Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа ФОП [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував ті обставини, що 07 березня 2013 року між ним, відповідачем та третьою особою було укладено попередній договір, згідно якого [PERSON] зобов'язувався до 07 травня 2013 року укласти договір купівлі-продажу з [PERSON] та продати останньому 1/2 частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки, що розташовані в [ADDRESS], за ціною 252650 грн., що еквівалентно 31000 доларам США Відповідно до попереднього договору, позивач передав відповідачу завдаток в сумі 8150 грн. (еквівалентно - 1000 доларам США), а відповідач отримав дані грошові кошти. Відповідно розписки написаної відповідачем на самому договорі [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Свої зобов'язання відповідач не виконав, не уклавши з позивачем в строк до 07 травня 2013 року договору купівлі-продажу, у зв'язку з чим [PERSON] був змушений звернутися до суду з відповідним позовом про повернення йому суми сплаченого авансу. 21 липня 2016 року позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог, в якій останній посилаючись на те, що 50% від суми сплаченого авансу йому повернуто, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь сплачений аванс в сумі 13245,56 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги зменшеної позовної заяви та просив суд їх задоволити, посилаючись на обставини наведені у позові. Представник відповідача визнала зменшені позовні вимоги частково, зокрема що стосується стягнення з відповідача коштів в сумі 4000 грн., оскільки [PERSON] отримав від позивача кошти саме в гривневому еквіваленті, а не в доларах США. Третя особа - ФОП [PERSON] підтвердив факт отримання ним від позивача коштів в сумі 1000 доларів США, та пояснив, що дані кошти були передані йому [PERSON] в якості завдатку в рахунок вартості ? частини домоволодіння та ? частини земельної ділянки. Кошти в сумі 500 доларів США, за згоди позивача, згодом, були передані ним відповідачу з метою оформлення документів на домоволодіння, проте [PERSON] не виготовив належних документів на нерухоме майно, і отриманих коштів відповідно не повернув. Частка авансу в сумі 500 доларів США була повернута ФОП [PERSON] позивачу після того, як відповідач порушив зобов'язання щодо оформлення договору-купівлі продажу частини домоволодіння та земельної ділянки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2013 між позивачем та відповідачем було досягнуто письмової домовленості щодо купівлі-продажу ? частини доволодіння та земельної ділянки, на підтвердження якої позивач 07 березня 2013 року передав відповідачу завдаток у розмірі 8150 грн., що еквівалентно 1000 доларів США. Відповідно до розписки відповідача [PERSON], написаної на примірнику даного договору від отримав завдаток у сумі саме 1000 доларів США. Дані обставини підтверджуються попереднім договором від 07 березня 2013 року, укладеним між [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] Проте договору купівлі - продажу ? частини домоволодіння та земельної ділянки між позивачем та відповідачем укладено не було. Згідно даних розписки, які містяться безпосередньо в примірнику попереднього договору, який знаходився у третьої особи вбачається наступне: 01.07.2013 року [PERSON] взяв у ФОП [PERSON] з завдатку 4000 грн. - 500 доларів США, для оформлення документів на домоволодіння. В іншій розписці, яка також міститься на даному екземплярі договору зазначено, що 17.03.2016 року [PERSON] частину завдатку в сумі 500 доларів США отримав від ФОП [PERSON] Отже посилання представника відповідача щодо отримання [PERSON] частини завдатку безпосередньо в гривневому еквіваленті, спростовується даними розписки самого відповідача, поясненнями позивача та поясненнями третьої особи, які зазначали, що [PERSON] отримував грошові кошти виключно в доларах США з зазначенням гривневого еквіваленту. Суд критично оцінює доводи представника відповідача, як на підставу для відмови у позові на нікчемність указаного договору в силу закону, оскільки предметом даного спору не є виконання чи невиконнання зобов"язань за попереднім договором, а указаним документом підтверджується факт передачі грошових коштів відповідачу. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти основний договір на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене за таким попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений в строк. Виконання зобов'язання за договором відповідно до ст. 546 ЦК може бути забезпечено неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням або завдатком. Завдаток являє собою грошову суму або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце тільки за наявності зобов'язання, яке повинно виникати на підставі договорів. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ст. 570 ЦК України). На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч.1 ст.546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати. Якщо у разі порушення умов попереднього договору, основний договір так і не був укладений, передана покупцем грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладених в ухвалах Судової палати з цивільних справ від 26.02.2004, від 13.10.2005, а також від 21.06.2006 вбачається, що «Залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались». Отже судом встановлено, що договір купівлі-продажу не був укладений з вини продавця (відповідача), а авансові платежі були передані [PERSON] саме у доларах США, у зв'язку з чим позовні вимоги є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 500 доларів США, що в еквіваленті на час подання позову становить -13245,56 грн. Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved