Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах, а саме проживають в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вказали, що мати [PERSON] не має постійного місця проживання та засобів для існування, схильна до вживання алкогольних напоїв, постійно змінює партнерів, зловживає своїми батьківськими обов'язками по лікуванню, утриманню та навчанню дітей. Зазначили, що малолітній [PERSON] за заявою матері влаштований до КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Надія» Черкаської обласної ради», де навчається та проживає. Мати дитину в закладі не відвідує, на телефонні дзвінки не відповідає, не підтримує режим закладу, невчасно повертає малолітнього до навчання. Малолітній [PERSON] має загальне недорозвинення мовлення, затримку розвитку психічних процесів, йому рекомендовано навчання за програмою для дітей з тяжким порушенням мовлення в поєднання із затримкою психічного розвитку. Діти проживають в антисанітарних, незадовільних умовах, про що складені відповідні акти, а на [PERSON] складений протокол за ухилення від виконання батьківських обов'язків. На засіданні Комісії ухвалено рішення щодо доцільності постановки малолітніх на облік в службу у справах дітей як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах. Від запропонованого соціального супроводу, направленого на мінімізацію складних життєвих обставин в родині, [PERSON] відмовилася. Відмітили, що малолітня [PERSON] - дитина з особливими потребами, має обмежені можливості, фізичний розвиток не відповідає віку, малолітня худа та зневоднена, мати рекомендації лікарів не виконує. На засіданні Комісії прийнято рішення щодо негайного відібрання [PERSON] з родини матері [PERSON] у зв'язку з реальною загрозою життю та здоров'ю малолітньої. 24.09.2018 року малолітня відібрана від матері та влаштована до КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня». За таких обставин, вони змушені звернутися до суду з даним позовом, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON], та стягнути з відповідачки на користь [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на особові рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з 01.10.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.10.2018 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2018 закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - Молчанович Н.О. в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направляла, із заявами та клопотаннями не зверталася. Про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася. Суд, взявши до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого. сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 26.08.2009, актовий запис № 1023, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 08.07.2016, актовий запис № 778. Відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з Наказами № 117/с від 23.08.2018 та № 118/с від 23.08.2018 малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Черкаської міської ради як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах, а саме проживають в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] не має постійного місця проживання та засобів для існування, схильна до вживання алкогольних напоїв, зловживає своїми батьківськими обов'язками по лікуванню, утриманню та навчанню дітей. Малолітній [PERSON] за заявою матері влаштований до КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Надія» Черкаської обласної ради», де навчається та проживає. Як вбачається з листа КЗ «Корсунь-Шевченківський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Надія» Черкаської обласної ради» від 05.09.2018 № 328, мати [PERSON] байдужа до виховання, навчання і розвитку дитини. [PERSON] не відвідує, на телефонні дзвінки не відповідає. Під час перебування дитини в закладі ним цікавиться дідусь [PERSON], який часто телефонує, відвідує онука, забезпечує канцтоварами, одягом, взуттям. Відповідно до витягу з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 28.08.2017, малолітній [PERSON] має загальне недорозвинення мовлення, затримку розвитку психічних процесів. Малолітньому рекомендовано навчання за програмою для дітей з тяжким порушенням мовлення в поєднанні із затримкою психічного розвитку. В Актах обстеження умов проживання від 20.07.2018 № 242 та від 15.08.2018 № 236 зазначено, що діти проживають в антисанітарних, незадовільних умовах, у квартирі присутній різкий, неприємний запах, малолітні не мають окремих місць для відпочинку. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.09.2018 № 732 мати [PERSON] не турбується про дітей, постійно перебуває в нетверезому стані, має друзів аморальної поведінки, залишає малолітню хвору дитину на тривалий час без нагляду, не дотримується соціально-побутових норм. Від запропонованого соціального супроводу, направленого на мінімізацію складних життєвих обставин в родині, [PERSON] відмовилася. Листом Комунального некомерційного підприємства «Другий Черкаський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.08.2018 повідомлено, що малолітня [PERSON] - дитина з особливими потребами, має обмежені можливості, фізичний розвиток не відповідає віку, малолітня худа та зневоднена, мати рекомендації лікарів не виконує. Як вбачається з Акта відвідування № 243 від 10.09.2018, родина [PERSON] в черговий раз відвідана працівниками служби у справах дітей, фахівцями Центру та співробітниками правоохоронних органів. Обстежити умови проживання малолітньої [PERSON] не вдалося, але дитина виглядала недоглянутою та хворою. Виконавчим комітетом Черкаської міської ради 13.09.2018 прийнято Рішення № 754 щодо негайного відібрання малолітньої [PERSON], [INFO], від матері [PERSON] у зв'язку із загрозою життю і здоров'ю дитини, та влаштування дитини до Комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради. Малолітня [PERSON] 24.09.2018 відібрана від матері та влаштована до КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня». Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В матеріалах справи міститься Висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради № 630/30-03-03 від 28.09.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх [PERSON], який народився [INFO] та [PERSON], яка народилася [INFO]. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка фактично не приймає участі у вихованні дітей, не надає допомоги на їхнє утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх, тим самим діє всупереч інтересам дітей, позбавляючи їх права на належне батьківське виховання та утримання,суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, до стягнення з відповідача підлягають аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан відповідачки, яка не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні дітей. При цьому. суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з другої сторони в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved