Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Так, 05.01.2014 року в супроводі родичів [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1, де він дав усвідомлену згоду на госпіталізацію, проте 14.01.2014 року останній відмовився від лікування. Тоді ж [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування виключно в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні Мельник І.А. заяву підтримала пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснила, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічній розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Зокрема, під час обстеження та лікування [PERSON] розповідав про відчуття ним трупного запаху, казав що за ним слідкують якісь люди та на нього був здійснений замах, коли з вантажної машини, яка перевозила ліс і за якою він їхав на своєму автомобілі, почали падати дерев"яні колоди, але він встиг вивернути кермо свого автомобіля та залишився неушкодженим. Рекель Т.К. показала, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу, так як у нього наявні маячіння відношення та переслідування, нюхові галюцинації та імпульсивність. За вказаних симптомів та через відсутність критики, [PERSON] висловлює недовіру до своїх рідних та близьких, лікарів тощо, а тому в майбутньому може вчиняти дії до свого захисту, навіть шляхом нападу на оточуючих. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до психіатричного закладу, вважаючи себе здоровим та пояснив, що все, що відбувається з ним сплановано його родичами, зокрема рідним дядьком з невідомих йому причин. Також [PERSON] повідомив, що чув розмову свого дядька з бабою, і той казав, що йому треба підсипати зілля в їжу, що баба і робить. Крім того [PERSON] підтвердив обставини, викладені в висновку лікарів про те, що останнім часом він постійно відчуває трупний запах, на його життя нібито тричі був замах і всі ці три випадки відбувалися, коли він їхав на машині на роботу в с. Гриців, а попереду нього їхала вантажна машина, яка перевозила ліс. Також [PERSON] підтвердив, що напередодні госпіталізації, близько другої години ночі, отримавши три сигнали про допомогу на мобільний телефон він взяв бензопилу, завів її, і вийшов на вулицю, де знаходився деякий час, поки його додому не завів сусід. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 05.01.2014 року [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 сестрою. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 14.01.2014 року, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, що проявляється у напруженості, тривожності, агресії по відношенню до медперсоналу, імпульсивності, маячних ідеях переслідування, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 14.01.2014 року, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, не здатний критично оцінювати свій стан, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №65 від 05.01.2014 р. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є відповідно рідною сестрою та бабою [PERSON] показали, що вони проживають разом з ним в одній хаті і останнім часом він змінився в поведінці, став напруженим, а підставою для його госпіталізації було те, що він вночі вийшов з працюючою бензопилою на вулицю та пробув там деякий час, аж поки сусід не завів його додому. Також [PERSON] спростувала пояснення [PERSON] про те, що нібито вона підсипала йому в їжу зілля, розмови про це ні з ким в неї не було, а все цим ним вигадано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. В той же час, з урахуванням думки представників ХОПЛ №1 суд вважає, що строк госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу може бути обмежений двома місяцями. На підставі ст.ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved