Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду зі вказаним позовом, у якому прохає суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 101\~899,46 грн. та судові витрати у розмірі 1\~018 грн. 99 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №R53700430419В від 01 червня 2013 року, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 100\~000,00 грн. 00 коп. зі сплатою 24.0 відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 01.06.2017 р., а відповідач [PERSON] повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Також 01 червня 2013 року, в забезпечення зобовязань [PERSON], між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №R53700430419В-П1. Узяті на себе зобовязання за зазначеним договором позивач виконав вчасно та ціликом, надавши позичальнику, [PERSON] кошти. Однак відповідач, [PERSON] у порушення норм закону та умов договору, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, в наслідок чого за ним мається заборгованість станом на 20.06.2014 рік у розмірі 101\~899 грн. 46 коп. Не погодившись з первісним позовом [PERSON] подала зустрічний позов в якому вказала що оскільки позичальник її син помер 26.06.14 року і спадщину після нього ніхто не прийняв, укладений нею договір поруки треба визнати припиненим. В судовому засіданні представник ПАТ «ВТБ Банк» свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечував посилаючись на його безпідставність. Представник [PERSON] в судове засідання зявився. Первісний позов не визнав підтримавши повністю зустрічні позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив що первісний позов задоволенню не підлягає а зустрічний є обґрунтованим за наступним: 01 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк»" (надалі - Банк) та [PERSON] був укладений Кредитний договір №R53700430419В (надалі - Договір). Відповідно до умов п. 1.1. Договору, Банк надав відповідачу, [PERSON], кредит у сумі 100\~000,00 грн. 00 коп. зі сплатою відповідачем, [PERSON], 24,0 відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 01.06.2017 р., а відповідач, [PERSON], повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Договором. Підписанням Договору відповідач, [PERSON], підтверджує своє приєднання до Правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ банк» з якими він ознайомився та погодився. Як вбачається з матеріалів справи, Банк взяті на себе зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти у розмірі 100\~000,00 грн. Але відповідач, [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору, взяті на себе зобовязання по договору не виконав, у результаті чого за ним станом на 20.06.2014 рік існує заборгованість за кредитним договором №R53700430419В від 01.06.2013 р. у розмірі 101\~899,46 і складається із: 1. Заборгованість за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 87\~456,57 грн.: -поточна заборгованість за кредитом - 82\~609,31 грн.; -прострочена заборгованість за кредитом - 4\~607,61 грн.; -інфляційні витрати - 221,76 грн.; -3 відсотки річних - 17,89 грн.; 2.Заборгованість за відсотками і комісією з урахуванням індексу інфляції та 3% річних - 10\~889,02 грн.: - прострочена заборгованість за відсотками і комісією - 10\~340,94 грн.; - інфляційні витрати - 507,55 грн.; - 3 відсотки річних - 40,53 грн. Згідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається,боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Таким чином, відповідач будучи зобовязаним щомісячно вносити платежі по договору, припинив виконувати взяті на себе зобовязання допускаючи прострочення платежів. 01 червня 2013 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №R53700430419В-П1(надалі Договір поруки). Відповідно до умов якого, [PERSON] бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязання [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору №R53700430419В від 01 червня 2013 р. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з п.2.1 Договору Поруки: [PERSON] і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники. 26.06.14 року [PERSON] помер (с.с. 86). Згідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1282 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці забов*язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У випадку смерті боржника, за наявності поручителя, спадкоємці, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповіддю з 2-ї Держнотконтори м. Харкова від 28.05.2015 року встановлено що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 441/2014 та зареєстровано 2 заяви від батьків померлого про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось, заповітів не посвідчувалось (с.с. 96). Згідно до ст. 607 ЦК України забов*язання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Пунктом 1.5 Договору поруки від 01.06.13 року [PERSON] дала згоду на забезпечення виконання забов*язання новим боржником за кредитним договором зокрема у разі смерті [PERSON]. Суд погоджується з думкою відповідачки [PERSON] щодо надання останньою згоди відповідати за забов*язання саме за нового боржника, тобто спадкоємця-правонаступника [PERSON], в разі його смерті, оскільки це вбачається як зі змісту договору поруки так і з положень п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.12 року. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею забов*язання відповідно до положень ст. 559 ЦК України. Таким чином є обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] в частині визнання припиненим договір поруки від 01.06.13 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню і судові витрати на користь [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved