Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, належностіїй свідоцва про право на спадщину від 20.11.1990 року, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори [PERSON] В обгрунтування заяви вказує, що вона є власницею на праві приватної власності 1/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.1990 року № 3612. Представник зявника звернулася до Сумського обласного державного нотаріального архіву з питань видачі дубліката правовстановлюючого документа, однак із отриманої відповіді вбачається, що згідно з даними наряду спадкових справ Охтирської міської державної нотаріальної контори за 1990 рік свідоцтво про право власності на спадщину на ім"я [PERSON] переданий в неналежному стані (відсутня печатка), у звязку з чим у видачі дубліката правовстановлюючого документа було відмовлено. Згідно листа Охтирської міської державної нотаріальної контра від 17.01.2018 року вбачається, що відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції в Сумській області, документи за 1990 рік призначенні на зберігання в Сумському нотаріальному архіві, в звязку з цим вони не мають можливості видати дублікат свідоцтва про право на спадщину від 20.11.1990 р. На даний час вона хоче розпорядитися своїм майном, однак не може цього зробити, оскільки в правовстановлюючому документі відсутня гербова печатка нотаріуса, у звязку з чим просила заяву задоволити. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу слухати у її відсутності. Зацікавлена особа - Сумський обласний державний нотаріальний архів Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечувала та просила справу слухати у відсутності її представника. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у Свідоцтві про право приватної власності, відсутня гербова печатка нотаріуса, усунення якої є можливе в позасудовому порядку, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed