зазначалось, що будівля по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] з 08.11.2017 за договорами купівлі-продажу. У судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник позивача Національної академії наук України в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити. Представники відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особа - Державне підприємство «Пансіонат «Борей» Національної академії наук України підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Національною академією наук України до цього часу не вжито заходів щодо захисту інтересів держави у судовому порядку. Такі дії НАН України щодо невжиття правових заходів для захисту інтересів держави свідчать про бездіяльність органу, що є підставою для звернення Одеської місцевої прокуратури № 1 з даним позовом до суду в порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру». Як зазначалося заступником керівника місцевої прокуратури в позовній заяві, [PERSON] отримала в подарунок, на підставі договорів дарування №1913, №1910 від 23.11.2018 нежитлові приміщення по [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним поговором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадане у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до п. 25, 26 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно положень ч. 1 ст. 388 ЦК України, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем. При цьому суд має встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі. Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею. Згідно ст. 3 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» Національна академія наук України, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу Національної академії наук України, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, пов`язаних з ефективним їх використанням та розпорядженням у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Відповідно до абз. 5, 6 ст.5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» відчуження нерухомого майна Національної академії наук України, здійснюється в порядку, зазначеному Кабінетом Міністрів України. Продаж основних засобів - Національної академії наук України здійснюється лише на конкурсних засадах. Постановою Президії Верховної Ради Української PCP від 01.1991 «Про статус Академії наук Української PCP» закріплено за Академією наук УРСР всі основні фонди та інше державне майно, що находилося на той час у користуванні її установ та організацій дослідно- виробничої бази. До прийняття законів Української PCP про власність, про роздержавлення майна, а також законодавчих актів, що регулюватимуть відносини в сфері науки, порядок володіння, користування та розпорядження всім майном, закріпленим за Академією наук Української PCP, визначається виключно Президією Академії наук Української PCP. Указом Президента України «Про забезпечення діяльності та розвитку Академії наук України» від 20.01.1992 передано Академії наук України у безстрокове користування будинки, устаткування та інше закріплене за нею державне майно на підставі постанови Президії Верховної Ради УРСР від 7.01.1991 «Про статус Академії наук України PCP». Відповідно до п.2 вказаного Указу Академія наук України використовує передане їй майно за своїм розсудом у межах, визначених її статутом, без зміни форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.1999 №226 «Про перелік об`єктів державної власності, що входять до майнового комплексу Національної академії наук» затверджено перелік об`єктів державної власності, що входять до майнового комплексу Національної академії наук, згідно з додатком. Згідно з вищевказаним переліком пансіонат «Борей» є об`єктом державної власності. Проте, [PERSON] , як власник об`єкту нерухомого майна пансіонату « [INFO] », жодних рішень по його відчуженню не приймав. Розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, не може оцінюватись вираженням волі власника, на вибуття такого майна з його (власника) володіння. Такого висновку щодо застосування положень ст. 388 ЦК України дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 05.10.2016 у справі №916/2129/15. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правих наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Системний аналіз статей 658, 717 ЦК України свідчить, що право особи на відчуження майна у власність третьої особи безпосередньо пов`язане з наявністю права на розпорядження таким майном, яке належить, насамперед, його власнику чи уповноваженій останнім на вчинення таких дій особі. Відчуження майна особою, яка фактично не була його власником, є підставою для визнання відповідної угоди недійсною. Отже, враховуючи, що порушено порядок набуття права власності будинок по [ADDRESS] , всі подальші договори з тим майном мають бути визнані недійсними. Щодо реєстрації права власності на цей об`єкт за ним є незаконною, що згідно витягу Фонду державного майна України за №10-15- 13938 від 23.11.2018 з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна Національної академії наук України, за інвентарним номером 03534311.1 рахується державне майно (1211.4 пансіонати), що складається: з основної будівлі та сараю (літ. А,Б), загальною площею 726,7 кв.м. Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 05.09.2008 Національній академії наук України видано технічний паспорт на громадський будинок пансіонат «Борей», що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до цього технічного паспорту, загальна площа приміщення під літерою «А» (пансіонату « [INFO] ») складає 659.9 кв.м. Однак, установлено, що всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції діючій на момент прийняття), майно незаконно вибуло з державної власності. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на громадський будинок, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 658,4 кв.м. по [ADDRESS] за [PERSON] проведена на підставі свідоцтва № 15001684 про відповідність забудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 14.01.2010, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданого 12.06.2013 ФОН [PERSON] . Згідно листа ФОП [PERSON] від111.2018 за №79-18 встановлено, що технічний паспорт на громадський будинок за [ADDRESS] ні ним, ні його підлеглими працівниками чи іншими особами, які з ним співпрацювали, не розроблявся та не посвідчувався, а печатка на технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] від 12.06.2013 не відповідає оригіналу. Крім цього повідомив, що виготовлення, посвідчення технічних паспортів на будинки ніколи не входило в його діяльність. У ФОП [PERSON] особа на ім`я [PERSON] ніколи не працювала та він з нею не співпрацював. Технічний паспорт на громадський будинок за [ADDRESS] , який виготовлений 12.06.2013 на замовлення [PERSON] ідетичний технічному паспорту на громадський будинок «пансіонат Борей» по [ADDRESS] , виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» ще у 05.09.2008 року замовлення Національної академії наук України. Як підтверджує протокол огляду місця події за участі головного спеціаліста інспекційного відділу № 1 Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А. під час досудового розслідування кримінального провадження №4201816010000075, відомості про яке внесені до ЄРДР від 25.10.2018, за ч.4 ст.190 КК України за фактом вчинення шахрайських дій відносно громадського будинку, розташованого по [ADDRESS] . Вказаним оглядом встановлено, що 2- поверхова будівля із підвалом, загальною площею 659,9 з.м., відображена в технічному паспорті «Пансіонату «Борей» під літ. «А» і 2-х поверхова будівля (громадський будинок) під літ. «А» площею 658,4 з.м., відображена в технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] , виданому [PERSON] є ідентичними будівлями. Інших будівель, зазначених у технічному паспорті на громадський будинок [ADDRESS] , суміжних з відповідною адресою - не встановлено. При продажі громадського будинку за вищевказаною адресою [PERSON] надав приватному нотаріусу довідку з Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 07.09.2017 за №10-15-0.83-8936/2-17 в якій зазначено, що відомості стосовно правоустановчих документів на земельну ділянку по [ADDRESS] в Управлінні відсутні. Та допитано [PERSON] , який повідомив, що у 2010 році обіймав посаду заступника керівника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, проте підпис у свідоцтві № 15001684 «Про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил» від 14.01.2010 йому не належить, та про видачу такого свідоцтва йому нічого не відомо. Разом із цим, згідно відповіді Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 16.11.2018 за №2263/01-11 об`єкт за адресою [ADDRESS] а відсутній (адреси не виявлено). В архівних матеріалах Київської районної адміністрації Одеської міської ради за 2011-2018 роки, розпорядження щодо присвоєння адреси «проспект Свободи, 115а» - відсутні. Крім цього, листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області повідомлено, що свідоцтво № 15001684 «Про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил» від 14.01.2010 року [PERSON] не видавалось. Оскільки [PERSON] не був власником житлового будинку [ADDRESS] , а реєстрація права власності на цей об`єкт за ним є незаконною, то, як наслідок, договори куплі-продажу по 1/2 частини громадського будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 658,4 кв.м., які посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровані в реєстрі за №№2935 та 2933 від 08.11.2017 що укладені між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , так внаслідок договори дарування від 23.11.2018 посвідчений та зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименко С.Ю., за №№1910, 1913, укладені між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , має бути визнані недійсними. Фактично пансіонат «Борей» виведено з державної власності з використанням схеми створення добросовісного набувача, шляхом укладення правочинів особами, які відчужили майно останньому набувачу поза волею власника, а тому спірне майно - об`єкт нерухомості - може бути витребувано. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved