Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області , 3-я особа ТОВ «Поліс» про бездіяльність реєстраційної служби та зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що за повідомленням нотаріальної контори йому стало відомо, що у єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на його житловий будинок по [ADDRESS] накладено заборону на відчуження, без зазначення підстав обтяження. В липні 1962р. він працював на Білоцерківському Птахокомбінаті, де отримав позику в сумі 450рублів, яку повністю погасив підприємству, що не заперечується правонаступником Білоцерківського птахокомбінату. В той же час на звернення до реєстраційної служби з клопотанням про скасування обтяження на будинок, отримав відповідь, згідно з якою йому рекомендовано звернутися до органу, яким накладено заборону. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд позов задовольнити та зобов»язати відповідача скасувати заборону на відчуження нерухомого майна. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не направив, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без їх представника. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно працював на Білоцерківському птахокомбінаті з 1960року по 1966р., що підтверджено копією трудової книжки. Відповідно до довідки Білоцерківського птахокомбінату від 11.07.1967р. № 344 отримана [PERSON] позика на індивідуальне будівництво в липні 1962р. у сумі 450 рублів, повністю внесена до каси підприємства. Також, відповідно до листа ТОВ «Поліс» від 24.03.2014р. до начальника Реєстраційної служби Білоцерківського МРУЮ, товариство просило вилучити з Єдиного державного реєстру заборон на відчуження об»єктів нерухомого майна запис про обтяження майна [PERSON], у зв»язку з погашенням заборгованості. Судом враховане те, що правонаступником Білоцерківського птахокомбінату були відповідно орендне підприємство «Білоцерківське орендне підприємство по виробництву м»яса та м»ясо продуктів «Поліс», ЗАТ «Поліс», ТОВ «Поліс», що підтверджується наданими до суду витягами з протоколу №2 конференції трудового колективу птахокомбінату від 09.10.1990р., протоколом №1 установчих зборів акціонерів ЗАТ «Поліс», статутом ТОВ «Поліс», зареєстрованим 12.04.2013р. Тобто, суду не було надано жодного доказу щодо спростування тих обставин, що позивач, бувши працівником комбінату з 1960р., отримав у 1962р. позику в сумі 450 рублів, повністю повернув до каси підприємства позичені кошти та був звільнений з роботи у 1966р. Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна від 15.03.2013р. вбачається наявність зареєстрованої заборони від 11.08.2004р. реєстратором Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою на невизначене майно [PERSON] Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції станом на 04.07.2012р. - Внесення записів до Державного реєстру прав : 1. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 2. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють , чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст..19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вважає, що відповідач належних та допустимих доказів, як це передбачено ст.. 71 КАС України, на спростування вимог позивача суду не надав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved