Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив: - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 16648110 від 26.09.2016 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] ; - витребувати від [PERSON] у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану за межами населеного пункту у межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Березанського районного суду від 16 листопада 2016 року та рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року, у справі №469/711/16ц позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської ОДА до Березанської РДА, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування земельної ділянки, задоволено; визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської РДА №251 від 02.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] на території Рибаківської сільської ради для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 10.11.2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] ; та витребувано у [PERSON] у власність держави в особі Миколаївської ОДА земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER] . Крім того, рішенням Березанського районного суду від 16 листопада 2016 року та рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року у справі №469/712/16-ц позовні вимоги позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської ОДА до Березанської РДА, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування земельної ділянки, задоволено; визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської РДА №241 від 02.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] на території Рибаківської сільської ради для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасувано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 10.11.2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] ; та витребувано у [PERSON] у власність держави в особі Миколаївської ОДА земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER] . Прокурор зазначає, що оскільки розпорядження Березанської РДА №251 та №241 від 02 жовтня 2015 року визнані судом незаконними та скасовані, то запис №16648110 у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером [NUMBER] , є похідним і має бути скасований. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та в зоні рекреації, на якій індивідуальне дачне будівництво забороняється існуючими будівельними нормами та містобудівною документацією; власником (розпорядником) цих земель згідно ч.5 ст.122 ЗК України є Миколаївська ОДА, і оскільки вибуття спірної земельної ділянки відбулось без волі власника - держави в особі Миколаївської ОДА, прокурор на підставі ч.3 ст.388 ЦК України просив витребувати земельну ділянку від нинішнього власника [PERSON] на користь належного власника. 30 червня 2017 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку, визначеному ЦПК України (2004 року), та призначено судове засідання. Ухвалою судді від 30 червня 2017 року за заявою прокурора забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 0,1 га із кадастровим номером [NUMBER] із забороною [PERSON] вчиняти з вказаною земельною ділянкою будь-які дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, її поділу або об"єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки та забороною відділу з питань державної реєстрації Березанської РДА Миколаївської області здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об"єднання з іншими земельними ділянками). Ухвалою суду від 02 жовтня 2017 року за клопотанням відповідачки [PERSON] провадження у справі зупинено до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільної справи №469/711/16-ц за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування земельної ділянки. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року ухвалу Березанського районного суду від 02 жовтня 2017 року про зупинення провадження у справі скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду. 26 лютого 2018 року ухвалою суду продовжено розгляд справи у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, за правилами нині діючої редакції ЦПК України (в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року). Ухвалою суду від 23 травня 2018 року замінено неналежну третю особу без самостійних вимог на стороні позивача відділ з питань державної реєстрації Березанської районної державної адміністрації на належну - Березанську районну державну адміністрацію Миколаївській області. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник позивача - Миколаївської облдержадміністрації - в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачка [PERSON] та представник третьої особи Березанської РДА у підготовчі та судові засідання не з`явилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву та пояснень щодо позову до суду не надали. Відповідно до 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з того, що відповідачка неодноразово не з"являлась у судові засідання, суд, зі згоди прокурора, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. У позовній заяві прокурор просить витребувати у [PERSON] земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] , яка утворена за рахунок земельних ділянок із кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] , правомірність отримання яких була предметом розгляду судами за позовами прокурора (справи №469/711/16ц та №469/712/16ц). Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Березанського районного суду від 16 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 25 січня 2017 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року у справі №469/711/16ц позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської ОДА до Березанської РДА, [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування земельної ділянки, задоволено; визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської РДА №251 від 02.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] на території Рибаківської сільської ради для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 10.11.2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] ; та витребувано у [PERSON] у власність держави в особі Миколаївської ОДА земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER] (а.с.9-12). Рішенням Березанського районного суду від 16 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 08 лютого 2019 року, з урахуванням рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року у справі №469/712/16-ц позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської ОДА до Березанської РДА, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування земельної ділянки, задоволено; визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської РДА №241 від 02.10.2015 року про затвердження проекту землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] на території Рибаківської сільської ради для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 10.11.2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ на ім`я [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] ; та витребувано у [PERSON] у власність держави в особі Миколаївської ОДА земельну ділянку площею 0,1 гакадастровий номер [NUMBER] (а.с.9-12). Судом встановлено, що під час розгляду вказаних справ, всупереч встановленій судом забороні, на підставі розробленої на замовлення [PERSON] технічної документації із землеустрою 26 вересня 2016 року об`єднано спірні земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] в одну нову земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , що підтверджується технічною документацією на земельну ділянку (а.с.15-26), витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26 вересня 2016 року (а.с.31-35) та поземельною книгою (а.с.37-42). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 26 вересня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Березанської районної державної адміністрації зареєстровано право власності за [PERSON] на новосформовану земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером [NUMBER] , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис №16648110 (а.с.43-44). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру прав відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно - правового інтересу у встановленні належності нерухомого майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта. Фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Згідно ст. 26 вказаного Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи, що розпорядження Березанської районної державної адміністрації №251 і №241 від 02 жовтня 2015 про надання у власність земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] визнані судом незаконними та скасовані, то запис №16648110 у Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,2 га з кадастровим номером [NUMBER] , яка утворена за рахунок їх об`єднання, є похідним і має бути скасований. Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачено, що коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що передача земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб належить до компетенції обласних державних адміністрацій, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті. Згідно з ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), індивідуального дачного будівництва. Спірна земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] розташована за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради, в межах прибережної захисної смуги Чорного моря та, згідно з проектом планування та забудови Березанського району Миколаївської області, входить в зону рекреації, в якій дозволяється розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів труда та відпочинку, пляжів, пам`яток археології, заказників пам`яток культури. Індивідуальне дачне будівництво на вказаній території забороняється. З огляду на це власником (розпорядником) цих земель згідно з ч.5 ст.122 Земельного кодексу України є Миколаївська обласна державна адміністрація. Оскільки земельна ділянка вибула з володіння держави поза волею власника, повноваження якого здійснює Миколаївська обласна державна адміністрація, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у добросовісного набувача, яким є відповідачка [PERSON] , спірної земельної ділянки на користь держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації підлягають задоволенню. При ухваленні рішення у справі суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256 цс 18) Так, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див.принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Відповідно до ч.4 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор посилався на те, що незаконне перебування у власності відповідачки земельної ділянки у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря для забудови грубо порушує інтереси держави у сфері ефективного використання земельних ресурсів, оскільки унеможливлює реалізацію державної політики по забезпеченню дотримання єдиного порядку набуття прав власності на землю, а також охорони, відтворення та сталого використання земельних ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства, що відповідно до статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення цього позову; саме прокурором під час розгляду справ №469/711/16ц та №469/712/16ц встановлено факт об`єднання спірних земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] в одну нову земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , у той же час, Миколаївською ОДА як власником (розпорядником) земель державної власності самостійно позов до суду не пред`явлено, тобто захист інтересів держави здійснюється не належним чином. Отже, у позовній заяві прокурором визначено орган, який уповноважений державою на здійснення функцій у спірних правовідносинах та підтверджено нездійснення цим органом захисту інтересів держави, що, в свою чергу, відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.131-1 Конституції України відноситься до «виключних випадків», які передбачають повноваження прокурора на здійснення представництва інтересів держави в суді, тому суд вважає, що прокурором відповідно до ч.4 ст.56 ЦПК України належним чином підтверджено наявність повноважень для представництва інтересів держави у даній справі. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved