Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 15.10.2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконкомом Погарщинської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя та сім"ю, шлюбні стосунки не підтримуються, тому просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2000 року, шлюбні стосунки між ними припинились близько 10 місяців, на даний час вони проживають окремо, спору щодо місця проживання дітей немає, дочка проживає разом з відповідачем, а син проживає з позивачем. Просила вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти заявлених вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2000 року, про що Виконкомом Погарщинської сільської ради Лохвицького району Полтавської області зроблено актовий запис № 03 ( а. с. 8 - свідоцтво про шлюб ). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] ( а.с. 5, 6 - свідоцтва про народження дітей ). Спору щодо місця проживання дітей немає. Згідно п. 10 роз'яснень ППВС України № 11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки близько 10 місяців, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім'я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхнім дітям. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову і розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON]". Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved