Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі, [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 09.08.2019 року розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO] , який проживає разом з нею та знаходить на її утриманні. В даний час вона проживає разом з дитиною в будинку своїх батьків, підсобним господарством не займається, земельної ділянки немає, не працює, її коштів не вистачає на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач самостійно кошти не надає, умов домовленості надавати кошти на утримання дитини не дотримується, ухиляється від матеріального утримання дитини. Вона сама не взмозі забезпечити дитині належний рівень життя, здійснювати придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів. Відповідач є фізично здорова, працездатна людина, інших утриманців, крім їхньої дитини немає, працює по тимчасових заробітках з чого отримує регулярно значні доходи. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання сина в розмірі по 4000,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, що буде достатнім для фізичного та духовного розвитку дитини. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві. Просить стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] в розмірі по 4000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача в користь позивачки витрати на правову допомогу. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена завчасно належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2020 р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду від 09.08.2019 року розірвано, що стверджується копією рішення Надвірнянського районного суду від 09.08.2019 року (а.с. 11). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] - [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Згідно з копії трудової книжки [PERSON] на даний час ніде не працює (а.с. 12). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Краснянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 501 від 20.02.2020 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача вбачається, що вона разом з неповнолітньою дитиною проживає за адресою [ADDRESS] , в будинку своїх батьків , ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, самостійно виховує сина , батько участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає (а.с.13-14). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровою, працездатною людиною, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено Договір №2102/20 від 21.02.2020 року про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с.34). Відповідно до розрахунку (попереднього) суми витрат на правову допомогу складають 400,00 грн. та акту приймання -передачі наданих послуг за договором надання правової допомоги становлять 4000,00 гривень (а.с. 4,36 ). Однак враховуючи, що позовна заява позивача [PERSON] підлягає до задоволення на 50,00%, від ціни позову тому, судові витрати по наданню правової допомоги підлягають до часткового стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , а саме в сумі 2000,00 грн.. Також враховуючи вище наведене звідповідача [PERSON] стягнути в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved