Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

позивач [PERSON] 29 вересня 2014 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 16 грудня 2011 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. В наступний час відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Тих доходів, що вона має, їй не вистачає на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання доньки на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, з позовними вимогами погодився частково, не заперечує проти того, щоб з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки, але просить зменшити розмір аліментів , оскільки він є інвалідом 1 групи по зору, отримує пенсію у розмірі 1403 грн., інших доходів не має. Йому потрібно кожен місяць купувати обов"язкові ліки для лікування зору. Вважає за можливе, щоб з нього стягнули аліменти у розмірі 1/6 частини. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 16 грудня 2011 року, від даного шлюбу [INFO] народилась дитина - донька [PERSON]. Відповідно актового запису № 303 від 04 липня 2012 року, зробленого відділом державіної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що в наступний час відповідач грошей на утримування неповнолітньої доньки [PERSON] не надає. Згідно зі ст.. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 1 групи, отримує пенсію у розмірі 1403,11 грн., він має хворобу зору, у зв'язку з чим потребує лікування, щомісяця він купує ліки, які є обов'язковими на що витрачає приблизно 300 гривень, сплачує комунальні платежі у сумі 218,45 грн. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню доньку [PERSON] в розмірі 1/5 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом. Щодо судових витрат, то суд, вважає, що вони відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. До такого висновку суд прийшов за наступних підстав. Пунктом п. 3 ч. 1ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, передбачено, що позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Як вибачається із матеріалів справи відповідач є інвалідом 1 групи, що підтверджується відповідним посвідченням. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, також від сплати судового збору звільняються.

Outcome: partial