Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 717, укладений 09.02.2009 року між ним та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Позов обґрунтований тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,11 га, яка розташована на території Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області, на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії ЯГ № 742352. Між ним та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким він передав відповідачу у користування вказану земельну ділянку строком на 15 років. При цьому йому надали для підписання роздруковані сторінки договору, а з текстом договору не ознайомили. Лише в 2011 році він отримав у відповідача примірник договору від 30 листопада 2006 року № 717, зареєстрованого 09.02.2009р., з якого зрозумів, що договір оренди земельної ділянки не містить усіх, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотних умов, зокрема умов про передачу в заставу і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. З підстав, визначених ч.2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі", просить суд визнати договір оренди землі недійсним в зв'язку з відсутністю у ньому всіх істотних умов. Позивач [PERSON], його представник [PERSON], представники відповідача та третьої особи за викликом в судове засідання не з'явились без повідомлення причин. Приймаючи до уваги наявність в матеріалах справи заяв позивача, його представника та представника третьої особи про розгляд справи за їх відсутності, суд знаходить необхідним розглянути справу на підставі наявних у ній даних. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,11 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серії ЯГ № 742352. Між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, було укладено договір оренди землі № 717, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку площею 4,11 га, розташовану на території Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області, строком на 15 років. Вказаний договір оренди було зареєстровано у Новоазовському РВ ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час укладення договору оренди, були визначені наступні істотні умови договору оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Проте, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 02 липня 2014 року № 6-88цс14, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене право, а тому при розгляді справи про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності у договорі передбаченої ст. 15 Закону України «Про оренду землі» такої істотної умови, як умова передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, суду слід з'ясувати, чи дійсно порушено права орендодавця відсутністю такої умови, її істотність та в чому полягає порушення законних прав позивача. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 25 грудня 2013 року № 6-94цс13, однією з обов'язкових умов визнання договору недійсним є порушення у зв'язку з його укладенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону у суду немає правових підстав для задоволення позову. Обґрунтовуючи підстави позову, [PERSON] посилається лише на те, що спірний договір оренди земельної ділянки не містить усіх, передбачених ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотних умов. Зокрема, умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] як орендодавцем недоведений сам факт порушення його законних прав та охоронюваних законом інтересів відсутністю в спірному договорі умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, оскільки будь-яких фактичних даних (доказів) на підтвердження цього позивачем суду не надано. Отже, хоча в спірному договорі оренди землі і не міститься такої істотної умови, як передача в заставу і внесення в статутний фонд права оренди земельної ділянки, суд вважає, що таке порушення має формальний характер. З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed