overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 24 квітня 2001 року та зареєстрований Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №2, посилаючись на те, що протягом останнього часу в їх сім'ї з вини відповідача склалася нестерпна ситуація. Передували цьому безпідставні ревнощі і звинувачення відповідача, які принижували його в очах дітей, знайомих. З метою збереження сім'ї він намагався згладити напругу, прощав образи і наклепи, однак словесному насиллю немає меж. Постійні скандали негативно відбиваються на здоров'ї матері, з якою їх сім"я проживає. Крім того, відповідач налаштовує дітей проти нього, чим переконала його, що подальше спільне проживання між ними неможливе. Вони припинили подружні відносини, їх шлюб набрав формальних рис. Примирення не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Сторони уклали шлюб 24 квітня 2001 року, актовий запис №2, зареєстрований Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Між сторонами сімейне життя не склалося, між ними постійно виникають суперечки з приводу сімейних обов»язків, ставлення один до одного, вирішення побутових питань. За час наданий судом для примиреня, сторони згоди не дійшли, обоє наполягають на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України). За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області з вимогами про визнання права на спадкове майно. Представник позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, майновий пай, які належали [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] дід позивача, якому на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5943 га (кадастровий номер 6122684300:01:001:0468), яка розташована на території Погрібецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024038 від 10 квітня 2006 року; майновий пай в СВСГ "Калина (с.Калинівка Зборівського району Тернопільської області), згідно майнового сертифікату серії ТР VII 016897. Інший спадкоємець дочка спадкодавця [PERSON] претензій на дане спадкове майно не має , про що надала суду відповідну заяву. Позивач прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем до його смерті. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, так як оригінали правовстановлюючих документів спадкодавцем втрачено, а також у самих документах наявні розбіжності, що вбачається з їх копій. Так, у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано « [PERSON] », а у копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 024038 від 10 квітня 2006 року, та копії майнового сертифікату серії ТР VII 016897 його прізвище помилково зазначено як « [PERSON] ». Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до\~уваги,\~що позивач\~є спадкоємцем\~майна,\~згідно закону\~і прийняв\~спадщину, інші особи претензій на спадок не мають, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що подружнє життя не склалося, починаючи з 2013 року їхні відносини почали псуватися, виникали постійні сварки через безпідставні ревнощі. Вважає, що шлюб між ними існує формально і подальше його збереження суперечитиме його інтересам, оскільки в даний час у нього є інша сім'я. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з відповідачкою. Від відповідачки до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що немає підстав для розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з"явився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. В судовому засіданні представник позивача просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка, будучи належно повідомленою, в судове засідання не з'явилась повторно, не повідомивши суд про причини неявки, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] жовтня 2012 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON]., який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1632 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, у позивача є інша сім'я. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що шлюб між ними існує формально і вже протягом останніх двох місяців вони спільно не проживають, а протягом року не підтримують подружніх стосунків. Вказав, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. В даний час він фактично проживає однією сім'єю з іншою жінкою, а тому просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу, пояснив, що з відповідачкою припинили подружні відносини і збереження сім"ї неможливе. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Пояснила, що вона важко хвора і погоджується з тим, що позивач має право на особисте життя, на чому він наполягає. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Позивач [PERSON] 14 липня 2000 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який було зареєстровано Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис № 5 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають троє малолітніх дітей: доньку [PERSON],[INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Ухвалою суду від 09 грудня 2014 року сторонам надавався строк для примирення в один місяць. Однак, в судовому засіданні встановлено, що примирення не відбулося, сторони подружні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що між сторонами немає взаєморозуміння, сім'я розпалася. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14 січня 2006 року зареєстрували шлюб у Балинській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис, № 01, однак разом не проживають. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. В період спільного проживання з відповідачкою жили погано, в сім'ї часто виникали сварки та спори з різного приводу, не було поступок та взаєморозуміння, відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного, не дбала про збереження сім"ї, постійно ревнувала. В жовтні 2014 року припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 14 січня 2006 року зареєстрували шлюб у Балинській сільській раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис, № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від спільного проживання є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сторони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають і наданий судом строк до примирення не призвів. Сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 вересня 1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 133. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. За період спільного проживання жили непогано, однак останні два роки в сім"ї часто виникали спори з різного приводу, не могли прийти до спільної думки з будь-якого питання, через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, в жовтні 2014 року шлюбні стосунки фактично припинені, а тому звертається до суду. Справу просить розглянути у його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка в поданій заяві не заперечує проти розірвання шлюбу, також просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 23 вересня 1995 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Від спільного проживання є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Сторони з жовтня 2014 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, миритися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, примирення протягом наданого терміну не відбулось, ознак налагодження шлюбних стосунків немає, сім'я розпалася, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог зазначив, що 19 листопада 1988 року зареєстрували шлюб у Кузьминській сільській раді Красилівського району Хмельницької області, актовий запис № 26. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою, на утримання якого матеріальну допомогу надає в добровільному порядку. В період спільного проживання жили не погано, однак два останні роки подружні відносини погіршились, в сім»ї не було поступок та взаєморозуміння, щоденно виникали сварки з незначного приводу, відповідачка не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків. В листопаді 2012 року із зазначених причин та за взаємною згодою припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, разом не проживають, вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам. В січні 2013 року створив нову сім"ю, в якій народився син. Справу просить розглянути у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідачка в поданій заяві позов визнала повністю, також просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.ст. 110,112 СК України, а розгляд справи проводиться в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 19 листопада 1988 року зареєстрували шлюб у Кузьминській сільській раді Красилівського району Хмельницької області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копія додається). Сторони з листопада 2012 року спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, їх шлюб носить формальний характер, на розірванні шлюбу наполягають, миритися не бажають, наданий судом строк до примирення не призвів, позивач проживає з іншою жінкою, мають сина, що підтверджується копією свідоцтва про народження, що підтвердили в поданих заявах. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу дійсно суперечить інтересам сторін, що має істотне значення і вимоги позову є обґрунтовані, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб уклали 17 липня 2006 року в Улашківській сільській раді Чортківського району актовий запис №3. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають на протязі двох останніх років і не підтримують подружніх відносин. Сварки, скандали, непорозуміння привели до розпаду сім»ї.Позивач має іншу жінк, з якою має намір створити сім"ю. Позивач [PERSON] позов підтримує, миритися не бажає,суду пояснив, що шлюб уклали 17 липня 2006 року в Улашківській сільській раді Чортківського району актовий запис №3. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Не проживають на протязі двох останніх років і не підтримують подружніх відносин. Сварки, скандали привели до розпаду сім»ї.Він має іншу жінку, з якою має намір створити сім"ю. Просить позов задовольнити. Дитину залишити проживати з матір"ю. Відповідачка [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, сім"я фактично розпалась. Просить позов задовольнити.Дитину залишити проживати з нею. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Сторони уклали шлюб 17 липня 2006 року в Улашківській сільській раді Чортківського району актовий запис №3. Від шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають на протязі двох останніх років і не підтримують подружніх відносин. Сварки, скандали, непорозуміння привели до розпаду сім»ї.Позивач має іншу жінк, з якою має намір створити сім"ю. Сім'я фактично розпалась, примирення не можливе. Сторони настоюють на розлученні. Дитину залишити проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказав, що одружився з нею 12.03.2005 року, від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін не склалося належним чином, між ними виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони припинили подружні стосунки та протягом року проживають окремо. Просить суд їх з відповідачкою шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не прибув, подав в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву у якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без її участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказав, що одружився з нею 16.05.1992 року, від шлюбу у сторін народилися двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові сторін. Після чергової сварки в вересні 2013 року відповідач забрала всі свої речі та переїхала проживати окремо. Просить суд їх з відповідачкою шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не прибув, подав у суд заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved