Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Кілійського районного суду Одеської області 26.03.2018 року з заявою про встановлення факту належності її батьку [PERSON], який помер 01 квітня 2017 року, правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог в заяві зазначає, що 01 квітня 2017 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому, земельну ділянку. Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Однак, оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі не має можливості, у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД №024878, який був виданий 06 вересня 2004 року, була допущена орфографічна помилка, а саме імя власника записане як «Афанасій» замість вірного «Панас». На підставі чого просить заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.\~223,\~247 ЦПК України. \~Вивчивши матеріали справи та дослідивши \~наявні \~докази судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 вересня 2004 року [PERSON], який проживає в с. Новоселівка, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 29 липня 2004 року №410, був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №024878, площею 4,64 га, яка розташована на території Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області масиви №10, №48 зем. діл. №135, №19, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. /а.с. 4/ Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 499750, виданого повторно 03 квітня 2017 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в одеській області, 01 квітня 2017 року в м. Рені Ренійського району Одеської області помер [PERSON], [INFO]. /а.с. 9/ Заповітом, посвідченим 22 лютого 2017 року державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON]. /а.с. 13/ Згідно свідоцтва про народження серії ЯЛ № 096879, виданого Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області 07 серпня 1958 року, [PERSON] народилася 30 липня 1958 року, батьком записаний [PERSON], актовий запис № 32, /а.с. 11/. 27 січня 1979 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №420708, виданим Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області 27 січня 1979 року, актовий запис № 1, /а.с. 10/. Згідно листа Відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 140/138-18 від 06.02.2018 року на заяву [PERSON], у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. /а.с. 7/ Як вбачається з листа державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 16.11.2017 року № 2860/01-16 видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після померлого 01 квітня 2017 року [PERSON] неможливо у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ОД № 024878, виданому Кілійською райдержадміністрацією Одеської області 06 вересня 2004 року, прізвище, імя, по-батькові власника земельної ділянки вказано «Урум Афанасій Федорович», а в свідоцтві про смерть прізвище, імя, по-батькові спадкодавця вказано «[PERSON]. /а.с. 12/ Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що \~особа, яка зазначена в Державному акті на право приватної власності на землю серії ОД № 024878 від 06 вересня 2004 року, а саме [PERSON] та [PERSON], який помер 01 квітня 2017 року, є однією і тією ж особою. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. У відповідності до п. 12\~ \~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року\~ \~(із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву. На підставі викладеного, ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,

Outcome: approved