Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що проживала з [PERSON] у цивільному шлюбі до 2005 року. Від сумісного проживання мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається у Мирноградському професійному ліцеї на денній формі навчання за професією «Електрослюсар підземний, машиніст підземних установок», проживає разом з нею та потребує матеріальної допомоги на час навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення ним 23 років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що, оскільки позивачкою не доведено наявність у третій особі потреби у матеріальній допомозі, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що третя особа по справі [PERSON] є сином відповідача [PERSON] ( а. с. 3). Згідно довідки ДНЗ «МПГЛ» [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей» з 01 вересня 2016 року по 15 лютого 2020 рік за професією «Електрослюсар підземний, машиніст підземних установок», денна форма навчання ( а. с. 3). Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина не оспорюється відповідачем по справі. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є працездатною, третя особа по справі [PERSON] отримує стипендію, проте доказів на підтвердження зазначених фактів суду не надано. Відповідач також є працездатним, інших аліментних платежів не має, на обліку в медичних установах за станом здоров`я не перебуває. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і( або) у частці від заробітку( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК. Згідно зі ст. 182 Сімейного Кодексу України, п. п.17 , 20 Постанови Верховного Суду України № 3 від 15.05 2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачкою в судовому засіданні зазначено, що її син навчається і отримує стипендію у розмірі 460 грн., проте жодного доказу на підтвердження зазначеного факту суду надано. Відповідачем не оспорюєься той факт, що його син навчається на бюджетній формі, проте зазначає, що отримує стипендію у розмірі 700 грн., більшому розмірі ніж зазначеною позивачкою, при цьому не надає жодного доказу на підтвердження вказаного факту. Позивачкою в судовому засіданні зазначено про те, що вона є працездатною та отримує заробітну плату, проте також не надала жодного доказу на підтвердження зазначених фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження факту наявності у її сина, третій особі по справі, який є повнолітнім та продовжує навчання, потреби у матеріальній допомозі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed