Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що вона та її чоловік після реєстрації шлюбу 18.04.1997 року отримали кімнату №[NUMBER] в гуртожитку, що розташована за адресою [ADDRESS], де проживали разом з сином [PERSON] Після розірвання шлюбу, 29.09.2005 року, відповідач з кімнати виїхав в невідомому напрямку та вивіз всі свої речі. З того часу відповідач у кімнаті не проживав та жодного разу не з'являвся. Його відсутність за вищевказаною адресою можуть підтвердити свідки. Після виїзду відповідача, позивач відвідала ВРЕЖО №5, де переоформила документи на кімнату, як квартиронаймача. З того часу всі рахунки надходили на її ім'я, в яких у відповідній графі «зареєстровано» зазначалось дві особи вона та син. Після виїзду з кімнати відповідач не брав участі в її утриманні, ремонті, оплаті житлово-комунальних послуг тощо. У вересні 2013 року позивач звернулась до центру обслуговування споживачів Міського комунального підприємства «Основаніє», для отримання довідки про склад сім'ї. 02.10.2013 року МКП «Основаніє» видало довідку, в якій зазначається, що позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] та родина позивачки складається з трьох осіб вона, колишній чоловік та син. Позивач вважає дії відповідача протизаконними, та такими що порушують його гарантовані Конституцією України законні права та інтереси як власника, а відмова у проведенні реєстраційного обліку такою, що не відповідає діючому законодавству України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, суд визнав можливим розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наданих суду доказів встановлено, що позивач на даний час є квартиронаймачем кімнати [ADDRESS] Згідно довідки МКП „Основаніє" за зазначеною адресою на момент розгляду справи зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідач не проживає в кімнаті [ADDRESS], що підтвердили свідки у судовому засіданні. Відповідно до ст. 107 ЖК України в разі вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення втому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідача за адресою проживання позивача, перешкоджає останній в повній мірі розпоряджатися та володіти власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від неї додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Отже порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні кімнатою. У зв'язку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved