Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Козятинської міської ради Вінницької області, [PERSON] про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача : управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 липня 2003 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області , за реесром № 905 , вона придбала у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу , [PERSON] продала, а вона, [PERSON], купила 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до п.6 договору купівлі продажу, їм, сторонам у договорі, було нотаріусом роз'яснено статтю 120 Земельного кодексу України, про що свідчать підписи в договорі. Відповідно до технічного паспорта, виданого Козятинським структурним підрозділом КП «ВООБТІ», загальна норма землекористування (площа земельної ділянки) житлового будинку по [ADDRESS] складала - 2040м2. Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну діялнку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Дана норма відповідає ст. 120 ЗК України. Так, згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, їй на правах власності, після набуття права власності на частину житлового будинку, відповідно перейшла 1/3 частина земельної ділянки , яка знаходилась у користуванні або власності продавця -[PERSON] Враховуючи те, що межі земельної ділянки між співвласниками житлового будинку були визначені та сталими , вона з 2003 року вільно та відкрито використовує частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування 1/3 частини житлового будинку. Цільового призначення земельної ділянки вона не міняла. Продавець 1/3 частини нерухомого майна, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. З метою з'ясування кола спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, в тому числі і на спірну земельну ділянку, Козятинським міськрайонним судом під час розгляду адміністративної справи № 133/1775/15-а до Козятинської державної нотаріальної контори було направлено запит щодо реєстрації спадкової справи ( вихідний №8136/15 від 05.08.2015). Листом повідомленням №1185/01-16 від 05.09.2015року суду Козятинською державною нотаріальною контору була надана відповідь про те, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась та не реєструвалась у відповідному реєстрі. Ст. 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної передачі громадянам земельних ділянок, за яким громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної ради за місцезнаходженням земельної ділянки, яка приймає відповідне рішення у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. В червні місяці 2015року вона виявила бажання скористуватись своїм правом на безоплатну приватизацію належної їй земельної ділянки. Звернулась за консультацією до Козятинської міської ради. Їй повідомили, що відповідно до даних реєстру, земельна ділянка по [ADDRESS] передана у власність громадянам в цілому, у наданні відповідних копії документів відмовили, роз'яснили порядок отримання копій. Вона, починаючи з моменту придбання частини житлового будинку, вважала себе власником 1/3 частини земельної ділянки. Така відповідь її обурила і вона звернулася за юридичною допомогою до адвоката. 19 червня 2015 року, між нею та адвокатом Голівським В.В. була укладена угода про надання правової допомоги . Діючи в моїх інтересах адвокатом було направлено адвокатскі запити до Козятинської міської ради ,управління Держземагенства та відділу ДРАЦС. 24.06.2015 за №1341/15 та №28-0.4-2998/2-15 на ім'я адвоката з Козятинської міської ради та управління Держземагенства надійшли відповіді на адвокатські запити , надано копію рішення Козятинської міської ради. В цей же день, адвокатом їй було роз'яснено зміст відповіді. Зокрема, що земельну ділянку, яка відноситься до її частини будинку,та яку вона використовує, розміром 815 кв.м.,кадастровий [NUMBER] по [ADDRESS] , без її на те відому, 15.08.2003 на підставі рішення 10 сесії 24 скликання №194/03-МР Козятинської міської ради Вінницької області «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам», було передано у власність колишньому власнику частини будинку,а саме- [PERSON]. На підставі рішення сесії [PERSON] відповідачем-Козятинською міською радою було видано державний акт на право власності на земельну ділянку,серії [NUMBER]. Тобто, Державний акт було видано на ім'я особи, яка відчужила їй належну їй частину будинку 08.07.2003. З цього випливає, що [PERSON]. без її на те відома, як власника частини житлового будинку, було надано до Козятинської міської ради неправомірні відомості та документи щодо власності на частину житлового будинку. Остання на момент прийняття рішення про передачу у власність земельної ділянки у розмірі 815кв.м., усвідомлювала, знала та розуміла,що уже не являється власником 1/3 частини житлового будинку,відповідно право на земельну ділянку втратила. Козятинська міська рада, в свою чергу, всупереч чинному законодавству не перевірила достовірність поданих документів та незаконно передала у приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS] [PERSON], видавши на її ім'я державний акт. Таким чином, відповідачем, Козятинською міською радою, її незаконно позбавили права власності на належну їй, відповідно до частки у власності житлового будинку, відповідної частки земельної ділянки для її обслуговування. Дана обставина змусила її звернутись до Козятинського міськрайонного суду з адміністративним позовом про визнання дій Козятинської міської ради щодо прийняття рішень про передачу у приватну власність земельної ділянки незаконними та визнання рішень на підставі яких було видано державний акт про право власності на земельну ділянку недійсними. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року , її позовні вимоги було задоволено повністю. Визнано дії Козятинської міської ради протиправними і відповідно неправомірним: Рішення 10 сесії 24 скликання Козятинської міської ради від 15 серпня 2003 року №194/03-МР в частині затвердження проекту відведення земельної ділянки (технічної документації),надання безоплатно у власність земельної ділянки та видачі [PERSON] державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] розміром 815,0 кв.м. Таким чином, на сьогоднішній день рішення Козятинської міської ради, на підставі якого видавався спірний державний акт на право власності на земельну ділянку, є недійсними з підстав,викладених у судовому рішенні . Відповідно і сам державний акт та в разі наявності правовстановлюючих документів щодо переходу права власності на спірну земельну ділянку мають бути судом визнані недійсними та скасовані. Як видно із витребуваних судом під час розгляду адміністративної справи доказів, а саме: технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме: протоколу погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, який міститься в матеріалах технічної документації її підпис, як власника 1/3 частки житлового будинку та користувача відповідної частки земельної ділянки взагалі відсутній. З цього випливає, що [PERSON] без її на те відома, як власника частини житлового будинку надала до Козятинської міської ради недійсні та сфабриковані копії документів щодо власності на житловий будинок, а Козятинська міська рада в свою чергу всупереч чинному законодавству не перевірила достовірність поданих документів та незаконно передала у приватну власність земельну ділянки по [ADDRESS] [PERSON] , видавши на її ім'я державний акт. Вважає свої права порушеними і вимушена звернутись за захистом до суду. До початку розгляду справи по суті представник позивача [PERSON] - адвокат Голівський В.В. подав до суду клопотання про збільшення позовних вимог. Клопотання обґрунтував тим , що Козятинським міськрайонним судом Вінницької області задоволено клопотання представника позивачки, адвоката Голівського В.В. та витребувано у приватного нотаріуса Барської І.О. копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON]. Ознайомившись із копією спадкової справи,стало відомо, що у відповідності до заяви про прийняття спадщини від 18.08.2015 після смерті гр..[PERSON] спадкове майно прийняв [PERSON]. В своїй заяві [PERSON] вказує,що на день смерті [PERSON] спадкове майно, зокрема , складається з земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку,г осподарських будівель та споруд, площею 0,0815 га. по провулку Гоголя,10, в м.Козятині, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. 18 серпня 2015 року приватним нотаріусом Барською І.О. на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстром № №1314. Як підставу правової належності спадкодавиці [PERSON] на праві власності земельної ділянки, площею 0,0815га. по [ADDRESS] нотаріус зазначає Державний акт [NUMBER], що є предметом даного спору і який, в свою чергу, виданий на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Козятинської міської ради від 15.08.2003 , що судом визнано незаконним та відповідно скасоване. На підставі незаконного, на думку позивача, державного акта про право власності на земельну ділянку відбувся перехід права власності та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що є порушення прав позивачки з підстав, викладених в позовній заяві . За таких обставин, використовуючи передбачене ч.2ст.31 ЦПК України право позивача на збільшення позовних вимог, збільшує позовні вимоги та окрім вимог, заявлених в позовній заяві, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 18 серпня 2015року приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Барською І.О., за реєстром № 1314 на ім"я гр. [PERSON] на спадщину, що складається з земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд , кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0815 га , розташованої в м.Козятині, провулок Гоголя,10, виданого на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], та скасувати його державну реєстрацію . Представник позивача- адвокат Голівський В.В. в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив вищенаведені обставини . Просить його задовільнити у повному обсязі . Представник відповідача Козятинської міської ради - Кукуруза Ю. в судове засідання не з'явився , але надіслав до суду заяву, в якій позов визнає , просить справу розглядати за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засідані позов не визнав , посилається на те , що [PERSON] запропонував позивачці вирішити спір в добровільному порядку, звернувшись до нотаріальної контори, але та відмовилась і вирішила звернутися до суду. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився , але до суду представник управління Держгеокадастру у Козятинському районі Вінницької області -Горошко О.А. надіслала заяву про слухання справи за її відсутністю , позовні вимоги визнає , не заперечує проти задоволення позову . Дослідивши письмові докази , вислухавши пояснення сторін, суд вважає , що позов необхідно задовільнити. Так , судом встановлено , що відповідно до договору купівлі-продажу від 08 липня 2003 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області за № 905 , позивачка придбала у [PERSON] 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] в місті Козятині Вінницької області ( а.с. 8). Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу [PERSON] продала, а [PERSON] купила 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Відповідно до п.6 договору купівлі продажу, сторонам у договорі було нотаріусом роз'яснено статтю 120 Земельного кодексу України, про що свідчать підписи в договорі. Відповідно до технічного паспорта, виданого Козятинським структурним підрозділом КП «ВООБТІ», загальна норма землекористування (площа земельної ділянки) житлового будинку по [ADDRESS] складала - 2040 м2 ( а.с. 9-11). Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну діялнку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Дана норма відповідає ст. 120 ЗК України. Так, згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, позивачці на правах власності, після набуття права власності на частину житлового будинку відповідно перейшла 1/3 частина земельної ділянки , яка знаходилась у користуванні та власності продавця -[PERSON] Так-як межі земельної ділянки між співвласниками житлового будинку були визначені та сталими , позивачка з 2003 року вільно та відкрито використовує частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування 1/3 частини житлового будинку. Цільового призначення земельної ділянки вона не змінювала. Продавець 1/3 частини нерухомого майна, [PERSON] померла, [INFO], що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ( а.с. 18). Ст. 118 Земельного кодексу України встановлює порядок безоплатної передачі громадянам земельних ділянок, за яким громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної ради за місцезнаходженням земельної ділянки, яка приймає відповідне рішення у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. В червні місяці 2015року позивачу стало відомо про наявність рішення 10 сесії Козятинської міської ради Вінницької області 24 скликання №194/03-МР «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам» від 15.08.2003 , земельна ділянка, яка відноситься до частини будинку позивачки,та яку вона використовує, розміром 815 кв.м.,кадастровий [NUMBER] по [ADDRESS] було передано у власність колишньому власнику частини будинку,а саме- [PERSON] ( а.с. 12,13-15). На підставі рішення сесії [PERSON] Козятинською міською радою Вінницької області було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] ( а.с. 16). Постановою Козятинського міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року визнано дії Козятинської міської ради Вінницької області протиправними і відповідно неправомірним рішення 10 сесії 24 скликання Козятинської міської радиВінницької області від 15 серпня 2003 року №194/03-МР в частині затвердження проекту відведення земельної ділянки (технічної документації), надання безоплатно у власність земельної ділянки та видачі [PERSON] Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] розміром 815,0кв.м . Таким чином, на сьогоднішній день, рішення Козятинської міської ради Вінницької області на підставі якого видавався спірний державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсним, з підстав,викладених у судовому рішенні . Відповідно і сам Державний акт . На час розгляду справи у суді технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме: протоколу погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, який міститься в матеріалах технічної документації підпис [PERSON], як власника 1/3 частки житлового будинку та користувача відповідної частки земельної ділянки, відсутній ( а.с. 17 ). Козятинська міська рада Вінницької, в свою чергу, всупереч чинному законодавству, не перевірила достовірність поданих документів та незаконно передала у приватну власність земельну ділянки по [ADDRESS] [PERSON] , видавши на її ім'я державний акт. Відповідно до спадкової справи приватного нотаріуса Барської І.О. Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області за № 54/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] 18 серпня 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно , яке складається з земельної ділянки,призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0815 га по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] ( а.с. 37-46). Як підставу правової належності спадкодавиці [PERSON] на праві власності земельної ділянки, площею 0,0815га. по [ADDRESS] Вінницької області, нотаріус зазначає Державний акт [NUMBER],що є предметом даного спору і який ,в свою чергу, виданий на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Козятинської міської радиВінницької області від 15.08.2003,що судом визнано незаконним та відповідно скасоване. На підставі незаконного державного акта про право власності на земельну ділянку відбувся перехід права власності та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що є порушення прав позивачки . Ч. 2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням цього права Відповідно до положень ст.152 ЗК України,захист прав громадян на земельні ділянки наряду з іншими шляхами, проводиться шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Відповідно до положень п.п.а,б ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень міських рад відноситься розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян. Відповідно до ст.155 ЗК України державні акти на право приватної власності на землю необхідно визнати недійсним та скасувати, оскільки порушено право позивача щодо володіння, користування та розпорядження належною йому для обслуговування житлового будинку земельною ділянкою. Як передбачає ст.378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках встановлених законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved