Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач 01.02.19 р. посередництвом свого представника - адвоката звернувся до суду із вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожити природний газ в сумі 20 722 грн 50 коп., судові витрати у справі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він надає відповідачеві, який проживає по [ADDRESS], послуги з постачання природного газу. Покликаючись на ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП № 2 496 від 30.09.15 р., що зареєстровано у МЮ України 06.11.15 р. за № 1 382/27 827, зазначає, що відповідач як споживач має обов»язок вносити плату за надані послуги. Згідно із заявою - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 24.01.16 р., сторонами визначено їх права та обов»язки. Він зобов»язується безперервно постачати природний газ для відповідача як побутового споживача, а останній - має оплачувати надані послуги вчасно. 23.06.17 р. відповідачеві як споживачеві було надіслано досудове попередження у зв»язку з наявністю боргу в сумі 20 722 грн 50 коп.. У липні 2017 р. він надіслав відповідачеві повідомлення про припинення газопостачання та вимогу про погашення простроченої заборгованості, однак, безрезультатно. 25.04.17 р. ним припинено газопостачання відповідачеві у зв»язку з заборгованістю. 15.11.17 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області видано судовий наказ у справі № 159/4 147/17 про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий газ в сумі 20 722 грн 50 коп., 800 грн судових витрат. 01.12.17 р. [PERSON] подано заяву про скасування судового наказу. За ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.12.17 р. вказаний вище судовий наказ було скасовано. За станом на 24.01.19 р. відповідач своїх зобов»язань належно не виконав і зазначена вище заборгованість існує. Просить позов задовольнити. За ухвалою суду від 13.03.19 р. було відкрите провадження у справі та справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Копію вказаної вище ухвали суду відповідачеві насдіслано у встановленому законом порядку. За станом на 12.04.19 р. відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує з положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, серед іншого,: договори та інші правочини; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Зідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як слідує зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує. Тієї обставини, що відповідач на належній правовій підставі користується вказаним вище домоволодінням, стверджується копією заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 24.01.16 р. (далі - заява - приєднання), згідно з текстом якої відповідачем зазначено, що він, приєднуючись до умов такого договору, вказує, що об»єкт газопостачання є - приватним будинком. Як вбачається з копій: заяви [PERSON] від 01.12.17 р. про скасування судового наказу Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.11.17 р., адресованої Ковельському міськрайсуду Волинської області; ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.12.17 р. у справі № 159/4 147/17 провадження № 2 - с/159/10/17 за заявою [PERSON] про скасування вказаного вище судового наказу, між сторонами як газопостачальною організацією та споживачем виникли і існують правовідносин з газопостачання природного газу до газоспоживаючих об»єктів відповідача, та між сторонами існує спір про право, що відображено у вказаному вище судовому рішенні, та такий спір виник саме за спірний період та щодо спірної суми боргу. Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15 р. № 2 500, далі - договір, позивач як постачальник зобов»язався постачати природний газ відповідачеві як споживачеві для побутових потреб; останній зобов»язався своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки і на умовах, передбачених цим договором щодо вказаного у заяві - приєднанні об»єкта. Тобто, на час виникнення зобов»язальних правовідносин та на даний час спірні правовідносини врегульовуються відповідно до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРКП від 30.09.15 р. № 2 500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за N 1 386/27 831; Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРКП від 30.09.15 N 2 496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (далі - Правила постачання газу), що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за N 1 382/27 827. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до розрахунку суми боргу, наданого суду позивачем, за станом на 21.01.19 р. існує заборгованість в загальній сумі 20 722 грн 50 коп. за період надання послуг з січня 2017 р. по травень 2018 р. включно. Крім того, як стверджується копією акта на відключення від газопостачання від 25.04.17 р., домоволодіння відповідача відключено від газопостачання за заборгованість. Відповідно до копії досудового попередження відповідача, адресованого позивачеві 21.06.17 р., позивач пропонував відповідачеві погасити спірну заборгованість за отримані послуги із газопостачання, що залишено відповідачем без реагування. А тому суд приходить до висновку, що відповідач своїх зобов"язань за договором постачання природного газу не виконав, сума боргу за спірний період існує та добровільно відповілдачем не погашається, вимоги позивача є обгрунтованими та тому позов слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу та судові витрати позивача у справі, що полягають у сплаті судового збору в сумі 800 грн при подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, щодо якої видавався судовий наказ і у подальшому - був скасований за відповідною заявою відповідача у розглядуваній справі; та судового збору в сумі 1 121 грн, сплаченого при подачі до суду розглядуваної позовної заяви.

Outcome: approved