Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок [NUMBER]). Відповідачем неодноразово здійснювалося перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, таким чином між Енергопостачальником та споживачем є зобов'язання. Відповідно до діючого законодавства споживач повинен сплачувати житлово-комунальні послуги вчасно та в повному обсязі, але останній цього не робив, у зв'язку з чим за період з 10.11.2010 року по 31.01.2013 року виникла заборгованість, яка складає 235 гривні 56 копійок. На підставі ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано 3 відсотка річних від простроченої суми в розмірі 15 гривень 16 копійок, інфляційні нарахування в розмірі 12 грн. 72 к. Тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 235 гривен 56 копійок, 3 проценти річних від простроченої суми у розмірі 15 гривень 16 копійка, інфляційні втрати в розмірі 12 гривень 72 копійки, а також судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що заборгованість у позивача за послуги з електропостачання відсутня. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що заборгованості за послуги по електропостачанню він не має, що підтверджується копіями відповідних актів звірок. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Відповідач є споживачем послуг з електропостачання за адресою: [ADDRESS] та отримує послуги з електропостачання. Обов'язок споживача оплатити житлово-комунальні послуги у строк, встановлений законом, передбачений ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до п. 42 ч. ч. 5,6 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний сплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, що передбачено п. 20 ПКЕЕН. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак із акту звірки від 29.04.2014 р., копії лицевого рахунку, детальної довідки споживача, довідки про споживання за період з жовтня 2009 року по квітень 2014 року вбачається, що відповідач заборгованості перед позивачем за сплату послуг з електропостачання немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. На підставі викладеного, ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 212 - 217 ЦПК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», та п. п. 19,20, 21, 23, 26, 28, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Кабінету Міністрів України від 26. 07. 1999 р. № 1357, суд -

Outcome: dismissed