Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 24929 грн. 69 коп заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 серпня 2011 року, який складається із заяви, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів банку, з посиланням на те, що відповідач отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, відповідач умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 24 листопада 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яка складається із 1614 грн. 94 коп заборгованості за кредитом, 18751 грн. 43 коп заборгованості за процентами, 2900 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1163 грн. 32 коп штрафу (процентна складова). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до клопотання до позовної заяви підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно заяви від 24 травня 2017 року відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Відповідно до пояснень від 21 червня 2017 року представник позивача [PERSON] зазначає про встановлення відповідачу ліміту на картку; сума обов»язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту; строк дії картки відповідача 08.2017 року; строк позовної давності позивачем дотриманий. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідно до якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином,-шляхом надіслання судових повісток за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані, зокрема, по заяві від 24 травня 2017 року. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача відповідно до клопотання до позовної заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 12 серпня 2011 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-Заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 12 серпня 2011 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримала банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Кредитка Универсальная" (тарифний план "55 дней"), згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: пільговий період 55 днів, розмір щомісячного платежу-7% від заборгованності, базова процентна ставка на залишок заборгованості (після закінчення пільгового періоду)-3,0%, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків-1% від загальної суми заборгованості за кожен випадок прострочення платежу, передбачені комісі, штраф за порушення строкових платежів-500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитом. Відповідач, як позичальник, погодилась, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, остання відповідно до умов даного договору зобовязана повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, та комісії. Згідно довідки позивача від 21 червня 2017 року відповідач [PERSON] отримала картки по вищезазначеному кредитному договору, термін дії останньої-08.2017 року. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 24 листопада 2016 року становить: 1614 грн. 94 коп заборгованості за кредитом, 18751 грн. 43 коп заборгованості за процентами, 2900 грн. заборгованості за комісією, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1163 грн. 32 коп штрафу (процентна складова). Докази про визнання даного договору недійсним, на спростування розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Із врахуванням розміру основного боргового зобовязання (заборгованість за кредитом та нарахованими процентами) підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. Відповідачем заявлено про застосування спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.\~257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України від 31 травня 2017 року щодо надання відповідних розрахунків по застосуванню позовної давності, залучення спеціаліста чи призначення експертизи,-відповідачем відповідні відомості з доказами не надані, клопотання не заявлені, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, в порядку ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин заборгованість у вищезазначеному розмірі згідно заявлених вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Понесені позивачем судові витрати-1378 грн. судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved