Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою надати їй право на шлюб із [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], жителем [ADDRESS]. У зв"язку з вагітністю вона має намір одружитися, однак через недосягнення шлюбного віку їй було відмовлено у прийнятті заяви та в реєстрації шлюбу, що стало причиною звернення до суду. [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні не заперечили проти задоволення заяви, просять надати [PERSON] право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з світлокопій паспорта [PERSON] № [NUMBER], виданого 18.04.2016 року органом 2617, заявниця народилась в м. Долина, Долинського району Івано-Франківської області[INFO] (а.с6). З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (повторне), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області 08.09.2015 року, вбачається про те, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 18 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до вимог ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до участі у справі залучаються один або двоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої особи, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідальність такого права інтересам заявника. Як пояснила заявниця, вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], так як між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, у жовтні 2017 року вона завагітніла, а тому бажають створити сім'ю. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч.1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона є вагітною та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім'ї, її мати на шлюб згідна, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці. На підставі викладеного та ст.ст.22, 23 СК України та

Outcome: approved