Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом, який в подальшому уточнив, просить стягнути з відповідача борг по кредиту на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк" договору № LGK0RX06410093 від 16.09.2006 р. в сумі 23 193,71 грн, яка складається з наступного: 7747,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13865,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 1080,65 грн.- штраф (процентна складова) та судові витрати, мотивуючи тим, що взяті на себе за договором кредиту зобов'язання відповідач не виконав. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з'явився,про день та час слухання справи був повідомлен належним чином,заперечення на позов не надав. Суд ухвалив слухати справу заочно. Судом встановлено, що: Між ЗАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем 16.09.2006 р. було укладено договір кредиту № LGK0RX06410093 на суму 1537,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит було надано на строк 12 місяці з кінцевим терміном повернення 16.09..2007 р. Термін сплати та розмір щомісячних грошових сум, які включають частину кредиту і нараховані проценти, зазначено у заяві позичальника. Факт укладення такого договору між сторонами підтверджено заявою позичальника про видачу кредиту; в заяві зазначено, що позичальник згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), і що сукупність даних документів складає кредитний договір між позичальником і банком-кредитором. Дані обставини підтверджено вказаним договором, що складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, розрахунком заборгованості . За змінами, внесеними до Статуту банкової установи - кредитора, з 17.07.2009 р. змінено його назву на ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ст.627 ЦК України - сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.630 ЦК України - договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються у відповідності з типовими умовами договорів певного виду, оприлюдненими у встановленому порядку. Згідно ст.634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені одною стороною в формулярах чи інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; інша сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.638,639 ЦК України - якщо сторони досягли домовленості і уклали договір, в якому передбачені певні зобов'язання, то вони мають виконуватись і вважатись такими, що момент домовленості настав. Згідно ч.1ст.631 ЦК України - строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки у відповідності з договором. Згідно ст.615 ЦК України - не припустима одностороння відмова від зобов'язання. Згідно ч.1 ст..611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені умовами договору або законом, зокрема зміна умов зобов'язання (п.2), сплата неустойки (п.3). Згідно ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів на умовах договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідач невиконанням зобов'язання порушили майнові права позивача, і ці права підлягають судовому захисту. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проаналізувавши надані докази і законодавство, що регулює дані правовідносини, суд дійшов таких висновків: Відповідно до заяви позичальника погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 166,42 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно п.5.3 Умов надання споживчого кредиту, при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний відшкодувати банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу,але не менш 1 гривні. Відповідач суму, передбачену договором, отримав, тобто позивач умови договору з свого боку виконав. Позичальник умови договору порушив, зобов'язання по поверненню кредиту не виконав, порушив строки повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Згідно наданого розрахунку - у відповідача існує станом на 24.10.2014 р. заборгованість по процентам за користування кредитом - 7747,96 грн. - ; 13865,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500 грн.- штраф (фіксована частина); 1080,65 грн.- штраф (процентна складова) Надані позивачем розрахунки відповідач не оспорив, не спростував і проти них заперечень не подав, тому подані позивачем розрахунки визнаються судом достовірними. Згідно наданому розрахунку - пеня становить 13865,96 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків, і при наявності інших обставин, що мають суттєве значення. Згідно ч.2 ст.616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків і неустойки, стягуваних з боржника, якщо кредитор навмисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, спричинених порушенням зобов'язання, або не вжив заходів до їх зменшення. Оскільки в даному випадку закон не вимагає обов'язкової наявності заяви відповідача відповідного змісту для застосування ст.ст. 551, 616 ЦК України, то суд сам при розгляді справи може застосувати дані норми закону, якщо для того в судовому засіданні встановлено необхідні підстави і обставини, передбачені вказаними нормами закону. Згідно умов надання банківських послуг - як складової частини договору між сторонами - банк у випадку прострочення з боку позичальника, мав право звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості, і тим самим зменшити свої збитки як у часі, так і в сумі. При цьому позивач необґрунтовано не використав своє право, бездіяв з свого боку щодо захисту своїх прав. Тим самим через не дотримання ним самим умов договору, навмисно збільшив строки неповернення кредиту і обсяг пені, тим самим збільшив розмір своїх збитків. Враховуючи, що позивач сам своєю бездіяльністю поставив себе у становище настання і збільшення збитків; що позивач не обґрунтував нарахування пені у такому великому розмірі, не надав відповідних розрахунків, що не дає можливості перевірити достовірність і правильність розрахунків, відповідність нарахування пені умовам договору; що нарахована сума пені є непомірно високою у порівнянні з сумою заборгованості за кредитом і значно перевищує розмір завданих збитків, враховуючи дані обставини, які заслуговують на увагу, виходячи з принципу справедливості і співмірності відповідальності, суд вважає можливим зменшити розмір нарахованої позивачем пені, і обмежитись стягненням пені у розмірі грн. Таким чином, всього підлягає стягненню: заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 747,96; 13865,10 - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1080,65 грн. - штраф (процентна складова), а всього 23193,71 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог, тобто 231,93 грн., між тим згідно вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, таким чином сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів не може бути менш ніж 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. На підставі ст.ст. 526, 551 ЦК України,

Outcome: approved