Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 грудня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітнью доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно довідки Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 01 березня 2021 року, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, позивача та відповідача, який не надав суду доказів на підтвердження свого матеріального становища, є особою працездатного віку, обставини даної справи, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але на менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач просить стягнути аліменти з відповідача, починаючи з 01 грудня 2020 року. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивачем не надано доказів звернення до відповідача з вимогою щодо одержання аліментів за минулий час, а саме до 01 грудня 2020 року включно, в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час необхідно відмовити. У такому випадку, стягнення аліментів починається з дня подачі позову з 04 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial