Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до Сороки-Львівської сільської ради Мурованської обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати за нею\~право власності\~на житловий\~будинок №\~22\~по вулиці\~Індустріальній с.Муроване\~Пустомитівсько району\~Львівської області,\~земельну ділянки\~площею 0,1938\~га,\~яка розташована\~у Львівській\~області,\~Пустомитівському районі,\~с.Муроване,\~вул.\~Індустріальна,\~22,\~призначену для\~будівництва і обслуговування\~житлового будинку\~господарських будівель\~і споруд,\~кадастровий номер\~4623686900:02:002:0388, право на земельну частку (пай) площею 1,06 га, яка знаходиться в с.Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.04.2018 року помер її дідусь - [PERSON], який 12.01.2008 року склав заповіт, відповідно до якого спадкодавцем всього майна, де б воно не знаходилося і все те, що за законом належало б йому на праві особистої власності і за що за законом мав би право на момент смерті, заповів у власність внучці - [PERSON], [INFO]. Станом на даний час заповіт не змінено та не скасовано. Оформити право власності на будинок через нотаріальну контору немає можливості через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, які були втрачені, а також через те, що заповідач не встиг зареєструвати своєчасно своє право на земельну частку (пай), яка належала його покійній дружині, хоча згідно п.3 ст.1268 Цивільного Кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, оформити спадщину через нотаріальну контору немає можливості, оскільки в заповіті допущена механічна помилка, а саме зазначено, що заповіт складено 20 січня 2008 року, проте посвідчений 12 січня 2008 року, яка ніяким чином не впливає на волевиявлення заповідача і не змінює заповіт. Ухвалою від 28.12.2018 року матеріали позовної заяви залишено без руху. Ухвалою від 16.01.2019 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Ухвалою від 16.01.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити та закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування в частині позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянки\~площею 0,1938\~га,\~яка розташована\~у Львівській\~області,\~Пустомитівському районі,\~с.Муроване,\~вул.\~Індустріальна,\~22,\~призначену для\~будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Ухвалою суду від 15.04.2019 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Сороки-Львівської сільської ради Мурованської об"єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування в частині позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянки\~площею 0,1938\~га,\~яка розташована\~у Львівській\~області,\~Пустомитівському районі,\~с.Муроване,\~вул.\~Індустріальна,\~22,\~призначену для\~будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, частково визнав позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, а щодо права власності на земельну частку (пай) зазначив, що необхідно звертатися до власника земельної ділянки. Оскільки в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.04.2018 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І СГ № 199892 від 27.04.2018 року, виданим Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сороки-Львівські сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON], [INFO]. Як вбачається у даному заповіті вказується, що такий складено 20.01.2008 року, однак дата посвідчення такого вказана 12.01.2008 року. Суд вважає, що в одній із зазначених дат наявна технічна описка, яка жодним чином не впливає на зміст заповіту. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, [PERSON] належав будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с.Муроване по вул. Індустріальна, 22, яке видано на підставі рішення виконкому Пустомитівської районної Ради народних депутатів від 16.11.1989 року №359. Будинок зареєстрований на праві особистої влангості за [PERSON] та записано в реєстрову книгу за реєстровим №123 від 27.11.1989 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АС «Нива», розміром 1,06 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 516685, який виданий на підставі рішення Пустомитівської РДА Львівської області від 23.05.1997 року №262. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб №168253, виданим Сайгачинською сільською радою У-Абаканського району Хакаської автономної області 09.05.1953 року. Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2007 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №114109, виданим виконкомом Сороки-Львівської с/ради Пустомитівського району Львівської області 05.11.2007 року. Як зазначила позивач, за життя своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувалося за законом почергово. З матеріалів справи вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано [PERSON] на підставі рішення Пустомитівської РДА від 23.05.1997 року, 11.12.2007 року. Фактичними діями спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON] Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що освідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 5 даного Закону, повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) належать саме сільським, селищним, міським радам. Як встановлено судом, власником земельної частки (паю) площею 1,06 га, яка знаходиться в с.Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, станом на день звернення до суду, був [PERSON], який помер 27.04.2018 року та до смерті фактичними діями прийняв спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, покликання відповідача на необхідність звернення до власника земельної ділянки, щодо визнання права на земельну частку (пай) не може прийматися до уваги судом, оскільки власник такого паю помер, а повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) належать сільським радам. Як вбачається з матеріалів справи, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу листом від 12.12.2018 року №377/01-16 повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] на праві власності належали житловий будинок № 22 по вулиці Індустріальній с.Муроване Пустомитівсько району Львівської області та право на земельну частку (пай) площею 1,06 га, яка знаходиться в с.Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області. Згідно довідки виконавчого комітету Мурованської сільської ради обєднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області №1227 від 03.09.2018 року, [PERSON], [INFO], проживала на час смерті [PERSON] в одному будинку в с.Муроване, Пустомитівського району, Львівської області, вул. Індустріальна, 22, та продовжує там проживати. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що позивач фактично прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на неї, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а також обставини, які склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, який частково визнав позовні вимоги, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, та за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок № 22 по вулиці Індустріальній с.Муроване Пустомитівсько району Львівської області, право на земельну частку (пай) площею 1,06 га, яка знаходиться в с.Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою від 16.01.2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Таким чином з відповідача в доход держави підлягає стягненню 3283,98 грн. - судовий збір, який повинен був бути сплачений за подання позовної заяви про визнання права власності на житловий будинок та 704,80 грн. в користь позивача, які були сплачені при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved