Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач звернувся\~до Приморського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить визнати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, кімнатою [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що Гуртожиток за адресою: [ADDRESS] є державною власністю, закріпленою за Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова на праві господарського відання, що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 29.09.2016 р. № 1164 Про закріплення державного майна за Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова. Відповідно до наказу №2215-06 від 23.09.1987 року [PERSON] було зараховано з 28.09.1987 року на посаду інженера Ботанічного саду Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова. На підставі наказу ОНУ імені І.І. Мечникова за № 30-06-99 від 30.06.1999 року [PERSON] було звільнено з 01.06.1999 року за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. [PERSON] було надано кімнату № [NUMBER] у гуртожитку в тимчасове користування у зв`язку з працевлаштуванням до університету, однак після звільнення він продовжував де який час проживати в гуртожитку без відповідних правових підстав. 22.01.2016 року було встановлено факт проживання в кімнаті № 4 [PERSON] , якому 10.04.2016 року було надано вимогу про виселення з вказаного приміщення, як він пояснив, що він племінник [PERSON] , про цій факт було повідомлено юридичний центр університету для звернення до суду. 18.02.2016 року було проведено засідання комісії, по перевірки законності проживання, дозвіллів на будівництво та перебудову займаної житлової площі за адресою Французький бульвар 48/50, було ухвалено про направлення заяви до РВ ГУДМС в Одеськії області про зняття з реєстрації [PERSON] . 14.03.2016 року [PERSON] звертався до адміністрації університету з вимогою передати гуртожиток в комунальну власність для реалізації житлових правна приватизацію кімнати у гуртожитку. З акту опечатування кімнати №4 від 21 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] з 1999 року не проживає за вказаною адресою та був знятий з реєстраційного обліку Приморським РВ ОМУ ГМВС України в Одеській області. Розпорядженням ректора ОНУ імені І.І.Мечникова від 18.05.2016 року було зобов`язано директора ботанічного саду забезпечити виселення з гуртожитку осіб, які на даний час зняті з реєстрації та втратили право на проживання, у тому числі [PERSON] . Комісія по обстеженню житлового приміщення ОНУ імені І.І.Мечникова неодноразово виходила за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що за вказаною адресою ніхто не проживає більше 3-х років на дату складання, про що складені акти: від 20.09.2016р., від 13.10.2020р., від 04.11.2020р., від 19.03.21 року та надано лист директора Ботанічного саду від 05.03.21 року. Ухвалою суду від 14.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 13.05.2021 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.07.2021 року. 07.07.2021 року у підготовче засідання з`явилися представники сторін, підготовче засідання відкладено на 04.08.2021 року. 04.08.2021 року у підготовче засідання з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, від представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Підготовче засідання відкладено на 22.09.2021 року. 28.08.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач мешкає в гуртожитку на законних підставах, а факт не проживання відповідача по вказаному приміщенню пов`язаний з відключенням гуртожитка від тепло- та електропостачання. 22.09.2021 року у підготовче засідання з`явилися представники сторін, протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.11.2021 року. 13.11.2021 року від представника позивача надійшли пояснення на відзив, в яких представник позивача посилається на те, що заперечення відповідача є безпідставними. 15.11.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 09.12.2021 року. У судове засіданні 09.12.2021 року сторони не з`явилися. Про час, дату і місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання за відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] є державною власністю, закріпленою за Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова на праві господарського відання, що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України від 29.09.2016 р. № 1164 Про закріплення державного майна за Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова. Відповідно до наказу №2215-06 від 23.09.1987 року [PERSON] було зараховано з 28.09.1987 року на посаду інженера Ботанічного саду Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова. На підставі наказу ОНУ імені І.І. Мечникова за № 30-06-99 від 30.06.1999 року [PERSON] було звільнено з 01.06.1999 року за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України. [PERSON] було надано кімнату № [NUMBER] у гуртожитку в тимчасове користування у зв`язку з працевлаштуванням до університету, однак після звільнення він продовжував де який час проживати в гуртожитку без відповідних правових підстав. 22.01.2016 року було встановлено факт проживання в кімнаті № 4 [PERSON] , якому 10.04.2016 року було надано вимогу про виселення з вказаного приміщення, як він пояснив, що він племінник [PERSON] , про цій факт було повідомлено юридичний центр університету для звернення до суду. 18.02.2016 року було проведено засідання комісії, по перевірки законності проживання, дозвіллів на будівництво та перебудову займаної житлової площі за адресою Французький бульвар 48/50, було ухвалено про направлення заяви до РВ ГУДМС в Одеськії області про зняття з реєстрації [PERSON] . 14.03.2016 року [PERSON] звертався до адміністрації університету з вимогою передати гуртожиток в комунальну власність для реалізації житлових правна приватизацію кімнати у гуртожитку. З акту опечатування кімнати №4 від 21 квітня 2016 року вбачається, що [PERSON] з 1999 року не проживає за вказаною адресою та був знятий з реєстраційного обліку Приморським РВ ОМУ ГМВС України в Одеській області. Розпорядженням ректора ОНУ імені І.І.Мечникова від 18.05.2016 року було зобов`язано директора ботанічного саду забезпечити виселення з гуртожитку осіб, які на даний час зняті з реєстрації та втратили право на проживання, у тому числі [PERSON] . Комісія по обстеженню житлового приміщення ОНУ імені [PERSON] неодноразово виходила за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що за вказаною адресою ніхто не проживає більше 3-х років на дату складання, про що складені акти: від 20.09.2016р., від 13.10.2020р., від 04.11.2020р., від 19.03.21 року та надано лист директора Ботанічного саду від 05.03.21 року. Відповідно до частини 3 статті 326 ЦК України управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. Згідно 3 абзацом першим частини другої статті 70 Закону України «Про вищу освіту», майно закріплюється за державним або комунальним закладом вищої освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Відповідно до ст. 24 Житлового Кодексу позивач має повноваження по контролю за дотриманням громадянами правил користування жилими приміщеннями. Відповідно до ст.71 ЖК України, у разі вибуття члена сім`ї понад 6 місяців на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з частиною першою статті 127 ЖК Української PCP для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку (частина перша статті 109 ЖК Української PCP). Згідно з частиною першою статті 132 ЖК Української PCP сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв`язку з роботою чи навчанням. Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] є державною власністю, який перебуває у оперативному управлінні Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, призначений для тимчасового проживання, у зв`язку з навчанням та у зв`язку з роботою за контрактом. Цей гуртожиток приватизації не підлягає відповідно до положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», згідно з якими не підлягають приватизації житлові приміщення в гуртожитках, що перебувають в оперативному управлінні державних навчальних закладів. Спірне приміщення гуртожитку було надано в тимчасове користування у зв`язку з працевлаштуванням до університету. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року по справі № 522/64/21 за позовом [PERSON] до Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди було задоволено частково. Рішення місцевого суду мотивоване тим, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова, у період з 1987 по 1999 роки, та його загальний трудовий стаж на час звільнення з ОНУ ім. І.І. Мечнікова складає більше 10 років. Під час праці було виділено для проживання кімнату [ADDRESS] . Вказане рішення не набрало законної сили, оскільки Одеський національний університет імені І.І. Мечникова звернувся з апеляційною скаргою на рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2021 року по справі № 522/64/21. Крім того, суд враховує те, що [PERSON] знаходиться на території Ботанічного саду за адресою: [ADDRESS] . Ботанічний сад Одеського національного університету імені І.І. Мечникова заснований у 1867 році. Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 22.07.83 № 311 "Про класифікацію і мережу територій та об`єктів природно- заповідного фонду Української РСР" загальна площа Ботанічного саду становить 16 гектарів. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.92 № 584 "Про зміну деяких рішень Уряду України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про природно-заповідний фонд України" ботанічному саду надано статус загальнодержавного. Ботанічний сад входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що [PERSON] , з огляду на його відсутність понад один рік в житловому приміщення без поважних на те причин, є таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачені останнім грошові кошти на оплату судового збору в сумі 2270, 00 грн.

Outcome: approved