Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що 01.05.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. В 2013 році стосунки з відповідачем зіпсувались, чоловік пішов з сім'ї і з того часу вже майже п'ять років вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та нею подано позовну заяву про розлучення. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, молодша дочка є інвалідом дитинства з діагнозом «вроджене розчеплення м'якого та твердого піднебіння» та потребує постійного лікування. Дитина перенесла безліч операцій, зараз потребує корекції мови та постійний нагляд в ортодонта, два рази в неділю відвідує логопеда, заняття з яким коштують 120 грн., а через деякий час знову потрібна операція, всі витрати на лікування вона несе самостійно. Відповідач у вихованні та утриманні дітей їй не допомагає, вона працює медичною сестрою у Хмельницькій поліклініці №1, являється інвалідом 3 групи з дитинства і її доходу не вистачає на утримання себе та двох неповнолітніх дітей. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача, який інших дітей на утриманні не має, аліменти на утримання сина [PERSON] 1500 грн. та доньки [PERSON] 2500 грн. щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, суду пояснила, що відповідач не приймає участі в утриманні дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.05.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], [NUMBER], згідно яких батьком дітей є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Управляюча муніципальна компанія «Озерна» ХМР №9254 від 27.11.2017 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого Хмельницьким УПСЗН, та копії епікризу від 20.01.2009 року, довідки "Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру від 06.07.2011 року, висновку ЛКК №127 від 30.05.2014 року, медичної картки - [PERSON], 2009 р.н. є дитиною інвалідом, хворіє, перенесла оперативне лікування. Позивач [PERSON] також являється інвалідом третьої групи. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а також вік дітей, стан їх здоров'я, виходячи з мінімальних потреб дітей та їх належного забезпечення, матеріальне становище позивачки, яка являється інвалідом третьої групи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27.11.2017 року і до повноліття дітей. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити, враховуючи, що позивачем в судовому засіданні не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 4000 грн. на обох дітей щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 400 грн. (4000/100=40; 2500/40=62,5%; 640/100х62,5%=400). На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст.84,180-182 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: partial