Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. На обґрунтування вимог в заяві та в судовому засіданні зазначив, що під час самостійного визначення підстав для представництва та звернення з позовною заявою до суду органом опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області враховано той факт, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], внаслідок свого малолітнього віку не в повній мірі можуть захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження в суді. Крім цього, для представництва інтересів дітей органом опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області враховано наступні обставини. Встановлені неодноразові ухилення від виконання батьківських обов'язків збоку [PERSON] та [PERSON] відносно їхмалолітніх дітей. Як батьки вони самоусунулись від виховання, навчання своїх дітей, не забезпечують їм належні умови для повноцінного проживання та розвитку, що негативно впливає на їхнє життя і стан здоров'я, злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] та [PERSON] перебувають у громадянському шлюбі та мають двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька в актовому записі про [PERSON], [INFO], вказані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. 29.03.2018р.до служби у справах дітей Баштанської райдержадміністрації надійшла інформація та клопотання від виконуючого обов'язки старости Новоіванівського територіального органу [PERSON], директора Новоіванівської загальноосвітньої школи [PERSON] та відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради, відповідно до яких сім'япроживає у с. Київське Баштанського району в будинку діда. Опалення пічне, в кімнатах, де проживають малолітні діти, брудно, темно, неприємний запах цвілі, алкоголю, тютюну. Постільна білизна та речі брудні. Основним доходом родини є соціальні виплати та тимчасові заробітки [PERSON], усі доходи батьки використовують на власні потреби, купують алкоголь та тютюн. Телевізор, бензопилу продано, жодної побутової техніки немає. Продукти харчування відсутні, діти постійно не доїдають. Крім того, старша донька - [PERSON] неодноразово йшла ночувати до сусідів посеред ночі, так як вітчим у нетверезому стані бив її, при цьому мати не проявляла жодних дій для захисту своєї доньки. Після чергової сварки з вітчимом, 17.02.2018 року [PERSON] пішла в с. Новоіванівка (відстань 7 км), ночувала у працівників школи. Тільки після телефонного дзвінка соціального працівника мама забрала її додому. Вищезазначеними органами було проведено ряд роз'яснювально - профілактичних бесід та винесено відповідні попередження за неналежне виконання батьками своїх батьківських обов'язків. Проте жодні дії не дали позитивних результатів. 18.02.2018 року [PERSON] написала пояснювальну, в якій зазначено що 17.02.2018 року вона разом із дітьми та співмешканцем була вдома, переносили дрова, а діти в цей час діти гуляли біля двору. Але потім [PERSON] зникла. [PERSON] шукала доньку лише до 12 години ночі. Після чого мати поновила пошуки тільки на наступний день, та знайшла дівчинку о 10 годині ранку 18.02.2018 року в іншому селі. Службою у справах дітей райдержадміністрацїї було направлено подання до правоохоронних органів з приводу неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, а також повідомлення, за встановленою формою, до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді для взяття сім'ї під соціальний супровід. 28.22.2018 року до служби у справах дітей Баштанської райдержадміністрації надійшла інформація від Баштанського відділу поліції, відповідно до якої [PERSON] протягом 2018 року було притягнено до відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов'язків вчинене повторно один раз за статтею 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення жінці винесено попередження. Протоколи минулих років складались 2 рази за ч.1, ч.2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Неодноразово з Новоіванівської сільської ради надходили усні звернення та письмові подання про те, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, вдома в неї постійний безлад, діти не доглянуті, голодні, не забезпечені речами першої необхідності. Часто була помічена в компаніях осіб, які вживають алкоголь та були притягненні до кримінальної відповідальності. Сім'я [PERSON] тривалий час перебувала під пильним наглядом поліції, постійно проводились профілактичні бесіди з приводу невиконання нею своїх батьківських обов'язків по вихованню та забезпеченню необхідних умов проживання своїх дітей, та роз'яснено наслідки вчинення подібного в майбутньому. На жаль, робота з даною сім'єю не дала бажаного результату, а ситуація з кожним днем тільки погіршувалась. Баштанським районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді надано інформацію про соціальний супровід сім'ї, де зазначено наступне: з сім'єю проводиться робота за соціальною карткою сім'ї/особи, яка спрямована на подолання складних життєвих обставин. Протягом 2018 року фахівцем із соціальної роботи територіального центру спільно з керівником т.в.о. старости села та завідувачем ФАПу постійно здійснювались відвідування сім'ї за адресою проживання. Під час відвідування сім'ї встановлено, що умови проживання не задовільні. Будинок, в якому проживає сім'я, старої забудови, потребує косметичного ремонту, опалення пічне, брудно, дитячі речі та постільна білизна брудна. Продукти харчування в обмеженій кількості. Батьки вживають спиртні напої. З [PERSON] та [PERSON] неодноразово проводилася робота щодо формування навичок усвідомленого відповідального батьківства, ведення здорового способу життя, зміни моделі поведінки, забезпечення дітей повноцінним та регулярним харчуванням, проведене роботу з підвищення рівня мотивації до проходження повторного медичного обстеження та лікування від алкогольної залежності. [PERSON] у 2016 році надавала спеціалістам Баштанського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді довідку, про те, що вона пройшла курс лікування від алкогольної залежності. Фахівцем із соціальної роботи Баштанського районного центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді проводилася роботу з матір'ю з підвищення рівня мотивації до проходження повторного медичного обстеження та лікування від алкогольної залежності, формування навичок усвідомленого, відповідальності батьківства, підвищення рівня психолого-педагогічних знань щодо виховання навчання та розвитку дітей, проводилася робота спрямована на ведення здорового способу життя, зміни моделі поведінки батьків. Мати на даний час має низьку мотивацію до вирішення складних життєвих обставин, які склалися в сім'ї, до зміни моделі поведінки та проходження повторною медичного обстеження та лікування від алкогольної залежності 30.03.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Баштанській райдержадміністрації розглянуто питання стану виконання батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON]. Членами комісії прийнято одноголосно рішення щодо надання терміну для проходження лікування від алкогольної залежності та створення умов для росту та розвитку малолітніх дітей. Батьки виконали надані рекомендації у визначені терміни, пройшли лікування та покращили умови проживання дітей. 02.11.2018 року до служби у справах дітей райдержадміністраціїнадішли повторні клопотання зі школи, дитячого садка та Новоіванівського територіального органу, в яких зазначено, що 01.11.2018 року о 16.00. при підведені дітей із дитячого садка та школи додому мама дітей не зустрічала. Працівникам навчальних закладів не вдалося зв'язатися з жінкою, тому дітей залишили у брата [PERSON] - [PERSON]. О 18.00 годині при відвідуванні домогосподарства [PERSON] та [PERSON] т.в.о. старости [PERSON], директором школи [PERSON], директором закладу дошкільної освіти [PERSON] було встановлено наступне: матері в дома не було. Через деякий час жінка з'явилась у нетверезому стані, вела себе агресивно, вживаючи нецензурну лайку, до помешкання не впустила. Окремо варто зазначити, що відсутність дітей вдома жінку не хвилювала. Діти перебували у свого дядька до 21 години, після чого самі пішли додому і спали у нетопленій хаті. 07.11.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Баштанській райдержадміністрації розглянуто питання стану виконання [PERSON] [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов'язків, в зв'язку із загрозою життю і здоров'ю дітей прийнято рішення про негайне відібрання малолітніх дітей (копія розпорядження від 09.11.2018 № 459-р «Про негайне відібрання малолітніх [PERSON], [PERSON] Михайловича у їх батьків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та відібрання [PERSON] у матері [PERSON] [PERSON]». Зазначені вище факти у своїй сукупності свідчать про те, що відповідачі умисно систематично не виконують своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклуються про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надано заяву про розгляд справи у відсутність представника позивач та підтримання позовних вимог в повній мірі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в позові. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність представника. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON],клопотання виконкому Баштанської міської ради від 27.03.2018р. №232, клопотання №14 від 06.03.2018р., витяг із протоколу від 15.11.2018р., пояснювальну від 18.02.2018р., акт обстеження умов проживання від 19.02.2018р., 12.03.2018р., характеристику від 27.03.2018р., інформацію від 27.03.2018р. №70, висновок про стан виконання батьківських обов'язків від 28.03.2018р., протокол бесіди від 19.02.2018р. та офіційне попередження, пам'ятку проходження лікування від 30.06.2018р, клопотання від 02.11.2018р., висновок про доцільність відібрання дітей від 15.11.2018р.. відповідь поліції , подання про прийняття мір адміністративного впливу від 03.04.2018р.. повідомлення про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 10.05.2018р. , довідка про соціальний супровід від 14.11.2018р., інформація про проведену роботу від 16.11.2018р. №410), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З роз'яснень п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначити при цьому конкретний заклад. При розгляді справи в суді не підтверджені факти неналежної поведінки відповідачів [PERSON], [PERSON] Відповідно до клопотання Ноіванівського закладу дошкільної освіти №9 «Малятко» від 18.03.2019р., батьки дітей постійно відвідують заклад дошкільної освіти, модель поведінки батьків змінилася в кращу сторону. Відповідно до клопотання Новоіванівського територіального округу Баштанського району від 18.03.2019р., батьки дітей стали на шлях виправлення, мають велике бажання повернути сім'ю. Відповідно доч.2 ст.170СК України,у винятковихвипадках,при безпосереднійзагрозі дляжиття абоздоров'ядитини,орган опікита піклуванняабо прокурормають правопостановити рішенняпро негайневідібрання дитинивід батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Стаття 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод проголошує,кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя,до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У вищевказаному рішенні суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю, батьком. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, оскільки перестали існувати умови, загрозливі для здоров'я та нормального розвитку дітей. На думку суду, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків, байдужого ставлення до виховання та розвитку дітей, якими обґрунтовує позовні вимоги. Проаналізувавши надані позивачем докази, суд вважає, що ними не підтверджується свідомого нехтування відповідачами виконання батьківських обов'язків. Надані докази свідчать про мінливу поведінку батьків. На підставі викладеного, ст.ст.150,155,164,170 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed