Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась 07.02.2019 року в суд з цим позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською держнотконторою 25.06.1995 року р.№1682. Крім неї у належному їй будинку зареєстровані семеро людей, а саме: вона [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідачка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є її донькою. З вищевказаного будинку вона виїхала в 2014 році і на теперішній час проживає в Ізраїлі, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла, але добровільно знятися з реєстраційного обліку відмовляється, чим створює перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження майном а саме: у реалізації права отримання субсидії для відшкодування витрат по оплаті наданих житлово-комунальних послуг. Ухвалою суду від 19.04.2019 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.05.2019 року. Ухвалою суду від 13.11.2019 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.12.2019 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялась за адресою вказаною в довідці про реєстрацію. У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд вважає, що відповідач не з`явилась до суду без поважних причин тому, за відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і за таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо ухвалення заочного рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською держнотконторою 25.06.1995 року р.№1682. Згідно довідки №93 від 18.01.2019 року, виданої виконкомом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку, який належить [PERSON] , [INFO] зареєстровані і проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та відповідачка - [PERSON] , [INFO] , яка не проживає за вказаною адресою протягом 5 років, проживає [PERSON] . Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника жилого приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином встановлено, що відповідачка понад один рік не мешкає у будинку без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним їй житлом порушується та підлягає захисту. Отже, оскільки відповідачка [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, то вона втратила право користування цим житлом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved