Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності. Позивач [PERSON], обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що їй належить житловий будинок в [ADDRESS] Любешівського району Волинської області на праві приватної власності. Вказує, що її син [PERSON] зареєстрований у вказаному належному їй будинку за її згоди, оскільки там народився і постійно проживав, однак з серпня 2015 року за місцем реєстрації не проживає, особистих речей там не має, комунальні послуги за вказаний будинок не сплачував. А тому позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Любешівського району Волинської області внаслідок тривалої відсутності за місцем реєстрації, стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, у поданій до суду заяві її представником просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В силу ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Любешівського району Волинської області, належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 74724817 від 03.12.2016 року. Відповідно до запису в будинковій книзі відповідач [PERSON] зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку, що також підтверджується довідками Зарудчівської сільської ради Любешівського району № 1214 від 19.04.2017 року та № 209/2.6 від 28.09.2017 року, однак з 14 серпня 2015 року проживає [ADDRESS]. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Судовим розглядом по справі встановлено, що з 19.08.1993 року [PERSON] був зареєстрований та проживав в житловому будинку по [ADDRESS] Любешівського району як член сім"ї власника даного будинку, з 14 серпня 2015 року [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку, майна його в цьому житловому будинку немає, будь-яких угод щодо оренди чи найму житлового будинку з позивачем не укладав, а тому в нього відсутні права на користування цим житлом та проживання в ньому. Крім того, під час попереднього судового засідання [PERSON] не заперечував факту постійного проживання його із сім"єю в с. Зарудчі по вул. Незалежності, 74 Любешівського району, куди прохав направляти виклики до суду, не заперечував, що перевіз свої речі із будинку матері в с. Зарудчі Любешівського району за місцем проживання дружини. На підставі вищевикладених обставин, вбачається, що відповідач не потребує необхідності проживати та користуватися вказаним житловим приміщенням, не має наміру повертатися та проживати в зазначеному будинку. Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. У зв'язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат у сумі 640 гривень, пов'язаних зі сплатою судового збору, та в сумі 150 гривень, пов"язаних за розміщення оголошення в газеті „Волинь-нова". На підставі викладеного та

Outcome: approved