Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування позовних вимог вказав, що 24 лютого 2005 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер його батько [PERSON], про що 15 березня 2005 року складено відповідний актовий запис №04 [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №006072. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: на грошові вклади, на земельну ділянку площею 8,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на житловий будинок , розташований по вул. Шкільна,17 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради від 11.01.2018 року номер спадкового будинку змінено з №17 на №34. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом: він, як син померлого, дружина померлого [PERSON] та син [PERSON] Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадищину. На виконання вимог чинного законодавства звернувся до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі цієї заяви нотаріус завела спадкову справу за № 200/05 та видала йому свідоцтво про право власності за законом , зареєстроване в реєстрі за №1554, на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 8,44 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Веселдинівського району Миколаївської області та свідоцтво на право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1556 на грошові вклади з належними відсотками, що зберігаються в ТВБВ№5376/09 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, про що 29 березня 2018 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкоємцеві. Враховуючи те, що він не може іншим чином захистити своє право на успадкований житловий будинок, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 23.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 28.11.2018 року справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, с. Широколанівка, вул. Шкільна, 34 успадкований ним після смерті його батька [PERSON] Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату ,час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджуються поштовими повідомленнями, причини неявки на повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 286091 від 01 вересня 2018 року помер . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївській області [PERSON] в судове засідання не зявився. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених\~ позивачем\~ вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 2005 року в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер батько позивача [PERSON], про що 15 березня 2005 року складено відповідний актовий запис №04 [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №006072. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: на грошові вклади, на земельну ділянку площею 8,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на житловий будинок , розташований по вул. Шкільна,17 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області. Рішенням виконкому [PERSON] сільської ради від 11.01.2018 року номер спадкового будинку змінено з №17 на №34. За життя [PERSON]А, заповіту не склав, тому право на спадкування отримали спадкоємці за законом: дружина померлого [PERSON] , та сини [PERSON]І та [PERSON]. Спадщину позивач прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] та [PERSON] не прийняли спадищину. На виконання вимог чинного законодавства позивач звернувся до Державного нотаріуса Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області та подав заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі цієї заяви нотаріус завела спадкову справу за № 200/05 та видала позивачеві свідоцтво про право власності за законом , зареєстроване в реєстрі за №1554, на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 8,44га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Веселдинівського району Миколаївської області та свідоцтво на право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1556 на грошові вклади з належними відсотками, що зберігаються в ТВБВ№5376/09 с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, але відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями та спорудами, про що 29 березня 2018 року винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкоємцеві. Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~ Померлий [PERSON] побудував вказаний будинок на земельній ділянці відведеній йому на підставі рішення Веселинівського райвиконкому депутатів трудящих від 07 липня 1972 року за № 225, що підтверджується актом виділення в натурі земельної ділянки площею 2500 кв. м. та матеріалами справи №35 " Документы на право строительства жилого дома [PERSON] по ул. Школьной,1972 год". Згідно з даними Веселинівської філії Миколаївського МБТІ житловий будинок було завершено будівництвом в 1988 року, однак право власності на будинок не було зареєстровано за [PERSON], що підтверджується довідкою Веселинівської філії Миколаївського МБТІ від 27 лютого 2018 року №43 . Згідно з даними погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Веселинівського району відомості про власника будинку зазначено [PERSON], що підтверджується ксерокопіями із особистого рахунку №405 із погосподарської книги № 5 за 1974-1976, ксерокопіями із особистого рахунку №292 із погосподарської книги № 4 за 1977-1979, ксерокопіями із особистого рахунку №375 із погосподарської книги № 5 за 1980-1982, ксерокопіями із особистого рахунку №193 із погосподарської книги № 2 за 1983-1985, ксерокопіями із особистого рахунку №202 із погосподарської книги № 3 за 11986-1990, ксерокопіями із особистого рахунку №197 із погосподарської книги № 5 за 1991-1995, ксерокопіями із особистого рахунку №196 із погосподарської книги № 3 за 1996-2000, ксерокопіями із особистого рахунку №210 із погосподарської книги № 4 за 2001-2005, ксерокопіями із особистого рахунку №187 із погосподарської книги № 3 за 2006-2010, ксерокопіями із особистого рахунку №0-199-1 із погосподарської книги № 3 за 2011-2015, ксерокопіями із особистого рахунку №02-0448-1 із погосподарської книги № 5 за 2016-2023 роки. Крім того, факт закономірного набуття [PERSON] права власності на житловий будинок підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] сільською радою на підставі рішення №31 від 27 травня 1993 року, зареєстрованим в книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю № 3, згідно якого [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Факт підтвердження закономірного набуття [PERSON]А права власності на житловий будинок підтверджується рішенням виконкому [PERSON] сільської ради Веселинівського районувід 10 вересня 1994 року №49 "О выделении земеньного участка гр. [PERSON] по ул. Школьная". Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України\~ незалежно\~ від часу прийняття\~ спадщини вона належить\~ спадкодавцеві з часу\~ відкриття\~ спадщини.\~\~\~\~ Крім того, ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на вищевикладене [PERSON] за житя набув право власності на житловий будинок № 34 (17) розташованого по вул. Шкільна с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області та на земельну ділянку надану для його обслуговування. Оскільки позивач [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, то спадщина належить йому з часу її відкриття. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач\~ прийняв спадщину в установленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved