Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

В серпні 2017р представник позивачки звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська із позовом до Кам`янської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу [PERSON] - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У своєму позові прохала суд визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на земельну ділянку загальною площею 0,100 га., розташованої за адресою: Дніпропетровська область м.Кам`янське, вул.Челюскіна, 9, кадастровий номер земельної ділянки 1210400000:02:008:0011, яка належала на праві власності померлій [PERSON]. В обґрунтуванні позову зазначила, що позивачка є племінницею [PERSON], яка 06 листопада 2013 року померла. Єдиною спадкоємицею після смерті тітки є [PERSON], на користь якої померлою [PERSON] був складений заповіт, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вулиці Челюскіна,9 в м.Кам`янське, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельну ділянку у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів (державного акту), необхідних для оформлення та видачі свідоцтва. 04.05.2018 р. представник позивачки уточнив позовні вимоги, просив визнати за [PERSON] у порядку спадкування за заповітом право на завершення оформлення права власності та отримання на її імя правовстановлюючих документів, на земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська область м.Кам`янське, вул.Челюскіна, 9, кадастровий номер земельної ділянки 1210400000:02:008:0011. Представник позивачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву, в якій просив суд розглядати позовну заяву без його участі. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу [PERSON] та приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи за відсутні представника, просили винести рішення на розсуд суду та повідомити про прийняте рішення відповідно до ст.272 ЦПК України. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є племінницею [PERSON], яка 06 листопада 2013 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11.11.2013 р. (а.с.5). Судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 14 листопада 2012 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2115, яким заповідала все майно на імя [PERSON] (а.с.54). Для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по вулиці Челюскіна, 9 в м.Кам`янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області після смерті [PERSON] позивачка 17.12.2013р. звернулась до приватного нотаріуса [PERSON], але нотаріусом 28.11.2014р. позивачці було надано розяснення, відповідно до яких позивачці рекомендовано звернутись до суду щодо визнання права власності на земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену ділянку (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, вказана земельна ділянка раніше належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 060284, виданого 16 грудня 2004 року виконкомом Дніпродзержинської міської Ради на підставі рішення № 378-15/ХХІУ від 28 липня 2004 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, кадастровий номер 1210400000:02:008:0011. На земельній ділянці знаходиться будинок, який на праві приватної власності також належав [PERSON] 27 грудня 2006 року [PERSON] подарувала належну їй земельну ділянку по вулиці Челюскіна, 9 в м.Кам`янське (Дніпродзержинську) своєму синові [PERSON]. Договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON]. Мати та син [PERSON] проживали разом і були зареєстровані [INFO]. Під час дарування земельної ділянкиі та після цього [PERSON] тяжко хворів і за своє життя не здійснив державну реєстрацію свого права власності. 27 травня 2011 року [PERSON]Б помер, не встигнувши оформити належним чином своє право власності на земельну ділянку. Його мати, [PERSON], як єдина спадкоємиця, після смерті сина звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді спірної земельної ділянки. 03.10.2013 року [PERSON] отримала роз'яснення від нотаріуса, в якому було зазначено наступне - " Рекомендую [PERSON], звернутися до суду для вирішення питання, щодо визнання за нею права власності, в зв'язку з тим, що договір дарування вищезгаданої земельної ділянки, згідно ст.ст. 210, 640 ЦК України не є вчиненим у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації та витребувати у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріально округу [PERSON], який посвідчував договір, державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на її ім'я, згідно якого був посвідчений договір.'' За для того щоб оформити на себе вище зазначену земельну ділянку у власність [PERSON] звернулася до Заводського суду з позовом, але 6 листопада 2013 року померла, не отримавши рішення суду щодо оформлення ділянки. Як вбачається з наданого суду державного акту, земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське (Дніпродзержинськ), вул.Челюскіна, 9, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,100 га. належить на праві власності [PERSON] (а.с.34). Вирішуючи питання про задоволення позову [PERSON] суд виходить з наступних положень закону. Згідно до ст.717 Цивільного кодексу України, за договором дарування одна сторона передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні безоплатно майно у власність. Таким чином, із укладанням цього договору і належного його посвідчення право власності у дарувальника припиняється. Що ж стосується виникнення права власності у набувача, то воно повязано з виконанням положень ст..210,640 ЦКУ, згідно до яких договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. У звязку з чим право власності на земельну ділянку, стосовно якої названі статті Цивільного кодексу є обовязковим, у [PERSON] з укладанням договору дарування від 27.12.2006 р. та його нотаріального посвідчення, ще не виникло. Стаття 1218 ЦКУ визначає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право [PERSON] на державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку не припинилось із його смертю і відноситься до складу спадщини як майнове право. Стаття 1268 ЦКУ передбачає, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] його мати [PERSON] вважається такою, що прийняла після смерті сина спадщину у вигляді майнового права на завершення процедури державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Факт прийняття [PERSON] цього виду спадщини після смерті сина підтверджується як фактом своєчасного звернення до нотаріуса так і фактом її спільного проживання із сином на день його смерті. [PERSON] після смерті [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині або іншого спадкового майна, немає. Таким чином, враховуючи вищенаведене та встановивши, що позивачка своєчасно звернулась до суду за захистом свого права,

Outcome: approved