Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

ПАТ "Ощадбанк» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі за текстом Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідача), в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, позивач зазначає, що між АТ "Ощадбанк" та Відповідачем 30.11.2012 року укладено договір № ЗР 2429-1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово - кредитною платіжною схемою (далі - Договір), відповідно до якого, відповідач отримав 15000 гривень зі сплатою 24% відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% на строк дії картки. Відповідач порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 06 серпня 2018 року сума заборгованості складає 8141 грн. 09 коп. боргу з повернення кредиту, 2547 грн. 56 коп. боргу по сплаті процентів за користування кредитом. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов'язання Позивач нарахував Відповідачу до сплати 2953 грн. 80 коп. інфляційних втрат та 662 грн. 05 коп. три проценти річних від простроченої суми. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Ощадбанк» звернулось до суду із вищевказаним позовом, яким просить стягнути її з відповідача. Представник Позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву якою просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання також не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 26 листопада 2018 року, розміщеної на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 30 листопада 2012 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір № ЗР 2429-1, про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, згідно якого Банк відкриває Клієнту рахунок в гривнях для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги банку (пункт 1.1 Договору). У пункті 7.1. Договору, сторони встановили, що банк відкриває Клієнту кредитну лінію за заявою Клієнта з лімітом кредиту 15000,00 грн. Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені у додатках №1,3 до цього договору, що є невід'ємною його частиною. Строк дії кредитної лінії встановлюється на строк дії банківської платіжної картки, в тому числі при випуску банківської платіжної картки на новий строк. Для проведення операцій Банк відкриває Клієнту кредитний рахунок №22 та рахунок для обліку процентів. При випуску банківської платіжної картки на новий строк кредитна лінія відновлюється на строк дії нової банківської платіжної картки. Пунктом 7.2. Договору, встановлено, що за користування кредитом Клієнт зобов'язаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі та додатках №1 до нього. Процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 24,0% річних (пункт 7.2.1. Договору). Проценти за перевищення витратного ліміту (овердрафт) у розмірі 35,0% річних (пункт 7.2.2. Договору). Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману Клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі Кредиту включно, та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). При нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (пункт 7.2.3. Договору). Свої зобов'язання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав відповідачу в користування кредитну лінію в розмірі 15000,00 грн., а останній користувався кредитними коштами в сумі 15000,00 грн., що підтверджується банківською випискою з карткового рахунку відповідача. У пункті 7.3. Договору, cторони визначили, що сплата нарахованих процентів за користування кредитом та процентів за перевищення витратного ліміту (овердрафту) здійснюється щомісячно, 25 числа шляхом договірного списання коштів з Рахунку клієнта в порядку, передбаченому п.2.11. та 6.1.2. цього договору. Пунктом 2.11. Договору, сторони погодили, що клієнт доручає, а Банк без подання Клієнтом окремого розрахункового документу зобов'язується дебетувати Рахунок - в порядку договірного списання списувати з рахунку грошові кошти, що мають бути сплачені Клієнтом відповідно до п.6.1.2. цього Договору. У відповідності до умов п. 6.1.2. Договору, клієнт зобов'язався у разі виникнення заборгованості погасити заборгованості шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В продовж дії Договору відповідачем порушено вимоги Договору, щодо своєчасності та розміру сплати кредиту і процентів, відповідач неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим, станом на 06 серпня 2018 року сума заборгованості складає 8141 грн. 09 коп. боргу з повернення кредиту, 2547 грн. 56 коп. боргу по сплаті процентів за користування кредитом, що підтверджується банківською випискою з карткового рахунку відповідача. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства позовні вимоги в частині стягнення 8141 грн. 09 коп. боргу з повернення кредиту, 2547 грн. 56 коп. боргу по сплаті процентів за користування кредитом, підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України Позивач обґрунтовано нарахував Відповідачу до сплати за прострочення виконання грошових зобов'язань за Договором у період з жовтня 2016 року по липень 2018 рік - 2059,70 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати боргу з повернення кредиту, з серпня 2015 року по липень 2018 рік - 894,10 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього - 2953,80 грн. та у період з 05.10.2016 року по 06.08.2018 рік - 448,99 грн. три проценти річних за прострочення сплати кредиту, у період з 06.08.2015 року по 06.08.2018 рік - 213,06 грн. три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 662,05 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до стягнення. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати Позивача по сплаті судового збору мають бути відшкодовані за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved