Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15.06.2018 року було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та відкрито провадження у цивільній справі №234/8641/18 за позовом [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». Копія вищезазначеної ухвали з судовою повісткою, а відповідачу- разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, судовою повісткою, було надіслано учасникам справи в порядку ст.272 ЦПК України, що підтверджується супровідним листом. Відповідно до ст.279 ч.8 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно позову, відповідно наказу №74/к від 20.07.2000 року, [PERSON] була прийнята на роботу в Горлівське управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», на теперішній час назва змінена на Горлівське управління по газопостачанню та газифікації, структурного підрозділу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Наказом № 192/к від 30.06.2015 року позивача було звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка відповідно до довідки про заборгованість по заробітній платі від 19.04.2018 року, станом на 19.04.2018 року заборгованість по заробітній платі становить: - за квітень 2015 року в розмірі 1161,86 грн., за травень 2015 року в розмірі 2291,00 грн., за червень 2015 року в розмірі 2635,33 грн., а всього 7088,19 грн. Таким чином при звільненні позивача з посади механіка по захисту наземних газопроводів «Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, структурного підрозділу ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" Національної акціонерної команії "Нафтогаз України" з ним не був проведений розрахунок по зробтній платі. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 7099,19 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності на позові наполягала та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просив врахувати надані до суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що ПАТ «По газопостачанню і газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою, до складу підприємства входять 19 відокремлених підрозділів, один з яких Горлівське управління по газопостачанню та газифікації, яке розташоване за адресою: м. Горлівка, вул.. Горького, 58А. Відповідно до Положення Горлівське управління по газопостачанню та газифікації наділено повноваженнями по прийому на роботу, нарахуванню заробітної плати, має власний баланс та розрахунки. Внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції та втрати керування майновими комплексами 7 структурних підрозділів один з яких, Горлівське управління по газопостачанню та газифікації, господарську діяльність структурних підрозділів паралізовано. У зв'язку із блокуванням роботи Горлівського управління по газопостачанню та газифікації з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. До правоохоронних органів товариством було скеровано заяви про скоєння злочину, відкрито кримінальне провадження по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти чи передати не вбачається можливим, підтвердити або спростувати знаходився чи ні позивач у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, нараховувалась заробітна плата позивачу та чи є заборгованість по заробітній плати не можливо. На даний час всі первинні бухгалтерські кадрові документи знаходяться у приміщеннях захоплених підрозділів ПАТ «Донецькоблгаз» не має до них доступу. Крім того, втрачені печатки цих підрозділів, про що є повідомлення в газеті «Урядовий кур'єр» Усі додані позивачем документи є недостовірними, виданими невстановленими особами з постановлених невідомих штампів та печаток, що захватили адміністративну будівлю Горлівського управління по газопостачанню та газифікації. Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, то вони не підлягають задоволенню, оскільки заявник має право на відшкодування судових витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Надана позивачем довідка про сплату винагороди не може підтверджувати фактичність сплати грошових коштів на користь адвоката [PERSON] так як не підписана позивачем. Просили у позові відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши надані позов, заяви, заперечення та докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так з копії трудової книжки позивачки вбачється, що на підставі наказу №74/к 20.07.2000 року [PERSON] була прийнята на роботу до Горлівського управління по газопостачаню та газифікації, структурного підрозділу ПАТ»По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтагаз України» (а.с.11). Наказом № 192/к від 30.06.2015 року [PERSON] було звільнено з посади механіка по захисту наземних газопроводів «Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, структурного підрозділу ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»» за ст. 36 ч.1 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.11). Станом на 19.04.2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» має заборгованість по заробітній платі перед позивачем [PERSON], яка за період з квітня 2015 року по червень 201 року складає в розмірі 7088,19 грн.: заборгованість за квітень 2015 року -1161,86 грн., за травень 2015 року в розмірі 2291,00 грн., за червень 2015 року в розмірі 2635,33 грн., що підтверджується довідкою виданою ПАТ «по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 19.04.2018 року за №7/1-1147 (а.с.16). Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій частині строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо недостовірності наданих до позовної заяви документів, оскільки їх недійсність нічим неспростована, а отже суд переконався, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та відповідачем не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі при звільненні. Тому суд вважає, що відповідач порушив законні права позивача на оплату його праці. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 7088,19 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про відшкодування за рахунок відповідача понесених витрат на правову допомогу, надану адвокатом [PERSON] в сумі 1000 грн., суд зазначає наступне. (а.с.12). Відповідно до ч.1 статті 133 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи 10.04.2018 року між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 15). Згідно квитанції від 10.04.2018 року позивачка сплатила [PERSON] 1000,00 грн. за складання позовної заяви. (а.с.12). Однак позивачем не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а саме: складання позовної заяви, представництва в суді та іншої правничої допомоги, пов'язаної зі справою. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 1000 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 704,80 грн. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини присудження працівникові виплати заробітної плати , але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial