overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON], третя особа: міський відділ реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, про оспорювання батьківства та виключення відповідного актового запису. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача надана суду заява с проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року [PERSON] народила дочку - [PERSON], яку зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 4566 від 23.12.2005 року, (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 23 грудня 2005 року ). Батьком народженої дитини, відповідно до вимог частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України було записано позивача [PERSON] 18.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який було зареєстровано в відділі реєстрації актів громадянського стану Коропського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 22. Подружжя однією сім'єю не проживали та не вели спільне господарство. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 березня 2006 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Позивач зазначає, що запис про нього як батька дитини [PERSON] порушує його права. Спілкування з дитиною, яка не є його донькою, порушують його права щодо вільного спілкування. А також з цього випливають обов'язки позивача щодо виховання дитини [PERSON], які позивач, в силу того, що він не є батьком дитини, не зобов'язаний виконувати. У 2007 році позивач уклав шлюб із [PERSON], у шлюбі народилася донька - [PERSON]. Відповідно до частини 1 статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з частини 6 статті 136 СК України, до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Таким чином, оскільки [PERSON] не є донькою позивача - [PERSON], то у позивача наявні всі правові підстави для задоволення судом його вимог щодо виключення відомостей про його батьківства з актових записів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з цим позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті її батька, відкрилася спадщина, в тому числі і на його майновий пай, як бувшого члена ксп. ім. Гоголя. Проте через відсутність майнового сертифікату на ім'я померлого спадкодавця, вона не може оформити це право на себе. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі відповідної довіреності / а.с. 5 /, заявлений позов підтримала, просила задовольнити його. Пояснень по суті позову, які б мали хоч якесь значення для вирішення справи, цим представником не надано. Відповідач заперечень проти заявленого позову не подав, справу просив розглядати у відсутність його представника, направивши до суду відповідного листа / а.с. 40 /. Представник третьої особи від Аграрного орендно - приватного підприємства „Великосорочинське" в судове засідання не прибув. Від цього учасника процесу подано листа, за змістом якого висловлено прохання про розгляд справи за відсутності його представника / а.с. 45 /. Дослідивши письмові докази по справі та, проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про одруження / а.с. 10 /. [INFO] року батько позивачки [PERSON] помер, підтвердженням чому є копія свідоцтва про його смерть / а.с. 9 /. Після смерті згаданої особи відкрилася спадщина та спадкування за законом здійснила позивачка / а.с. 11, 12, 13, 30, 31 - 32 /. За довідкою Великосорочинської сільської ради Миргородського району № 02-26/470 від 17.07.2014 року, за життя батько позивачки мав право, а не право власності, на частку пайового фонду майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Гоголя, яка відповідно становить 0,2352%. Свідоцтво про право власності на майновий пай [PERSON] не видавалося / а.с. 15 /. Постановою державного нотаріуса від 03.11.2014 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на цю спадщину після померлого батька через відсутність правовстановлюючого документу, який би підтверджував його право власності на майновий пай / а.с. 16 /. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивачка є спадкоємцем за законом на право на майновий пай померлої особи, вчинила дії передбачені законом по прийняттю іншої спадщини, то вона набула право на це право, яке належало спадкодавцю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Спільно сторони не проживають. На даний час син навчається у Хмельницькому інституті Міжрегіональної Академії управління персоналом на факультеті «Психологія» і строком закінчення його навчання є 15 липня 2017 року. Відповідач добровільно допомогу на повнолітню дитину не надає, а тому позивачка просить стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 300 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що він немає можливості утримувати повнолітню дитину, оскільки він має іншу сім"ю, дружина на даний час перебуває у декретній відпустці. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], відповідач вказаний його батьком. Відповідно до довідки Хмельницького інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом №398 від 12 вересня 2014 року [PERSON] навчається на факультеті «Психологія». Термін навчання закінчується 15 липня 2017 року. Що стосується питання визначення розміру аліментів, то суд враховує ту обставину, що відповідач не працює, проте стан здоров'я його нормальний, а тому вважає вірним визначити аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно. В силу ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,3907 га по [ADDRESS]. 1/2 частина вказаної земельної ділянки належала покійному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його батька [PERSON]. Вона та син покійного [PERSON] від першого шлюбу являються спадкоємцями за законом. У визначений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом із-за відсутності правовстановлюючого документу на вказану ділянку. Тому просила визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,3907 га по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа - управління Держземагентства у Бородянському районі в судове засідання свого представника не направив, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважав, що земельна ділянка повинна бути розділена також і на його сина з невісткою та дружину. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть про шлюб (а.с.8-9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.7), виданого 11 січня 2006 року державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] після смерті батька [PERSON] успадкував 1/2 частину земельної ділянки розміром 0,3907 га по [ADDRESS] на яку як вбачається з відповіді державного нотаріуса третьої Київської держнотконтори позивачка [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом із-за відсутності правовстановлюючого документу (а.с.10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Враховуючи, що позивачка, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] належним чином прийняла спадщину, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

В листопаді 2014 р. ПАТ «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачка є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївобленерго». Відповідно до Договору споживачу відбувається відплатна передача електроенергії, яку вона повинна оплачувати. Проте надані послуги з електропостачання відповідачка своєчасно не оплачує, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 24.07.2014 р. в розмірі 308 грн. 75 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з?явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Даний будинок підключений до системи централізованого енергопостачання. Відповідачка є споживачем ПАТ «Миколаївобленерго», на її ім'я відкрито особовий рахунок № [NUMBER]. Позивач ПАТ «Миколаївобленерго» фактично надав вказані послуги з електропостачання, однак згідно наданого позивачем розрахунку станом на 24.07.2014 р., сума заборгованості [PERSON] за використану електроенергію складає 308 грн. 75 коп. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка, будучи споживачем ПАТ «Миколаївобленерго", взятих на себе зобов'язань по оплаті за електроенергію в повному обсязі не виконує. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань і одностороння зміна умов договору не допускається. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані суду докази в сукупності, суд вважає, що вимоги про стягнення з [PERSON] вказаної суми заборгованості на користь ПАТ «Миколаївобленерго» є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 525,526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

В листопаді 2015р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за позикою від 16 липня 2014 року в розмірі 200 000,00 грн., витрати від інфляції у сумі 108 111,70 грн та проценти за користування грошовими коштами у сумі 6 032,88 грн. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2014 року позивач передав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 200 000,00 грн., строком до 08 вересня 2014 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає. Так, заборгованість відповідача за договором позики становить 314 144,58 грн., яка складається з: основної заборгованості за позикою у розмірі - 200 000,00 грн.; інфляційних витрат у розмірі - 108 111,70 грн.; процентів за користування позикою у розмірі - 6 032,88 грн. Предстаник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 29 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №49. В шлюбі мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказала, що причиною розлучення є те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, взаємоповагу. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сім'ї неможливі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, підтримує заявлені вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2005 року, шлюб зареєстровано відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис за № 49. В шлюбі мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] року народження, та сина [PERSON], [INFO] року народження, які проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради Вінницької області за №3941 від 24 листопада 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, сторони подружні стосунки не підтримують, проживають окремо, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та малолітніх дітей, на підставі чого суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та малолітніх дітей, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 487 грн. 20 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю із [PERSON], який помер [INFO]. Необхідність встановлення даного факту заявник пов"язала із реалізацію свого права на спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, не з»явилися, подавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1264 Цивільного кодексу України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Актом, складеним депутатом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, підтверджується та обставина, що [PERSON] з 1987 року проживала разом із [PERSON] та вела з ним спільне господарство по [ADDRESS] до дня його смерті. Орім цього, доводи заяви [PERSON] підтверджуються наданими нею фотографіями, які свідчать про її з [PERSON] спільний побут. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої нотаріусом, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

В листопаді 2015 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, просила суд розірвати шлюб, укладений 16 листопада 2001 році, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб не змогли створити міцну сім'ю, оскільки різні погляди на життя створювали непорозуміння та сварки. 22.11.2015 року відповідач завдав їй тілесні ушкодження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному об'ємі. Відповідач у судовому засіданні вимоги позову не визнав, заперечував проти їх задоволення. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2001 році в відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що здійснено відповідний актовий запис № 909. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сімейні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до висновку спеціаліста № 2469 від 23.11.2015 року, у [PERSON] виявлені легкі тілесні ушкодження. З огляду цього суд не приймає доводи відповідача про можливість збереження сім"ї. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дтинини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Стаття 88 ч 2 ЦПК України передбачає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових виплат, з другої сторони стягуються судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

В листопаді 2015 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 22 липня 2003 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції Вінницькій області, актовий запис № 92. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем у нього не склалося. Протягом року подружні відносини між сторонами припинено, кожен живе своїм життям, шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору з приводу утримання та місця проживання доньки на день подання позовної заяви немає. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони з 22.07.2003 року перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-АМ № 097110, виданим відділом державної реєстрації актів громадянського стану Хмільницького міського управління юстиції\~ Вінницької області, актовий запис № 92. (а.с. 4). За час перебування в шлюбі в їхній сім"ї народилася дочка [PERSON], [INFO]. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2, 115 ч.2 СК України та

Outcome: approved