Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свою позовну заяву мотивує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 січня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем разом не проживають, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з червня 2017 року. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, причиною розпаду сім"ї є різні погляди на життя, через що постійно виникали сварки, різність характерів. З цього приводу їм довелося розійтись, примирення неможливе. Майновий спір між ними на даний час відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з мною. Строк для примирення просить суд не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Солтис». Просить розірвати укладений між ними шлюб. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Майнового спору між ними немає. Строк для примирення просить не надавати. Прізвище просить залишити без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву, де просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Строк для примирення просить не надавати. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 22 січня 2011 року між сторонами виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 зареєстровано шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 320,00 грн.

Outcome: approved