Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

ПАТ КБ „Приватбанк" (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 21.02.2011 року, відповідно до укладеного договору без номера, відповідач, як позичальник отримав кредит в розмірі 6500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір (надалі Договір), що підтверджується його підписом у заяві. В зв'язку з тим, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним Договором, яка станом на 30.04.2014 року, становить 13383,37 грн., а саме : - 6053,45 грн., - заборгованість за кредитом; - 4679,54 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1536,89 грн., - заборгованість з пені і комісії за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 613,49 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, проте засобами поштового зв'язку надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належно повідомленим про день час і місце розгляду справи, про що свідчать повернуті рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно першого з них, рекомендоване повідомлення повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», згідно другого рекомендованого повідомлення у зв'язку з відмовою відповідача від одержання». (а.с. 45 - 47, 51 - 53). Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитором та відповідачем [PERSON] шляхом підписання відповідачем заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, та Тарифами Банку укладено договір про надання банківських послуг за яким відповідач, як позичальник отримав суму кредитного ліміту в розмірі 6500 гривень на платіжну карту зі сплатою 30,00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно досягнутої домовленості заборгованість за отриманим кредитом погашається щомісячними платежами. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідача ознайомлено, у випадках порушення держателем карти вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. вказаних Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку суми боргу, заборгованість за вказаним Договором станом на 30.04.2014 року, становить 13383,37 грн., а саме : - 6053,45 грн., - заборгованість за кредитом; - 4679,54 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1536,89 грн., - заборгованість з пені і комісії за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 613,49 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved