Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 15.07.2013 року № ЧН/7420610100:08:000/00000254, яким [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Бобровицької міської ради Чернігівської області , орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним наказ Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 09.12.2013 року № ЧН/7420610100:08:000/00001684, яким затверджено проект землеустрою та надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 1,6763 га: з них ріллі-0,9035 га, пасовищ - 0,7728 га (кадастровий номер 7420610100:08:000:0304) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Бобровицької міської ради Чернігівської області; визнати недійсним свідоцтво про право власності індексний № 18639300 від 05.03.2014 року, видане на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6763 га (кадастровий номер 7420610100:08:000:0304) для ведення особистого селянського господарства на території Бобровицької міської ради Чернігівської області; скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції № 11418038 від 05.03.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,6763 га (кадастровий номер 7420610100:08:000:0304) для ведення особистого селянського господарства на території Бобровицької міської ради Чернігівської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перевіркою, проведеною прокуратурою області, встановлено, що відведення земельної ділянки розміром 1,6763 га, кадастровий номер 7420610100:08:000:0304 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бобровицької міської ради Чернігівської області та передача її у власність відповідачу [PERSON] відбулась з порушенням вимог ст.ст. 118,198 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Перевіркою встановлено, що [PERSON] до Головного управління Держземагенства в Чернігівській області із заявами про надання йому земельної ділянки особисто не звертався, документів, пов'язаних з набуттям у власність цієї земельної ділянки не підписував, про що останній підтвердив особисто при його допиті, а також це підтверджується висновком судово - почеркознавчої експертизи від 20 жовтня 2014 року, яким встановлено, що у заяві на ім'я начальника Головного управління Держземагенства в Чернігівській області та інших документах, пов'язаних з оформленнях зазначеної ділянки у власність підписи виконані не [PERSON], а іншою особою. Крім того, проект землеустрою на земельну ділянку не погоджувався з Бобровицькою міською радою Чернігівської області як суміжним землекористувачем, а також як органом місцевого самоврядування, уповноваженим на погодження проектів землеустрою. У судовому засіданні прокурор Бабич О.М. підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача, Головного управління Держземагенства у Чернігівській області, Коваль В.В., в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання ним повістки ( а.с. 64) і не надіслав заяви про розгляд справи в його відсутність. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.6 ст. 74 ЦПК України. Третя особа, Бобровицьке районне управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила справу роглядати за відсутності її представника (а.с. 43) Третя особа, Бобровицька міська рада у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без участі її представника, позовні вимоги прокурора підтримує (а.с.69). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Чернігівській області від 15.07.2013 року № ЧН/7420610100:08:000/00000254, [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка розташована на території Бобровицької міської ради Чернігівської області орієнтовною площею 2,00 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі якого ТОВ «Землепроек-Сервіс» розроблено проект землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Наказом ГУ Держземагенства у Чернігівській області від 09.12.2013 року № ЧН/7420610100:08:000/00001684 зазначений проект затверджений і земельну ділянку площею 1,6763 га: з них ріллі-0,9035 га, пасовищ - 0,7728 га (кадастровий номер 7420610100:08:000:0304) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Бобровицької міської ради передано у власність [PERSON] (а.с.15). 05 березня 2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 11418038 та вирішено провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 7420610100:08:000:0304, розташовану на території Бобровицької міської ради за [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний № 18639300 від 05.03.2014 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,6763 га, кадастровий номер 7420610100:08:000:0304, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Бобровицької міської ради Чернігівської області (а.с.17). Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ч.ч.6,9 ст. 118 ЗК України , громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Потім, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Отже, виходячи з даної норми закону, спірна земельна ділянка могла бути передана безоплатно у власність [PERSON] лише за його зверненням до відповідного органу. З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2604-2613/14-24 від 20 жовтня 2014 року, проведеної в рамках кримінального провадження № 42014270000000102 вбачається, що підписи від імені [PERSON] у заяві на ім'я начальника Головного управління Держземагентства у Чернігівській області про надання земельної ділянки, заяві про державну реєстрацію земельної ділянки, заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, картці прийому заяви, у технічному завданні на виконання робіт, заяві на ім"я директора ТОВ «Землепроект-Сервіс», у акті встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки та прийомки-передачі межових знаків на зберігання,додатку до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.21-27). Отже, відповідач [PERSON] до Головного управління Держземагенства у Чернігівській області із заявою про надання йому у власність спірної земельної ділянки не звертався, будь-які документи, пов'язанні з набуттям у власність цієї земельної ділянки, не підписував, що також підтверджується його особистими поясненнями, даним під час допиту в якості свідка від 26.06.2014 року проведеного в рамках кримінального провадження № 42014270000000102 (а.с. 18-20) Відповідно до положень статті 20 Земельного кодексу України , надання (передача) земельних ділянок громадянам та юридичним особам відбувається згідно з їх цільовим призначенням. У разі передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною, як регламентовано статтею 21 Земельного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-35цс14 від 14 травня 2014 року. Відповідно до статті 50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Відповідно до п.9 абз. "а" ч.1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою. Згідно ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає, зокрема погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Однак, в порушення вимог ст. 198 ЗК України, ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування» та ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» проект із землеустрою земельної ділянки наданої [PERSON] не погоджувався суміжним землекористувачем Бобровицькою міською радою Чернігівської області, отже відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку з порушенням вимог Закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що накази Головного управління Держземагенства у Чернігівській області про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою, його затвердження, з передачею у власність земельної ділянки площею 1,6763 га: з них ріллі-0,9035 га, пасовищ - 0,7728 га (кадастровий номер 7420610100:08:000:0304) га ріллі, для ведення особистого селянського господарства, є недійсними відповідно до п. "г" ч.3 ст. 152 ЗК України, оскільки одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Оскільки, судом визнається недійсним рішення про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, то відповідно є недійсним і свідоцтво про його право власності на цю ділянку із скасуванням відповідного рішення про державну реєстрацію права. [PERSON] до реєстраційної служби Бобровицького РУЮ із заявою про реєстрацію права власності не звертався, тому реєстрація права власності на земельну ділянку відбулась з порушенням вимог ст. 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 26 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. При прийнятті рішення суд враховує те, що фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення її у користування членам територіальної громади землі, яка вибула з її розпорядження незаконно. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави , виходячи зі ставки судового збору щодо позову майнового та немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: approved