Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача 6327,25 грн. витрат понесених у зв'язку із виплатою страхового відшкодування та 243 грн. 60 коп. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.10.2012 року на вулиці Зелена у м.Львові, відповідач порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого заподіяно матеріальну шкоду застрахованому позивачем автомобілю під керуванням [PERSON] Власник автомобіля марки «Opel Vectra», д.н.з. [NUMBER], ТОВ «Гейдельберг друкарські машини Україна» звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування, згідно з договору добровільного страхування транспортних засобів від 11.10.2011 № 1111022 серії АТКД. Оскільки, зазначена подія була визнана страховою, позивач виплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 14632,76 грн. Надалі, позивач звернувся до АТ «Страхової компанії «Іллічівське», оскільки такою була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак 19.09.2013 страхова компанія оплатила страхове відшкодування лише у розмірі 8305,51 грн., яких не є достатньо для покриття усіх понесених витрат позивачем, а тому останній просить у порядку регресу недоотриману суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою стягнути із відповідача та понесені судові витрати покласти на останнього. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі повторної неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач не з'явився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений, суду не відомі причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а тому зі згоди представника позивача, що викладена у поданій суду заяві, суд вважає можливим, провести заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.224 ЦПК України та постановити заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Згідно з положеннями ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник за або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Так, ч.1 ст.1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Судом встановлено, що постановою Сихівського районного суду м. Львова від 28.01.2013 у справі № 464/557/13-п [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Судом встановлено, що [PERSON], 26.10.2012 о 10 год. 20 хв. в м.Львові на вулиці Зелена, 109, керуючи автомобілем марки «Man NL», д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21013», д.н.з. [NUMBER], який отримавши інерційний рух вперед зіткнувся із стоячим автомобілем марки «Opel Vectra”, д.н.з. [NUMBER], завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Вказані обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, а тому згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Поза як, встановлено, що 11 жовтня 2011 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та ТОВ «Гейдельберг Друкарські машини Україна» (страхувальник) укладено договір №1111022 серії АТКД добровільного страхування транспортних засобів, згідно з п.1.4 застраховано автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з. [NUMBER], який на праві власності належить страхувальнику та керуванням яким може бути допущена будь-яка, що допущена до керування згідно чинного законодавства. Згідно з умовами договору на випадок пошкодження (пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить до страхових випадків -п.1.8 цього Договору) автомобіля на час дії відповідного договору страхування страховик (позивач) зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування на умовах, передбачених цим договором. Так, дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 26.10.2012 визнана позивачем страховим випадком, що підтверджено страховим актом від 16.11.2012 та відповідно до розрахунку страхового відшкодування №6025 від 16.11.2012 таке підлягає до виплати у розмірі 14632,76 грн., що здійснено позивачем, згідно з платіжного доручення № 35898 від 21.11.2012. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «СК «Іллічівське» до якого позивач звернувся із заявою про відшкодування збитків, які виникли внаслідок пошкодження автомобіля в ДТП 26.10.2012 марки «Opel Vectra", д.н.з. [NUMBER] та здійсненням оплати страхового платежу. Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування проведеного ПрАТ «СК «Іліччівське» сума страхового відшкодування визначена у розмірі 8305,51 грн., що було сплачено на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Враховуючи вищевикладене та те, що за наслідками ДТП, яка мала місце 26.10.2012 р., з вини відповідача, позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 14632,76 грн., з яких 8305,51 сплачено ПрАТ «СК «Іллічівське», однак утворена різниця у сумі 6327,25 грн. підлягає стягненню з відповідача, у відповідності до ст.1194 ЦК України, а тому суд приходить до висновку, що позов підставний та обґрунтований, а відатк з відповідача на користь позивача в порядку регресу стягнути 6327,25 грн. страового відшкодування, а позов задовольнити. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд приходить до наступного. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, згідно з платіжними дорученнями від 10.02.2014 №4282, наявними у матеріалах справи, позивачем при подачі позову до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.27 Закону України «Про страхування», ст. ст.993, 1187, 1191, 1194 ЦК України та

Outcome: approved