Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] 07 листопада 2017 року звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 2,7601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, що належала [PERSON], померлій [INFO], відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2004, спадщину після смерті якої фактично прийняла, але при житті не оформила [PERSON]. Посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [NUMBER] площею 2,7601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яку [PERSON] при житті фактично прийняла, але юридично своїх прав не оформила після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], якій земельна ділянка належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2004. Позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 21 листопада 2001 року секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 125), яким спадкодавець заповіла все своє майно дочці [PERSON] (позивачу по справі). Позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] (син спадкодавця [PERSON].) - третя особа по справі, спадщину не прийняв, на неї не претендує, права на обов'язкову частку немає і не заперечує, щоб спадкове майно було переоформлене на позивача. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в зв'язку з тим, що нею не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у зв'язку зі смертю її власника. Факт володіння померлою [PERSON] та померлою [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2004; довідками Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 200 від 14.03.2017 та за № 201 від 14.03.2017; копією листа Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 21.02.2017; звітом в стислій формі про експертну грошову оцінку земельної ділянки, а саме: земельна ділянка [NUMBER] площею 2,7601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, від 26.10.2017. Право позивача [PERSON] на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 08.06.2016; довідкою Комунальний концерн № 31 Центр комунального сервісу за № 02/07/04-1868 від 12.07.2017; копією заповіту, посвідченого 21 листопада 2001 року секретарем виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (реєстр № 125); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.10.1971; копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 30.04.1993; копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46033017 від 05.12.2016; довідкою державного нотаріуса 14-ї Київської державної нотаріальної контори № 2105/02-14 від 14.08.2017; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 15.03.1950; копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 26.02.1971; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 01.12.2003; постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1792/02-31 від 10.07.2017; копією паспорта позивача; матеріалами спадкової справи відносно померлої [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, яким було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними". З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 04 лютого 2004 року на ім'я [PERSON], вбачається, що право власності останньої на земельну ділянку [NUMBER] площею 2,7601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 581. Із звіту в стислій формі про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 26 жовтня 2017 року вбачається, що об'єктом оцінки є земельна ділянка [NUMBER] площею 2,7601 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 04.02.2004. З довідки Жовтневої сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 201 від 14.03.2017 року вбачається, що [PERSON] дійсно прийняла спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини померлої. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача та третя особа позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved