Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту вступу у володіння спадковим майном та встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В подальшому нею подана заява в якій вона зменшила свої вимоги та просить встановити лише факт належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначає, що [INFO] року помер її батько [PERSON], який на день своєї смерті проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок по [ADDRESS]. Для одержання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно підтвердити факт належності правовстановлюючого документу , а саме, свідоцтва на право власності на житловий будинок, видане [PERSON] районною радою народних депутатів 13 лютого 1990 року про належність будинку по [ADDRESS] [PERSON], так як в ньому помилково зазначене його ім"я [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть , в пенсійному посвідченні та у її свідоцтві про народження ім»я батька зазначене [PERSON]. Належність будинку саме [PERSON] підтведжується також даними довідок сільської ради , домової книги . На даний час районна рада внести виправлення не може , про що зазначила в своїх листах на запит заявниці. Така розбіжність імені пояснюється тим, що в народному звичаї вважалося, що [PERSON] і [PERSON] одне і те ж ім»я, що підтверджується словником-довідником « Власні імена людей » видавництва Наукова думка, 1986 рік. Тому заявник просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва на право власності на жилий будинок в [ADDRESS] . В судове засідання заявник [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність , заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явилася , про час і місце розгляду повідомлені належним чином , заяв про відкладення розгляду, розгляд в їх відсутність не подавали . Суд ухвалив , що неявка представника не є перешкодою для розгляду , а тому ухвалив справу розглядати в відсутність представника. Розглянувши подану заяву , дослідивши надані докази , суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а. с.4) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Із свідоцтва про народження заявниці ( а.с.17 ) вбачається, що в графі батько записано російською «[PERSON]», тобто українською «[PERSON]». Із довідки виданої виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради ( а. с. 10 ) зазначено, що [PERSON], який помер [INFO] року та станом на 15. 04. 1991 рік проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним проживала та була зареєстрована співмешканка [PERSON] , мати заявниці. Довідка видана виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради ( а. с.9 ) підтверджує, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. До матеріалів справи надано також копії свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.16) . Також надано копію пенсійного посвідчення виданого [PERSON] (а.с.33). Відповідно до запису домової книги в [ADDRESS] був зареєстрований та проживав до смерті [PERSON] (а.с.13,14). Отримати повторно свідоцтво про народження батька заявниця не змогла , так як відсутній актовий запис про його народження ( а.с. 29). Як видно у всіх документах значиться [PERSON] , також підтверджується , що саме він проживав в [ADDRESS] і йому належав будинок , отже в свідоцтві про право власності на житловий будинок помилково вказано його ім"я як [PERSON]. Відповідно до довідок [PERSON] районної ради (а.с.12, 34) вона не може вносити виправлення в свідоцтво про право власності . Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по- батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " передбачено , що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі,прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові,прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, не належного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З урахуванням наведеного, враховуючи ідентичність прізвища, місця проживання та смерті, місця знаходження будинку, ідентичність по- батькові , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу і має підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved