Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до ПрАТ «Лебідь» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю у розмірі 1827,45 грн. У позовній заяві позивач вказує, що він є власником земельних ділянок, розташованих на території Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ [NUMBER] . 01 червня 2007 року, між ним, як орендодавцем з однієї сторони та ВАТ «Лебідь», правонаступником якого являється відповідач ПрАТ «Лебідь», з іншої сторони, укладено Договір оренди землі, у відповідності з умовами якого він передав орендареві у строкове платне користування вищевказані земельні ділянки строком на 10 років. Даний Договір зареєстровано у Лебединському районному відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 травня 2008року за № 040862101139. Відповідач не виконав зобов`язання за Договором і до цього часу не виплатив йому орендну плату за користування земельною ділянкою, розмір якої за його підрахунками становить 1827,45 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2018 рік, у розмірі 1827,45 грн, згідно договору оренди землі від 01.06.2007, судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача адвокат Василець С.О. направив клопотання про проведення судового засідання у справі без його участі та без участі позивача [PERSON] , заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Від позивача [PERSON] також надійшло клопотання про стягнення судових витрат у справі, понесених ним за надання правничої допомоги, в якому він просить стягнути з відповідача такі витрати у розмірі 1500 грн. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Лебідь» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив відзив, в якому просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не обгрунтованими. У відзиві також зазначає, що орендар належно виконував умови договору оренди, не порушував умови договору, вчасно виплачував орендну плату, при цьому у більшому розмірі, чим передбачено договором. Зазвичай сільгосппідприємства виплачують орендну плату за землю фізичним особам щорічно один раз на рік. Однак не заборонено спалачувати її наперед за майбутні періоди або відразу за весь період оренди. Законодавством про оренду землі не заборонено сплачувати орендну плату за земельну ділянку наперед за майбутні періоди. Із суті орендних зобов`язань така заборона також не випливає. Отже, якщо договором оренди землі не встановлена така заборона, то перевищення виплаченої суми над закріпленим у договорі розміром орендної плати є платою за оренду земельної ділянки за певний майбутній період. Між сторонами не укладалися додаткові угоди про внесення змін до договору оренди землі № б/н від 01.06.2007 про зміну розміру орендної плати та не вносилися зміни до договору, які сторони зобов`язані зареєструвати у встановленому Законом порядку. З 2007 року по 2018 рік сплачувалась орендна плата не менша, ніж це встановлено договором з урахуванням Указу Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 19.08.2008 № 725/2008) та індексації. Однак, предметом та підставою позову [PERSON] є невиплачена орендна плата за користування земельною ділянкою за 2018 рік в розмірі 1827,45 грн. Проте, згідно даних бухгалтерського обліку ПрАТ «Лебідь», заборгованість по договору оренди землі № б/н від 01.06.2007 відсутня, оскільки ПрАТ «Лебідь» здійснювало виплату орендної плати [PERSON] в більшому розмірі, ніж це передбачено умовами договору та іншими нормативно- правовими актами. У 2017 році [PERSON] вчасно отримав орендну плату на загальну суму 9829,44 грн, з якої вираховується 18% податку на доходи фізичної особи та 1,5% військового збору. Фактично отримано 7 912,70 грн, що підтверджується відомістю про виплату грошей № 63 від 18.07.2017. Відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату у розмірі не менше 3% вартості земельної ділянки визначеної відповідно до нормативно-правового акту. Беручи до уваги умови договору та Указ Президента України від 02 лютого 2002 року № 92/2002 (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 19.08.2008 № 725/2008) [PERSON] мала бути нарахована та сплачена наступна орендна плата: за 2014 рік в сумі 2 459,31 грн, за 2015 рік в сумі 3 071,70 грн, за 2016 рік в сумі 3 686,04 грн, за 2017 рік в сумі 3 686,04 грн, за 2018 рік в сумі 1 514,81 грн (122868 х 3%/365 днів х 150 днів) - з яких утримується 18% податку на доходи фізичної особи та 1,5% військового збору. Окрім того, відповідач, посилаючись на те, що вся електронна інформація ПрАТ «Лебідь» знищена у результаті дії інтернет-вірусу «Реіуа.А», тому неможливо надати на адресу суду відомості щодо виплат позивачу орендної плати за 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 роки. Не погоджуючись\~з відзивом\~відповідача,\~представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Василець\~С.О.\~направив відповідь\~на відзив,\~яку представник\~відповідача ПрАТ\~«Лебідь» просив\~залишити без\~розгляду,\~про що\~направив клопотання,\~в якому\~зазначає,\~що відповідь на відзив від 20.02.2019 подана від імені [PERSON] підписана адвокатом Василець С.О. за відсутності довіреності або ордеру, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність у порушення вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України. Відповідно до ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. У матеріалах\~справи наявні\~докази повноважень\~адвоката [PERSON] на ведення справи в суді, які він здійснює від імені позивача [PERSON] , зокрема довіреність від 06.02.2019 та копія свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю. Частиною 1 ст. 199 ЦПК України передбачено, що позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги[PERSON] до ПрАТ «Лебідь» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІІ-СМ № 043006, є власником земельної ділянки загальною площею 3,86 га, яка розташована на території Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області. 01 червня 2007 року, між [PERSON] та ВАТ «Лебідь», правонаступником якого являється відповідач ПрАТ «Лебідь», укладено договір оренди землі № б/н, який зареєстровано в Лебединському районному відділ Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстру земель 30.05.2008 вчинено запис за № 040862101139, про що свідчить відмітка у вищевказаному договорі оренди землі. Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на дату укладення договору оренди землі) передбачалось, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до пунктів 1, 2 договору оренди землі від 01.06.2017 року, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,86 га, у тому числі ріллі 3,39 га, сіножатей 0,47 га. Пунктом 9 договору оренди землі № б/н від 01.06.2007 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% від грошової оцінки 554 грн. Пунктами 10, 11 Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 30 грудня поточного року. Згідно підпункту в) пункту 28 Договору, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар у свою чергу зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату за орендовану земельну ділянку впродовж усього періоду оренди у розмірах і відповідності до строків, зазначених у пункті 9, 11 цього договору незалежно від результатів господарської діяльності (підпункт г) п. 31 договору). У ч. 1 ст. 792 ЦК України зазначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.\~4\~ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст.13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.\~81\~ЦПК України - обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту відомості на виплату грошей № 53 за 2017 рік, виданої ПАТ «Лебідь» вбачається, що [PERSON] у 2017 році сплачено 7912,70 грн. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого на кристь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку ПАТ «Лебідь» за третій квартал 2017 року, позивачу [PERSON] нараховано 9829,44 грн, сума утриманого податку становить 1769,30 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі ПрАТ «Лебідь» за 2018 рік згідно договору оренди землі від 01.06.2007, наданого позивачем [PERSON] , розмір заборгованості по орендній платі становить 1827,45 грн. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України станом на 15.05.2019 про суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 вбачається, що ПрАТ «Лебідь» у IV кварталі 2018 року нараховано 1514,81 грн, нараховано та перераховано в бюджет суму податку 272,67 грн. Відомості щодо виплаченої суми доходу (надання майна в лізинг) за вищевказаний період відсутні. Відповідачем ПрАТ «Лебідь» не надано доказів щодо виплати [PERSON] орендної плати за 2018 рік, як і не надано належних доказів щодо сплати орендної плати за земельну ділянку наперед за майбутні періоди, що свідчить про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Разом з тим, позивачем не доведено та не обґрунтовано належним чином розмір заявлених позовних вимог, зокрема розмір заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2018 рік - 1827,45 грн, що не відповідає відомостям, зазначеним у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків ДФС України станом на 15.05.2019 про суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, де сума доходу нарахованого ПрАТ «Лебідь» за надання майна в лізинг становить 1514,81 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2018 рік у розмірі 1514,81 грн, тому позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Враховуючи, що позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що підтверджується квитанцією про сплату від 17.01.2019, тому згідно ст. 141 ЦПК України, сплачена позивачем сума судових витрат, підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст.\~137\~ЦПК України -\~витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 15/01/19 від 15.01.2019, сума витрат становить 1500 грн. У відповідності до квитанції прибуткового касового ордеру від 23.01.2019, позивачем [PERSON] сплачено адвокату Василець С.О. гонорар у розмірі 1500 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, тому витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial