Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач в особі Генерального директора ПрАТ «Партнер» [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з цивільним позовом до [PERSON] , [PERSON] з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути заборгованість з [PERSON] в розмірі 18 055,00 грн. пені , 21 226, 00 грн., індексу інфляції 2 722,52 грн., судові витрати у сумі 960 грн. З [PERSON] заборгованість в розмірі 16 745,00 грн., індексу інфляції в розмірі 1 490 грн.50 коп.,3% річних у сумі 502 грн.35 коп.та судові витрати у сумі 960,00 грн. за договором № 994 укладеним між ПрАТ СП «Партнер», [PERSON] та [PERSON] 16.10.2010 р., внаслідок його не виконання. Позовна заява мотивована тим, що ПрАТ СП «Партнер» у відповідності до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва № 1041 від 29.07.1996 року «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі» згідно інвестиційного підрядного договору № 4 від 31.08.1999 року укладеного між Головним управлінням капітального будівництва КМДА («Замовник») та ПрАТ СП «Партнер» ( Інвестор-підрядник) виконані роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому масиві Біличі на [ADDRESS]. 27.02.1998р. Замовник відповідно до умов інвестиційного підрядного договору № 4 від 20.05.1997 р. передав на баланс інвестору - підряднику, а позивачу, напівпідземні гаражі на 24 машиномісць на дільниці № 35 ж/м Біличі , XIII мкр . [ADDRESS] . Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року земельна ділянка відведена позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по [ADDRESS] . Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 05.01.1998 року № 10 «Про введення в експлуатацію об`єктів житлового та комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 05.01.1998 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на дільниці №36 ж/ [ADDRESS] та їх експлуатацію покладено на позивача . З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 року №125/1335 про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по [ADDRESS] та розпоряження Ленінградської районної держадміністрації від 05.01.1998р № 10 про затвердження Акта державної комісії від 05.01.1998 р про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на [ADDRESS] , з покладенням їх експлуатації на позивача, а також присвоєння почтової адреси напівпідземним гаражам позивача по вул [ADDRESS] , власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах позивача та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі з [PERSON] договір № 994 від 16.10.2010 року на експлуатацію та обслуговування. Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 994 від 16.10.2010 року на експлуатацію та обслуговування позивач бере на себе обов`язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі [NUMBER] встановленого на земельній ділянці, відведеній Позивачу по [ADDRESS] а автовласник, тобто відповідач бере на себе зобов`язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 994 від 16.10.2010р. Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір № 994 від 16.10.2010 року, взяла на себе зобов`язання, а саме: позивач зберігати автомобіль, що належить Автовласнику - відповідачу в гаражі [NUMBER] з виконанням усіх необхідних умов передбачених в договорі, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором. 25.05.2017 року ПрАТ СП « Партнер» звернулося до Святошинського районного суду м.Києва до [PERSON] про стягнення заборгованості,пені,та індексу інфляції за договором внаслідок невиконання грошового зобов`язання . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2017 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2017 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року об`єднано в одне провадження для спільного розгляду позовні вимоги ПАТ СП «Партнер» до [PERSON] про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором, внаслідок не виконання грошового зобов`язання та позовні вимоги [PERSON] до ПАТ СП «Партнер» про визнання недійсними планові калькуляції собівартості утримання 1 машино/місця на автостоянці та встановити факт, що має юридичне значення, також залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). 23.03.2018 р. через канцелярію суду представником відповідача Руденком А.О. подано зустрічний позов до ПАТ СП «Партнер» з вимогами визнання недійсними планові калькуляції собівартості утримання 1 машино/місця на автостоянці та встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт невідповідності договору № 994 типовій формі договору про надання послуг. У відповідності до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. В зустрічній позовній заяві позивач [PERSON] стверджує: що ПрАТ СП « Партнер» не має правових підстав для стягнення заборгованості ,що відповідач запевняє що він є балансоутримувачем всього майнового комплексу , та є належним балансоутримувачем гаражного боксу [NUMBER] за адресою : м.Київ , вул. Акдеміка Єфремова , 25-А., відповідно до Розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації від 05.01.1998 № 10 пунктами 2,3,якого визначено : Інвесторам -підрядникам спільно із замовниками у місячний термін створити товариство співвласників на об`єктах зазначених у додатках; Замовникам передати , а експлуатаційним організаціям прийняти на баланс об`єкти у установленому порядку.Відповідно до п.4 додатку № 2 до розпорядження голови райдержадміністрації від 05.10.1998 № 10 напівпідземні гаражі на 24 машино/місця передаються на баланс товариству співвласників , до його створення експлуатація гаражів здійснюється СП « Партнер».Таким чином чином позивач по зустрічному позову [PERSON] вважає, що ПрАТ СП « Партнер» став виконавцем житлово-комунальних послуг та порушив ЗУ « Про житлово-комунальні послуги»., де відповідно до ч.1 ст.32 Закону , плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, де ПрАТ СП « Партнер» має право нараховувати плату за свої послуги тільки після того , як укладе відповідний договір із власником ,таким чином оскаржувані калькуляції складені з порушенням ст.32 Закону , а у позивача відсутній обов`язок на укладення договору на надання житлово-комунальних послуг ,оскільки договір не відповідає типовому договору та порушений порядок формування тарифів та житлово -комунальні послуги . Позивач [PERSON] вважає , що ПрАТ СП « Партнер» самовільно зайняв земельну ділянку , без правової підстави начебто сплатило земельний податок , на підставі чого хоче стягнути понесені витрати на охорону автотранспорту з позивача в гаражному боксі , за адресою: [ADDRESS] 25-А. ПрАТ СП « Партнер» як суб`єкт господарювання не має жодних правових підстав для сплати земельного податку та користування земельною ділянкою . Щодо правових підстав для визнання калькуляцій недійсними відповідач зазначає , що вони суперечать ст.30, 31 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» у зв`язку з чим підлягають визнанню недійними у судовому порядку , оскільки ПрАТ СП « Партнер» не виконало свого обов`язку зі складення та направлення визначеного ч . 5 ст. 31 Закону платіжного документу , а калькуляції собівартості від 01.08.2015 та 01.10.2017 не відповідають такому документу в розумінні Закону , та складені з порушенням пунктів 2 та 5 Порядку формування тарифів на послуги у утримання будинків і споруд та прибудинкових територій . Враховуючи наведені приписи законодавства та той факт , що ПрАТ СП « Партнер» включив в оскаржувані калькуляції послуги , які не передбачені договором та переліком комунальних послуг , без погодження із власником майна, яке обслуговуються , позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає, що такі калькуляції складені з порушенням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затвердженою постановою КМУ від 20.05.2009 № 529 у зв`язку з чим підлягають визнанню недійними . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає за необхідне зазначити що ПрАТ СП « Партнер» не виконав вимог ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» та не привів договір на експлуатацію та обслуговування гаражних боксів у відповідність Типового договору затвердженого Кабінету Міністрів України ; обов`язок укладення договору на утримання майна між власником та балансоутримувачем ст.24 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» покладається на балансоутримувача ; ПрАТ СП « Партнер» порушив порядок встановлення тарифів , оскільки останні не були затверджені органом місцевого самоврядування ; ПрАТ СП « Партнер» не виконав свого обов`язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування за погодженням тарифів вразі їх підвищення ; у позивача за зустрічним позовом відсутній обов`язок щодо укладення договору з ПрАТ СП « Партнер» , як балансоутримувачем , оскільки редакція договору ПрАТ СП « Партнер» не відповідає редакції Типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів ; ПрАТ СП « Партнер» не має права користування земельною ділянкою ; оскаржувані калькуляції суперечать Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ,оскільки калькуляційною одиницею має бути 1 кв.м., а не 1 машино/місце ;наказ ПрАТ СП « Партнер» про затвердження оскаржуваних калькуляцій передує складенню останніх з огляду на те,що калькуляції не можуть бути затверджені відповідачем . Посилання позивача за зустрічним позовом [PERSON] на ст.9 ЗУ « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в складанні планової калькуляції як порушення зі сторони ПрАТ СП « Партнер». Посилаючись на договір який було укладено 16.10.2010 із погодженою вартістю послуг на дату укладення договору , оскаржувані калькуляції складені 01.08.2015 та 01.01.2017 після підписання договору. У зв`язку з тим , що калькуляції складені одноособово та не погоджувались іншою стороною договору вони підлягають визнанню недійним ми на підставі ст.651 ЦК України , у зв`язку зі зміною умов договору в односторонньому порядку . Щодо встановлення факту що має юридичне значення .У зв`язку з тим , що оскаржувані калькуляції містять в собі заборгованість з боку [PERSON] щодо наданих ПрАТ СП « Партнер» комунальних послуг [PERSON] вважає за необхідне встановити факт,що має юридичне значення відповідно до ст.19 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги « відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 529 « Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій « затверджено Типову форму договору. У зв`язку з тим , що Законом передбачено типову форму договору на підставі якої балансоутримувач може стягувати заборгованість за надані житлово - комунальні послуги [PERSON] вважає за необхідне встановити факт невідповідності договору №994 на експлуатацію та обслуговування від 16.10.2010 укладеного між ПрАТ СП « Партнер», [PERSON] , [PERSON] , та встановити факт , що має юридичне значення , а саме факт невідповідності договору № 994 на експлуатацію та обслуговування від 16.10.2010 року укладеним між ПрАТ СП « Партнер» та [PERSON] ,та [PERSON] 11.04.2018 р. позивач в особі Генерального директора ПрАТ «Партнер» [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про залучення співвідповідача [PERSON] , оскільки гаражний бокс [NUMBER] який належав відповідачу на праві власності, був ним подарований 05.12.2017 р. [PERSON] Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2018 р. об"єднано в одне провадження для спільного розгляду позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до [PERSON] про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором, внаслідок не виконання грошового зобов`язання та позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» про визнання недійсними планові калькуляції собівартості утримання 1 машино/місця на автостоянці та встановити факт, що має юридичне значення , та залучено у справі у якості співвідповідача [PERSON] власницю гаражного боксу [NUMBER] . 04.04.2018 року в судовому засіданні було подано відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] в яких стверджує: що предметом договору на експлуатацію та обслуговування є взаємні права та обов`язки , а саме - ПрАТ СП « Партнер» зберігає і охороняє автомобіль власника , а власник вносить щомісячні внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати, а не за утримання та охорону гаражного боксу; зазначив що на правовідносини , що виникли між сторонами на підставі договору поширюються дія « Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» , факт надання послуг за договором не заперечує та акцентував увагу , що договір зберігання є реальним договором , де факт укладення договору не означає , що ПрАТ СП « Партнер» взяло на себе зобов`язання по зберіганню конкретно тих автомобілів , які зазначені в договорі . Відповідач зазначив , що ПрАТ СП « Партнер» не було надано доказів того , що заявлені послуги фактично надавались відповідачу , та не надано підтверджувальних доказів спожитої ПрАТ СП «Партнер» електроенергії , що вказані в плановій калькуляції . Відповідач [PERSON] пояснив в своїх запереченнях , що ПрАТ СП «Партнер» не підтверджено доказів надання касового обслуговування , телефонних переговорів ,прибирання сміття, трави, витрат на заробітні плати. Зазначно у відзиві що ПрАТ СП Партнер зобов`язане довести відшкодування фактичних витрат відповідними доказами - первинними бухгалтерсько- обліковими документами , які підтверджують фактично понесені витрати за кожен період , а також обґрунтувати включення до цих витрат послуг з охорони . Відповідач заперечує отримання від позивача послуги щодо охорони автомобіля оскільки вважає що договір розірвано в односторонньому порядку з його сторони споживача та він став членом кооперативу ОК ТС « Біличі»., який прийняв на баланс гаражний бокс відповідача. Відповідач не погоджується з розрахунками вартості послуг за охорону автомобіля в гаражному боксі , зазначає щодо порушень ПрАТ СП» Партнер» порядку формування тарифів на житлово -комунальні послуги згідно ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» ,вважає ,що ПрАТ СП» Партнер» як суб`єкт господарювання не має жодних провових підстав для сплати земельного податку та користування земельною ділянкою , оскільки такої земельної ділянки не існує , посилання відповідача на неналежне виконання Рішення КМР з боку відповідача та відсутності вищевказаної ділянки в користуванні у ПрАТ СП Партнер. Відповідач посилається на ЗУ « Про житлово - комунальні послуги» та заперечує проти отримання від ПрАТ СП Партнер житлово -комунальних послуг у зв`язку з чим дії позивача щодо нарахування заборгованості щодо відповідача є незаконними ,оскільки суперечать калькуляції ПрАТ СП «Партнер» та порушують норми права. Відповідач вважає обов`язком ПрАТ СП «Партнер» повідомити споживачів про підвищення тарифів на послуги . Зазначивши що ПрАТ СП «Партнер» не виконав вимог ЗУ « Про житлово -комунальні послуги» та не привів договір на експлуатацію та обслуговування гаражних боксів, що обов`язок укладення договору на утримання майна між власником та балансоутримувачем покладється на балансоутримувача згідно ЗУ « Про житлово - комунальні послуги». Зазначив що ПрАТ СП «Партнер» порушив порядок встановлення тарифів, оскільки останні не були затверджені органом місцевого самоврядування , що суперечить Закону с.14, 31, що ПрАТ СП «Партнер» не має не права оренди ні права користування вищевказаною ділянкою ,калькуляції суперечать Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд на прибудинкових територій . Відповідач пояснив у відзиві , що є членом Обслуговуючого кооперативу « Товариство співвласників « Біличі» якому він сплачує членські внески , а тому,не визнає позовних вимог в повному обсязі , не визнає заборгованості яка виникла на підставі калькуляцій, факт укладення договору про надання послуг охорон не заперечує. 23.07.2018 року позивач ПрАТ СП « Партнер» за первісним позовом надав відповідь на відзив відповідача [PERSON] зазначив що між Позивачем та Відповідачем було укладено договір на експлуатацію та обслуговування № 994 від 16.10.2010 р. Цей договір є за змістом змішаним договором, тобто договором зберігання і надання послуг, що не суперечить чинному законодавству і відповідає положенням ч.2 ст.628 ЦК України. Відповідно до ст.6, ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу. Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначений вище договір, є письмовим правочином, який відповідає формі, що передбачена ст. ст. 207, 639 ЦК України. На підставі укладеного між сторонами договору, Позивач охороняє об`єкт нерухомості (гаражний бокс), який на праві власності належить відповідачу і розташований на земельній ділянці, землекористувачем та балансоутримувачем якої є ПрАТ СП «Партнер». Позивач, як добросовісний землекористувач та балансоутримувач для обслуговування автостоянки та утримання її в належному стані вживає всі чинні вимоги, укладає договора з постачальниками електроенергії, здійснює пропускний і внутрішній режим, забезпечує цілодобову охорону об`єкта, сплачує всі податки згідно чинного законодавства. Ці витрати і підлягають відшкодуванню за рахунок автовласників. Сплата земельного податку Відповідачем підтверджується довідками Святошинської ДПІ про відсутність заборгованості та податковими деклараціями з плати земельного податку. А Відповідач зобов`язаний відшкодовувати витрати по охороні і зберіганню його власного майна, які несе ПрАТ СП» Партнер» як обслуговуюче підприємство . Посилання на те що відповідач намагається розділити поняття «витрати на зберігання» і «оплата послуг автостоянки», «щодо правових наслідків зміни істотних умов договору», «щодо встановлення ціни та відшкодування витрат відповідно до умов договору» , як зазначено в ч.1 ст.947 ЦК України, «Витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати зі зберігання» ці поняття не можна розділяти і на суть грошового зобов`язання Відповідача за укладеним сторонами договором це не впливає. ПрАТ СП «Партнер» у відзиві просив суд звернути увагу, що даний факт вже був встановлений судами першої і апеляційної інстанції у 2017 році та касаційної у 2018 році при розгляді аналогічних справ за позовами ПрАТ СП «Партнер» про стягнення заборгованості до боржників-користувачів автостоянки № 11 , розташованої за даною адресою де дані факти зазначені в ухвалах Апеляційного суду м.Києва та Постановах Верховного суду України по справам : -№ 22-ц/796/6441/2017від 26.07.17р.(суддя Шкоріна О.І.) за позовом до [PERSON] , -№ 22-ц/796/6441/2017 від 05.09.2017р.(суддя Рубан С.М.) за позовом до [PERSON] , -№ 22-ц/796/3517/2017 від 09.10.17 р.(суддя Лапчевська О.Ф.) за позовом до [PERSON] , -№ 22-ц/796/6168/2017від 21.09.17 р.(суддя Борисова О.В.) за позовом до [PERSON] , -№ 22-ц/796/11107/2017 від 23.11.17 р.(суддя Кирилюк Г.М.) за позовом до [PERSON] , -№22-12083 від 01.12.2017р.(суддя Пікуль А.А.)за позовом до [PERSON] , [PERSON] Зважаючи на те, що вид послуг, ціна та предмет договору, що надавалися за аналогічним договором на експлуатацію та обслуговування укладеному Позивачем, а також статус Позивача як належного балансоутримувача та землекористувача вже були встановлені судами першої і апеляційної інстанції по аналогічнім справам за 2017 рік, відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України, якою зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, вважає позивач , що цей факт вже не підлягає доказуванню. ПрАТ СП «Партнер» звернув увагу суду що Сторони, укладаючи договір, дійшли згоди про те, що розрахунок вартості послуг проводить Позивач, розмір встановленого їм тарифу підлягає зміні, що відображається в плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця, яка є невід`ємною частиною договору. Дана калькуляція і є фактичним розрахунком наданих Позивачем послуг і невід`ємною частиною договору, укладеному сторонами, тобто його додатком. Із вищезазначеного випливає, що сторони досягли згоди щодо ціни договору, тобто щомісячних платежів, які є залежними від факторів зазначених в п.2.3. договору. А п. 2.3. договору саме і передбачає можливість збільшення тарифів з врахуванням змін в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну експлуатаційних витрат та на утримання охорони , Встановлення в договорі права Позивача визначати розмір щомісячних платежів, їх можливої зміни та перелік факторів, що впливають на встановлення та зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони, відповідає вимогам ч.2 ст.632 ЦК України та п.п. 15,16 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, якими передбачено, що плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляються за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. На всіх автостоянках плата за довгострокове зберігання транспортного засобу справляється на умовах, передбаченних у договорі зберігання транспортного засобу. Також позивач просив звернути увагу на те, що суди всіх інстанцій дійшли до однозначного висновку, що вартість послуг в період дії договору визначається підприємством , виходячи з фактичних витрат по забезпеченню охорони гаражного комплексу. Крім того, у відповідності із приписом п.6.7. Закону України «Про ціни та ціноутворення», на всі види продукції, товари і послуги, за винятком тих, на які здійснюється державне регулювання цін і тарифів, встановлюються вільні ціни і тарифи. Як баланоутримувач і землекористувач ПрАТ СП» Партнер» несе всі витрати по обслуговуванню даної автостоянки, сумлінно сплачує в бюджет держави всі обов`язкові платежі і з боку контролюючих органів не має жодних зауважень щодо порушень чинного законодавства. Позивач згідно договору укладеному Сторонами вимагає тільки компенсації його фактичних витрат по обслуговуванню даної автостоянки. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в яких передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати внесків на відшкодування витрат, на утримання, експлуатацію та благоустрій автостоянок і гаражів, де зазначене право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. З огляду на викладене, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Одностороння відмова Відповідача від виконання зобов`язань за укладенним сторонами договором суперечить положенням ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України. Тарифи за надання послуг автовласникам детально розраховані Позивачем, економічно обґрунтовані і відображені у планових детальних калькуляціях собівартості утримання одного машиномісця , які були додані до матеріалів справи. Витрати по обслуговуванню автостоянки, зазначені в калькуляції, Позивач розраховує пропорційно кількості автовласників-користувачів автостоянки (а саме у кількості 25-ти осіб) та виходячи з реальних витрат по обслуговуванню автостоянки. Відповідач добре усвідомлює, що з моменту набуття права власності на гаражний бокс, він стає носієм не тільки прав, але й обов`язків відносно власного майна і несе тягар його утримання, відповідно до ст.322 ЦК України, якою Власник зобов`язується утримувати майно, що йому належить. Ч.4 ст.319 ЦК України підкреслює : власність зобов`язує. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав! З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 року №125/1335 про відведення ПрАТ СП «Партнер» земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів на [ADDRESS] та розпоряження Ленінградської районної держадміністрації від 05.01.1998р № 10 про затвердження Акта державної комісії від 05.01.1998 р про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 25 машиномісць на [ADDRESS] , експлуатацію та обслуговування напівпідземних гаражів було покладено на ПрАТ СП «Партнер». Зазначена автостоянка обладнана відповідно до вимог Державних будівельних норм України «Споруди транспорту, автостоянки і гаражі для легкових автомобілів ДБР В.2.3.-15:2007». Для обслуговування автостоянки та напівпідземних гаражів, та утримання його в належному стані, Позивачем було укладено договори з постачальниками електроенергії, здійснюється пропускний і внутрішній режим, постійна охорона автостоянки, оплата з врахуванням змін в нормативній базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок земельного податку та інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат, на підставі цього було складено калькуляцію вартості утримання одного машиномісця. Згідно «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» затверджених Постановою КМУ від 22.01.1996 року № 115, дана автостоянка поділяється: « за терміном зберігання на : довготермінову - для постійного зберігання транспортних засобів громадян. За способом зберігання на: змішану - де поряд з місцями для відкритого зберігання, а також з навісами та /або гаражами, закріпленими за автостоянками, є гаражі чи навіси, що належать власникам транспортних засобів на правах приватної власності». Згідно ст. 319 ЦК України власник гаражного приміщення в напівпідземному гаражі при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник може вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, але вони не повинні суперечити інтересам інших суб`єктів приватного права. Права власника не є безмежними і мають реалізовуватися з врахуванням інтересів всіх власників гаражних приміщень у напівпідземному гаражі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник гаражного приміщення [NUMBER] у напівпідземному гаражі, обслуговування та експлуатацію якого здійснює ПрАТ СП «Партнер» повинен нести всі витрати пов`язані з утриманням належного йому майна розташованого на земельній ділянці ПрАТ СП «Партнер». До таких витрат належить: використана електроенергія, вивіз сміття, сплата податків за користування землею , податки на заробітну плату та ін. Відповідно до змісту ст. 955 ЦК України застосування загальних норм положень про зберігання окремих його видів спеціальне законодавство, яке регламентує окремі види зберігання має пріоритет перед загальними нормами про зберігання та надання послуг. Саме правила зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою КМУ від 22.01.1996 р. № 115, регламентують організацію та порядок надання послуг щодо зберігання транспортних засобів, які належать фізичним особам та юридичним особам, на автостоянках, що охороняються, незалежно від форм власності. Зберігання транспортних засобів здійснюється відповідно до ст. 977 ЦК України За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов`язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця.

Outcome: partial