Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом, надалі уточнивши свої вимоги, про визнання права власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування, \~ \~ \~ \~Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер: 5324086500:00:001:0274, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1169965253240), площа 2,3419 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, адреса: Черкасівська сільська рада, Полтавського району, Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася доручила представляти свої інтереси своєму представнику. Представник позивача [PERSON] , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Адвокат Пустяк А.В. прохала позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2018р (а.с. 12). Після смерті сина відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,3419 га, кадастровий номер: 5324086500:00:001:0274; тип власності:приватна власність; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дана земельна ділянка одержана [PERSON] у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується дублікатом, який має силу оригіналу свідоцтва про право на спадщину від 24 вересня 2010 року за р.№ 1-1907, що виданий державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори Негодою І. В. 24.09.2010 року (додаткове до основного свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2008р. за за р.№ 1-1823). Відповідно до даного свідоцтва [PERSON] належить Ѕ частки земельної ділянки, кадастровий номер 5324084600:00:001:5760,\~площею 4,68\~га,\~розташованої на\~території Черкасівської\~сільської ради\~Полтавського району,\~Полтавської області\~(а.с.\~14).\~Інша Ѕ\~частка \~вказаної земельної\~ділянки згідно\~ свідоцтва про право на спадщину від 19.12.2008 р. за р.№ 1-1823 належить позивачці (а.с. 29). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , про що 26 червня 1969 року складено відповідний актовий запис № 1620 (а.с. 13), а тому у порядку статті 1261 Цивільного кодексу є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину після померлого сина [PERSON] - [PERSON] прийняла, звернувшись у встановлений законом строк до\~Першої полтавської державної нотаріальної контори як спадкоємець першої черги, що підтверджується довідкою Першої полтавської державної нотаріальної контори від 26.04.2018 р. за № 2714/02-14, де вказано, що згідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем за законом після померлого [INFO] [PERSON] є його мати - [PERSON] , яка 26.04.2018 р. подала заяву про прийняття спадщини згідно порядкового номеру № 379. Інформація про інших спадкоємців відсутня (а.с. 15). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51721724 від 26.04.2018р. до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи, за якою спадкодавцем вказано [PERSON] (а.с.16). 13 січня 2020 року державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Троцькою О.А винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як згідно даних Спадового реєстру (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.04.2018року за № 51721724) заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Згідно вказаної постанови зазначено, що для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті її сина [PERSON] , на спадкове майно земельну ділянку площею 2,3419га, кадастровий номер: 5324086500:00:001:0274; тип власності: приватна власність; цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Черкасівської сільської ради, Полтавського району, Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2008р. за № р.№1-1823, що видане державним нотаріусом Четвертої полтавської державної\~нотаріальної контори\~Негодою І.В.,\~виявлено суперечності між інформацією, що зазначена в правовстановлюючому документі (дублікаті свідоцтва про право на спадщину), у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.10.2018 року за № НВ-0002193622018 та в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: площа, кадастровий номер, частка у праві власності, дата правовстановлюючого документа. Як наслідок, на думку нотаріуса, встановити склад спадкового майна не можливо (а.с. 7-18). на земельну ділянку (пай), що належала за життя [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 03.02.2020р. за № 29-16-0.221-650/2-20 «Про надання інформації» роз`яснено, що земельна ділянка з кадастровим номером:\~5324086500:00:001:0274 внесена до Державного земельного кадастру за заявою заявника за документацією із землеустрою, розробленої заявником на підставі свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом \~від 24.09.2010\~р.\~за \~реєстровим номером\~2-917.\~Земельна ділянка\~5324086500:00:001:0274 утворилась за рахунок земельної ділянки 5324086500:00:001:5760. В порядку інформаційної взаємодії з Міністерства юстиції надійшла інформація про зареєстровані речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 5324086500:00:001:0274 за [PERSON] площею 2,3419 га. В той же час, згідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.09.2010 року за реєстровим номером 1-1907, що видане на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 087774, виданого Полтавською райдержадміністрацією 16.07.2003 р. та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 19 зазначено кадастровий номер вказаної первинної земельної ділянки 5324084600:00:001:5760 ( а.с.67-68). \~ \~ \~ \~ Адвокатом повторно було подано запит до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому адвокат письмову інформацію, якою підтвердити, що земельна\~ділянка,\~яка за\~життя належала\~ [PERSON] кадастровий номер: 5324086500:00:001:0274, утворилась в результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер: 5324086500:00:001:5760 (згідно інформації, що надана Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області від 03.02.2020р. листом за № 29-16-0.221-650/2-20 «Про надання інформації»), первинний кадастровий номер якої був 5324084600:00:001:5760 згідно правовстановлюючого документу: Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 087774 та свідоцтва про право\~на спадщину\~за законом\~ від\~24.09.2010р. за реєстровим номером 1-1907 (а.с.69-70). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді від 02.03.2020 року ГУ Держгеокадастр у Полтавській області № 9-16-0.221-1239/2-20 надано інформацію, що земельна ділянка площею 4,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована в адміністративних межах Черкасівської сільської ради, Полтавського району, Полтавської області (КОАТУУ: 5324086500), яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 087774, помилково зазначено кадастровий номер вказаної первинної земельної ділянки 5324084600:00:001:5760 (КОАТУУ: 5324084600 Рунівщинської сільської ради Полтавського району, Полтавської області.), тоді як вірний 5324086500:00:001:5760. Черкасівська сільська рада .Земельна ділянка площею 4,65 га була успадкована спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки кожному. Земельна ділянка з кадастровим номером\~5324086500:00:001:0274 утворилась за рахунок земельної ділянки площею 4,65 га, яка належала спадкодавцю. \~ \~ \~ \~В порядку інформаційної взаємодії з Міністерства юстиції надійшла інформація про зареєстровані речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 5324086500:00:001:0274 площею 2,3419га за [PERSON] . Дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 08.02.2017. \~ \~ \~ \~Земельна ділянка з кадастровим номером 5324086500:00:001:0274, що належала [PERSON] та земельна ділянка з кадастровим номером 5324086500:00:001:0232 площею 2,3428 га, що належить [PERSON] були сформовані на підставі документації із землеустрою (а.с.71). Правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі вказаного правовстановлюючого документу, зокрема, на підставі Дублікату свідоцтва про право\~на спадщину\~за законом\~ від\~24.09.2010р. за реєстровим номером 1-1907, що видане Державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Негодою І.В. здійснено державну реєстрацію права власності на вказане майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 80120804 від 10.02.2017р.). Державним реєстратором внесені помилкові відомості до реєстру, а саме дату правовстановлюючого документу - свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 1-1907, виданий 24.01.2010р. (внесено помилково), замість вірного від 24.09.2010р. Наразі, через смерть спадкодавця, не має можливості виправити помилку, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті. Закон України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» № 1952-IV, надалі Закон № 1952-IVрегулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Згідно до частини 2 статті 26 Закону уразі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися. У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "в"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів. В той же час, згідно до частини 2 статті 12 Закону визначено, що відомості, які містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Із викладеного вбачається, що виправлення помилки у державному реєстрі речових прав та їх обтяжень не є принциповим для визнання права власності за позивачем у порядку спадкування, оскільки у правовстановлюючому документі всі відомості вказані вірно. За життя [PERSON] заповіту не залишив, що підтверджується витягом із Реєстру заповітів. Ураховуючи відсутність після смерті спадкодавця інших спадкоємців попередніх черг та складеного ним заповіту, відсутній спір у даній справі. Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке видається фізичним та юридичним особам. Відповідно до ст. 316\~Цивільного кодексу України\~правом власності є\~ право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. В той же час, у відповідності до законодавства України не може бути підставою для відмови спадкоємцю в одержанні у спадок майна після померлого спадкодавця у зв`язку із помилками, що здійсненні державним реєстратором, нотаріусом, працівником Держгеокадастру чи іншим органом, що відповідає за оформлення та видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно та/чи земельні ділянки, а також їх державну реєстрацію. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до\~ст.\~228\~ЦК України\~встановлено,\~що право\~власності набуваються\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право\~власності вважається\~набутимправомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом.\~Згідно \~ч.\~1\~ст.\~321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який асвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до статті 1261 ЦК України \~у першу чергу право на спадкування за законом маютьдітиспадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженіпісляйогосмерті, той з подружжя, якиййого пережив, та батьки. Згідно ст. 1297 ЦК України: «Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно». Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз 2 п. 6 Постанови № 5 від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, щопідтверджуютьпідставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). З огляду на зазначене, позивач має право успадкувати та оформити земельну ділянку, що належала за життя [PERSON] , однак через відмову нотаріуса та помилки, допущенні в правовстановлюючому документів, помилки державного реєстратора, позбавили її можливості здійснити це в позасудовому порядку. Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право вийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набутгя права власності не встановлена судом". Приймаючи до уваги викладене, а також те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved