overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється дочкою [PERSON] та [PERSON], які розлучилися у 2000 році. Рішенням Бородянського районного суду від 18.09.2000 року з [PERSON] на її утримання було стягнуто аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу). В даний час вона навчається в Університеті економіки та права "КРОК" і потребує додаткових матеріальних затрат на навчання, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає тому, що 16.09.2013 року вона досягла повноліття. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше половини одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісяця, до досягнення 23 річного віку, починаючи стягувати з 17 вересня 2013 року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність, позов підтримала. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] та [PERSON], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], та з 2013 року навчається у Вищому навчальному закладі "Університеті економіки та права "КРОК", що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), довідкою навчального закладу (а.с.6), довідкою Бородянського центру зайнятості (а.с. 5) та визнається відповідачем. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісяця, починаючи з 25 лютого 2014 року на час навчання до досягнення [PERSON] 23 років, а саме до [INFO]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

В лютому 2014 року прокурор Чортківського району в інтересах Джуринської сільської ради Чортківського району звернулася в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою, вказавши, що [INFO] року померла [PERSON], якій належить права на земельна частка (пай) розміром 1,70 га в умовних кадастрових гектарах розташована на території Джуринської сільської ради Чортківського району. В зв'язку з тим, що померла немає спадкоємців і вказане вище майно ніким не успадковано, прокурор просить визнати спадкове майно [PERSON]. відумерлою спадщиною та передати його у власність Джуринськоїї сільської ради Чортківського району. Прокурор позов підтримує. Представник Джуринської сільської ради Чортківського району сільський голова Блаженко О.М. заяву прокурора підтримує, просить її задовольнити. Пояснила суду, що померла [PERSON] заповіту в сільській раді не складала. Проживала одна, син її помер, інших спадкоємців немає. Третя особа відділ Держземагенства у Чортківському районі подала заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Заслухавши прокурора, представника ради, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви по слідуючих підставах. [INFO] року померла [PERSON], якій належить право на земельну частку (пай) розміром 1,70 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) по КСП «Слобідське» серії ТР № 0290195, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). В Чортківську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину померлої [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності з ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини від умерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. За таких підстав, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних письмових доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 03 грудня 2012 року Щорським районним судом Чернігівської області. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач зобов"язаний і має можливість утримувати дочку. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зверненні до суду позивачці надавалась юридична допомога за складання позовної заяви вартістю 250 грн., що підтверджується квитанцією № 0328, виданою Щорською ЮК, тому ці кошти підлягають стягненню на її користь з відповідача В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 серпня 2007 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції,актовий запис №1366. В обгрунтування позовних вимог вказувала,що 17 серпня 2007 року зареєструвала шлюб із [PERSON] Однак сімейне життя між ними не склалося, більше року вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть,шлюб існує формально. Покликаючись на те, що подальше збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з"явилась,подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, 17 серпня 2007 року у відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб,про що зроблено актовий запис №1366. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно доводів позивачки їхня сім'я розпалася остаточно, сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені і відновлювати їх він наміру не має. За наведених обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 10 серпня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Теплицького районного управління юстиції, актовий запис за №31. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, не проявляв щодо неї поваги, принижував її, застосовував фізичну силу, у зв'язку з чим подружні стосунки між ними припинено. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, так як вона не погоджується повернути в своє життя знущання та приниження, яких вона зазнала в шлюбі з відповідачем. З грудня 2014 року вони з чоловіком проживають окремо, на примирення вона не погоджується. За таких обставин вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав телеграму, в якій просить позов [PERSON] розглянути. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2010 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції, актовий запис за № 31. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Удицької сільської ради Теплицького району за №34 від 19 лютого 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через поведінку відповідача, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з грудня 2014 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки їх сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, шлюбні стосунки вони припинили. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2013 року. Від подружнього життя дітей вони не мають. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них виявились зовсім суперечливі погляди на подружнє життя та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї. Шлюбні стосунки вони припинили. Вважає, що примирення між ними не можливе, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи. В адресованій суду заяві позивачка підтримала позов, просить справу розглянути без її участі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів та даних. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 2013 року. Від подружнього життя дітей вони не мають. Створити міцну сім'ю не вдалося, оскільки у них виявились зовсім суперечливі погляди на подружнє життя та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї. Шлюбні стосунки вони припинили. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, суперечать інтересам сторін, що мають істотне значення, тому відповідно до ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, в зв'язку з навчанням дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб з відповідачем було розірвано 30 червня 1999 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається в Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, форма навчання- денна. Відповідач допомоги на утримання дочки не надає. Навчання дочки вимагає значних витрат, доходів позивачки не вистачає. Домовленості з відповідачем по утриманню дочки між ними не досягнуто. В судове засідання належним чином повідомлені сторони не з'явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. В судовому засіданні відповідач був відсутній. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з"явилась. Надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участ, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 30 червня 1999 року було розірвано. Їх дочка, [PERSON], [INFO] навчається в Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту, денна форма навчання, що підтверджується довідкою № 37 від 30 січня 2015 року. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зверненні до суду позивачці надавалась юридична допомога за складання позовної заяви вартістю 200 грн., що підтверджується квитанцією № 5, виданою Щорською ЮК, тому ці кошти підлягають стягненню на її користь з відповідача В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

В лютому 2015 року заявниця звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті своєї сестри [PERSON], яка померла [INFO] в с. Кустівці Хмільницького району Вінницької області та похоронена там же на місцевому кладовищі. Заявник посилається на те, що розтин трупа не здійснювався, в зв'язку з чим медична довідка про його смерть, яка є підставою для видачі свідоцтва про смерть не видавалася. Встановити факт смерті сестри їй необхідно для отримання в органах ДРАЦСу свідоцтва про смерть та оформлення спадкового майна, яке складається із права на земельну частку (пай). В судове засідання заявник [PERSON] не з"явилась, надала суду заяву, якою свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області не заперечує проти задоволення заяви, що підтверджується письмовою заявою. Суд вважає можливим заявлені вимоги задовольнити, оскільки викладеними обставинами заявника, довідками Кустовецької сільської ради № 28 від 04 лютого 2015 року та іншими матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживала постійно в с. Кустівці Хмільницького району Вінницької області - померла [INFO] та похоронена на місцевому кладовищі в с. Кустівці Хмільницького району Вінницької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства «Київгідромонтаж» про встановлення розміру заробітної плати для начислення пенсії при відсутності відомостей в архіві організації В березні 2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він працював монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 4-го розряду у КМУ «Гідромонтаж» на Колимській ділянці з 29.09.1987 року згідно Наказу № 182 від 10 вересня 1987 року 16 жовтня 1989 року звільнено по переводу в ПСО «Колимагестрой» згідно п. 5 ст. 36 КЗОТ УССР Наказ №103 від 3 жовтня 1989 року. 25 грудня 2014 року він отримав від Генерального директора ПрАТ «Київгідромонтаж» Тимошенко І.В. довідку № 18 від 25.12.2014 року , де його заробітна плата за 1989 рік не зазначена. Просить зобов'язати відповідача встановити розмір його заробітної плати за січень-жовтень 1989 року. В судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву та просить її задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач дійсно працював на ПрАТ «Київгідромонтаж», але інформація по заробітній платі за 1989 рік відсутня. Заслухавши пояснення сторін, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 4-го розряду у КМУ «Гідромонтаж» на Колимській ділянці з 29.09.1987 року згідно Наказу № 182 від 10 вересня 1987 року 16 жовтня 1989 року його було звільнено по переводу в ПСО «Колимагестрой» згідно п. 5 ст. 36 КЗОТ УССР (Наказ №103 від 3 жовтня 1989 року). Відомості по заробітній платі на ПрАТ «Київгідромонтаж» по заробітній платі [PERSON] за 1989 рік відсутні. Сторони, в тому числі і позивач, не змогли пояснити порядок нарахування і виплати заробітної плати в 1989 році особам, які працювали в відрядженні на Колимській дільниці підприємства. Позивач відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, обставини щодо сум заробітної плати, яку він отримував. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є недоведеними, позивач не надав жодних доказів та пояснень щодо отримання ним заробітної плати в 1989 році і яким чином відбувалась виплата заробітної плати, і за таких обставин вимоги позивача про зобов"язання відповідача встановити розмір заробітної плати за період з січня по жовтнень 1989 року не грунтуються на вимогах закону, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

В лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала , що 19 травня 1990 року у Дорошівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №6. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від її представника надійшла заява, в якій представник просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 19 травня 1990 року у Дорошівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №6. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 19 травня 1990 року). Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім"ї, про що свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved