Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 30.09.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай). Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер племінник позивачки [PERSON] , котрий заповіту не залишив. Спадкова справа до майна померлого у нотаріальній конторі не заводилась. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) члена КСП «Маяк», розташованої на території Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 2,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом серії ВН № 0383408, виданим 12.08.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області. За життя [PERSON] подарував зазначений сертифікат позивачу [PERSON] , та оригінал вказаного сертифікату зберігся у позивача. Спадкоємців першої черги та другої черги за законом, передбачених ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР в ред. 1963 року після смерті спадкодавця немає. Позивач з 1993 року не працювала, про що свідчить пенсійне посвідчення, видане 18.10.1993 року, а тому є спадкоємцем за законом відповідно до ст. 531 ЦК УРСР в ред. 1963 року, як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Однак, оформити прийняття спадщини нотаріальним шляхом позивач позбавлена можливості, у зв`язку з необхідністю встановлення факту перебування на утриманні померлого спадкодавця [PERSON] . А тому позивач [PERSON] звернулась до суду та просить встановити факт, що має юридичне значення, про те, що вона перебувала на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 1993 року і до [INFO] , по день смерті останнього, та визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,71 га, розташовану на території Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383408, виданого 12.08.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.04.2021 року. Ухвалою суду від 28.04.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/833/19 до 21.06.2021 року, розгляд справи відкладено на 01.06.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання, призначене на 01.06.2021 року не з`явилася. Натомість, від позивача [PERSON] до суду надійшла заява (№ 1661/21-Вх.) про уточнення позовних вимог, яку обгрунтовано необхідністю встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] , а тому позивач позовні вимоги уточнила, та просила встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , який помер [INFO] у с. Медівка Оратівського району Вінницької області є її племінником, встановити факт перебування її, [PERSON] , на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 1993 року і до [INFO] , тобто по день смерті останнього та визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,71 га, розташовану на території Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області за межами с. Медівка, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383408, виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 12.08.1997 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також від позивача [PERSON] до суду надійшла заява (№ 1661/21-Вх) про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач Медівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 01.06.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Медівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Медівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383408, виданому на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 24.02.1997 року № 39, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В довідці № 88 від 15.04.2019 року, виданій виконавчим комітетом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, зазначено, що згідно акту розподілу земельних ділянок власників сертифікатів КСП «Маяк» на території Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області земельна ділянка № [NUMBER] , розташована за межами населеного пункту с. Медівка, площею ділянки 2,2624 га, кадастровий номер 0523182800:02:004:0119 належить [PERSON] . Як вбачається з довідки № 32, виданої 11.03.2021 року СВК «Маяк» с. Медівка Оратівського району Вінницької області, СВК «Маяк» в період з 2000 року по 2005 рік виплачувало [PERSON] орендну плату за коритування земельною ділянкою, право яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383408. Державний архів Вінницької області надав архівні довідки щодо метричних книг про народження по Свято-Троїцькій православній церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області), відповідно до яких за 1879 рік є запис про хрещення [INFO] сина на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] ; за 1896 рік є запис № 12 про хрещення 31.03.1896 року дочки на ім`я [PERSON] , яка народилась [INFO] . Батьки: с. Медівка селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] (так у документі). Як вбачається з інформації Державного архіву Вінницької області, у метричних книгах про шлюб по Свято-Троїцькій церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області) за 1897-1912 р.р. запису про вступ у шлюб [PERSON] з [PERSON] не виявлено. У метричній книзі про шлюб по Свято-Троїцькій церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області) за 1918 рік є запис № 23 за 20.05.1918 року про одруження. Наречений: с. Медівка селянин [PERSON] , наречена: того ж села селянка [PERSON] . З наданої інформації Державного архіву Вінницької області щодо метричної книги про народження по Свято-Троїцькій православній церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області), відповідно до яких за 1915 рік є запис № 15 про хрещення 12.04.1915 року дочки на ім`я [PERSON] , яка народилася [INFO] . Батьки: с. Медівка селянин [PERSON] та його законна дружина [PERSON] . Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області, у метричних книгах про смерть по Свято-Троїцькій православній церкві с. Медівка Липовецького повіту Київської губернії (нині Оратівського району Вінницької області) за 1915-920 роки запису про смерть [PERSON] не виявлено. Книг актових записів про смерть громадян по вказаному селу за 1921-1924 рр. в архіві на зберіганні немає. Також, як вбачається з повідомлення Державного архіву Вінницької області, у книгах актових записів про шлюб громадян по с. Медівка Оратівського району Вінницької області за 1937-1938 рр. актового запису про вступ у шлюб гр. [PERSON] з [PERSON] не виявлено, книг актових записів про шлюб громадян по вказаному селу за 1939-1943 рр. в архіві на зберіганні немає. У зв`язку з відсутністю в архіві на зберіганні книг актових записів про шлюб громадян по с. Медівка Оратівського району Вінницької області за 1942-1944 роки неможливо видати довідку про народження гр. [PERSON] , [INFO] . Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] у Медівській сільській раді Оратівського району. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] ». [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії [NUMBER] . Як вбачається з погосподарської книги за 1950-1952 року, погосподарської книги № 8 за 1953, 1954, 1955 рік; [PERSON] (голова двору), [PERSON] (дочка голови двору) та [PERSON] (онука голови двору) проживали в одному домогосподарстві. Згідно погосподарської книги за 1958, 1959, 1960 рік, головою двору зазначена [PERSON] , спільно з нею проживали [PERSON] (мати) та [PERSON] (син). Згідно погосподарської книги за 1991-1996 рік головою двору зазначено [PERSON] , в колгоспному будинку проживала з ним [PERSON] . Згідно погосподарської книги за 1996-2000 року [PERSON] був зареєстрований один. Відповідно до довідки № 210 від 06.09.2019 року, виданою Медівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, за відомостями сільської ради у [PERSON] , котрий помер [INFO] , не було на день смерті дітей, дружини та пережилих його батьків, а також рідних сестер, братів, бабів, дідів та племінників. З довідки № 978/02-21 від 24.05.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області вбачається, що відповідно до запису в погосподарській книзі № 3 виконавчого комітету Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 263 (за 1991-1995 роки) померла гр. [PERSON] , 1915 року народження, яка по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] На час відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , 1938 року народження, жителька [ADDRESS] здійснила її поховання разом з [PERSON] , проводить догляд за її могилою. В довідці № 130 від 17.06.2019 року, виданій виконавчим комітетом Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, вказано, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Медівської сільської ради за 1996-2000 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , померлий [PERSON] , який народився [INFO] в с. Медівка Оратівського району Вінницької області, на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , який не був одружений та не мав дітей, за вказаною адресою був зареєстрований та проживав один З № 979/02-21 від 24.05.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, вбачається, що відповідно до запису в погосподарській книзі № 4 виконавчого комітету Медівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 249 ( за 1996-200 роки) померлий гр. [PERSON] , 1944 року народження, по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . [PERSON] , 1938 року народження, жителька [ADDRESS] здійснила поховання [PERSON] та проводить догляд за його могилою. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] , зазначений документ виданий 18.10.1993 року [PERSON] . Згідно письмових свідчень [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , [PERSON] в період з 1993 року по 1999 рік знаходилась на утриманні [PERSON] , до дня його смерті [INFO] . [PERSON] надавав матеріальну допомогу, в тому числі і на лікування [PERSON] , а вона в свою чергу допомагала йому по господарству. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60625726 від 19.06.2020 року інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~у Спадковому\~реєстрі відсутня. Як вбачається\~з Витягу\~зі Спадкового\~реєстру \~(заповіт/спадкові\~договори)\~№ 60625698\~від 19.06.2020\~року інформація\~про реєстрацію\~заповіту [PERSON] \~у Спадковому\~реєстрі відсутня Згідно листа в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 92/01-16 від 12.03.2021 року у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин та факту перебування на утриманні гр. [PERSON] . [PERSON] рекомендовано звернутись до суду. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Згідно п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Статтею 315\~ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №5від\~31.03.1995\~"Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." Відповідно до п. 7, п. 8 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на падщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманніостаннього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) ( 1540-06 )) не менше одного року. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Відповідно до ст. 41 Конституції України\~та\~ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень\~ЦК\~України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п.1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від\~30.05.2008\~«Про\~судову\~ практику\~у справах\~про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за\~законом ЦК УРСР 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (частина перша\~статті 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР). Відповідно до ст.. 531 ЦК УРСР до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Частиною першою статті 549\~ЦК УРСР\~1963\~року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 560\~ЦК УРСР\~1963\~року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті\~534,\~553,\~555\~цього\~Кодексу). Відповідно до положень\~статті 561 ЦК УРСР\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому\~ЦК УРСР 1963 року\~не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону\~України\~«Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову практику\~у\~справах\~про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями ст.\~5\~Земельного\~кодексу\~України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~1\~Закону\~України «Про\~порядок виділення\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток\~(паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток\~(паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~16\~квітня\~2004\~року\~№\~7\~«Про\~практику\~застосування судами\~земельного\~законодавства\~при розгляді\~цивільних\~справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0383408 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,71 га. При цьому, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно згідно ст.. 531 ЦК УРСР, як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні спадкодавця, оскільки матеріалами справи підтверджено відсутність у спадкодавця спадємців першої та другої черги відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР. Однак, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджуть факт родинних відносин мід позивачем та спадкодавцем, а також необхідністю встановлення факту перебування позивача на утриманні спадкодавця позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується листом в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 92/01-16 від 12.03.2021 року. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлого [PERSON] , той факт, що спадкодавець за час свого життя отримав право на земельну частку (пай), а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 524-527, 529-531, 548, 549, 560, 561 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved