Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач вимоги мотивує тим, що з 13.07.1987 року по 04.07.2018 рік знаходилася у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». В звязку з важкими умовами праці вона отримала професійне захворювання, в результаті якого висновком МСЕК від 18.05.2015 року їй встановлено 20%, а висновком від 14.07.2017р. 50% стійкої втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. Згідно актів розслідування хронічного професійного захворювання від 09.04.2015 року та 22.06.2017 року причиною захворювання стало проведення робіт під впливом комплексу подразнюючих речовин. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. за те, що професійне захворювання спричиняє їй страждання, порушує нормальні життєві звички, постійно хворіє, оскільки з вини заводу, який не створив безпечних умов праці вона хворіє. Її представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. 28.08.2018 року по справі було відкрите спрощене провадження. 15.11.2018 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а, отже відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені статтею 237-1 КЗпП, як підстава для відшкодування моральної шкоди. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди товариством. Просить розглядати справу без її участі. Станом на день ухвалення рішення позивач відповіді на відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 13.07.1987 року по 04.07.2018 рік знаходилася у трудових відносинах з ПАТ „Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.4-6). 08.04.2015р. та 22.06.2017р. на підставі повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, були складені Акти № 35 та № б/н\~розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В Актах зазначено, що професійне захворювання виникло у звязку недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання\~ проведення робіт під впливом комплексу подразнюючих речовин (а.с. 12,13) Перебуваючи на обстеженні та лікуванні в клініці Харківського НДІ гігієни та профзахворювань, позивачу було встановлений діагноз: \~Хронічний субатрофічний\~ларингіт, Хронічний алергічний конюнктивіт обох очей в стадії неповної ремісії» 18.05.2015\~року позивачу вперше МСЕК встановлено 20% стійкої втрати професійної працездатності, внаслідок професійного захворювання. 14.07.2017 року позивачу МСЕК встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності, внаслідок професійного захворювання та 3 групу інвалідності (а.с. 14,15). Відповідно до ст.ст. 1,3,21,43 ч.4, 46 ч. 1 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника тощо. Так, з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» створило неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою непрацездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. Положеннями 2 ст.4 Закону України „ Про охорону праці" встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законом порядку. У статті 237-1 даного кодексу зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, сума 15 000 грн., буде достатньою для компенсації позивачу фізичного болю, фізичних та душевних страждань, які вона зазнала в результаті професійного захворювання. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial