overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з квартири №[ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO]. померла матір позивача - [PERSON], після якої відкрилася спадщина у вигляді квартири №[ADDRESS], що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1996 р., посвідченого нотаріусом державної нотаріальної контори Дергільовою Н.М., реєстр №1-3359. 12 квітня 2018 р. при зверненні до Лисичанської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було надано постанову про відмову вчинення нотаріальної дії, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ, підтверджуючий належність майна спадкодавцю. Отримання дублікату договору купівлі-продажу квартири позивачу стало неможливим, у зв'язку з тим, що архів Лисичанської державної нотаріальної контори до 2000 р. включно було передано до Луганського обласного нотаріального архіву у м. Луганськ, який залишився на непідконтрольній українській владі території. За архівними даними Лисичанського КП «БТІ» станом на 01.01.2013 р. право приватної власності на квартиру №[ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.08.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської ДНК за реєстром №1-3359. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову представником відповідача слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 р. по 31.10.2016 р., яка була оформлена в УПФУ в м. Бахмут Донецької обл., у сумі 23808,56 грн., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р. Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Представник 3-ої особи у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] р. померла матір позивача [PERSON], після смерті якої відкрилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 р. по 31.10.2016 р., яка була оформлена в Управлінні пенсійного фонду України в м. Бахмут Донецької області, в сумі 23808,56 грн. При зверненні до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON] щодо оформлення спадщини, позивачу було надано постанову про відмову вчинення нотаріальної дії на підставі припущеного ним терміну для прийняття спадщини, відсутності фактичного прийняття спадщини та відсутності інформації про коло спадкоємців. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадщину, яка складається з автомобілю марки Renault, моделі Megane, колір сірий, номер шасі (кузова рами) VIN- [NUMBER] [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді автомобілю марки Renault, моделі Megane, колір сірий, номер шасі (кузова рами) VIN- [NUMBER] [NUMBER] , 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . При зверненні до державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Коваленко Г.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки немає можливості встановити коло спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадщину, яка складається з ј частки квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача у письмовій заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено,що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ј частки квартири [ADDRESS] . При зверненні до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , отримав постанову про відмову вчинення нотаріальної дії від 17.05.2019 р., оскільки немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ в якому просить зменшити розмір аліментів утримуваних з нього за рішенням Рокитнянського районного суду по справі № 375/1083/15-ц від 26.08.2015 на користь відповідача [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], із 1/2 до 1/3 частини від заробітку (доходу). В своїй позовній заяві посилається на те, що 28.02.2017 він зареєстрував шлюб з [PERSON] В даному шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO]. У зв"язку з народженням дитини в новому шлюбі він зобов"язаний забезпечувати належне матеріальне становище для трьох своїх дітей та дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. В судове засідання сторони не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свою позовну заяву підтримав, відповідач визнала та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Рокитнянського районного суду від 26.08.2015 з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 215787 від 28.02.2017 вбачається, що позивач зареєстрував шлюб з [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії І-ОК № 351650 від 30.05.2017 вбачається, що у позивача 29.05.2017 народилася донька [PERSON]. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте вимога позивача про зменшення розміру аліментів від дня подання позову не ґрунтується на законі, так як відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України від дня пред'явлення позову присуджуються лише аліменти на дитину, а аліменти у зменшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки аліменти на дітей на користь юридичної чи фізичної особи під опіку якої буде передані діти у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу), але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , батько якої, [PERSON] , помер [INFO] , та малолітньої [PERSON] , батько якої при реєстрації народження дитини записаний відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області, як діти, які перебувають в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері від виховання дітей. 30.09.2020 службою у справах дітей Мелітопольської міської ради отримано інформацію адміністрації ДНЗ «Мелітопольське вище професійне училище» відповідно до якої, відповідачка ухиляється від виховання та матеріального утримання дочки [PERSON] , зловживає алкогольними напоями. Комісія у складі працівників служби у справах дітей та Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді терміново відвідала родину за місцем проживання: [ADDRESS] та під час відвідування встановлено, що умови проживання дітей вкрай незадовільні: у кімнатах повна антисанітарія, купи сміття, речі розкидані, повітря важке, пропитане затхлим запахом сечі, плісняви, фікалій. Постільна білизна відсутня. Готова їжа, запаси продуктів харчування відсутні. На момент відвідування мати поводила себе неадекватно, мова нерозбірлива, хода хитка, рухи не контрольовані, від неї відчувається різкий запах алкоголю. У будинку знаходяться чоловіки в неадекватному стані. Малолітня [PERSON] брудна, у брудному одязі, зі слів дитини, вона не снідала. Тобто матір`ю створено умови, які загрожують життю та здоров`ю дітей у зв`язку з чим діти були негайно відібрані від матері та влаштовані до ВП «Дитяча лікарня» КНП «ТМО «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області. 01.10.2020 прийнято рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради № 184/10 "Про негайне відібрання [PERSON] та [PERSON] » 02.10.2020 службою у справах дітей отримано інформацію від голови квартального комітету № 52 [PERSON] , відповідно до якої, відповідачка за місцем проживання зарекомендувала себе з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. В будинку безлад та бруд. Діти ходять брудні, голодні. Від сусідів надходили скарги, тому що зранку починається розпивання алкогольних напоїв, нецензурна лайка. Малолітня [PERSON] часто залишається вдома сама, без нагляду дорослих. Виходячи з вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити йому строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини свого діда [PERSON], померлого [INFO] в с. Ромашки Рокитнянського району. Відповідно до договору дарування домоволодіння від 11.05.2004 позивач [PERSON], батько позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] є співвласниками в рівних частинах домоволодіння, що в [ADDRESS]. Влітку 2018 позивач виявив державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 0,2500 га, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 0,5410 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в [ADDRESS]. 10.10.2018 позивач звернувся до нотаріуса по питанню отримання свідоцтв про право на вказані земельні ділянки, однак його було відмовлено у зв"язку з пропуском строку для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Сторони будучи повідомленими про день та час попереднього слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими представник позивача вимоги свого довірителя підтримав, відповідач визнав та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Треті особи в судове засідання не з"явилися, про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в с. Ромашки Рокитнянського району Київської області помер [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина. З копії договору дарування від 11.05.2004 вбачається, що [PERSON] подарував [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках належне йому домоволодіння, що в [ADDRESS]. З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 0,2500 га, з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], площею 0,5410 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в [ADDRESS], вбачається, що вони були видані на ім"я [PERSON] Позивач дізнався лише влітку 2018 про існування вказаних державних актів на земельні ділянки та одразу ж звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, однак йому було відмовлено у зв"язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який встановлений законом у шість місяців. Зважаючи на те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати його шлюб з відповідачкою. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що спільне життя у сторін не склалося, в сім'ї постійно виникали різного роду сварки та скандали. На протязі останнього часу сімейні відносини погіршились, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини вказані в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу з відповідачем не заперечує. Вважає збереження сім"ї неможливим. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 липня 2000 року Костопільским відділом РАЦС. Від подружнього життя мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO]. та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо більше року, спільного господарства та бюджету не ведуть, наміру поновлювати спільне сімейне життя не мають. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати його шлюб з відповідачкою. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що спільне життя у сторін не склалося, в сім'ї постійно виникали різного роду сварки та скандали. На протязі останнього часу сімейні відносини погіршились, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини вказані в позовній заяві. Просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу з відповідачем не заперечує. Вважає збереження сім"ї неможливим. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2002 року Квасилівською сільською радою Рівненського району Рівненської області. Від подружнього життя мають трьох спільних дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося, не підтримують подружніх відносин з 2013 року, проживають окремо з кінця 2013 року, спільного господарства та бюджету не ведуть, наміру поновлювати спільне сімейне життя не мають. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved