Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Начальник Департаменту Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› Сафір Ф.О., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 17.01.2017 року № 3262-К-Н-О, діючи в інтересах позивача звернувся до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 37171,81 грн. за кредитним договором № б/н від 30.06.2010 року, яка складається з наступного : 4196,01 грн. - заборгованість за кредитом; 28101,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2627,63 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина ); 1746,28 грн. - штраф ( процентна складова ), а також судові витрати у розмірі 1600 грн.. З позовної заяви виходить, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.06.2010 року [PERSON] 30.06.2010 року отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити або збільшити ) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських правил. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.12.2016 року має заборгованість - 37171 грн. 81 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 4196 грн. 01 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28101 грн. 89 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2627 грн. 63 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ); 1746 грн. 28 коп. - штраф ( процентна складова ). На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № б/н від 30.06.2010 року в розмірі 37171,81 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 16 лютого 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. У долученому до позовної заяви письмовому клопотанні від 31.01.2017 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні ( а.с. 38 ). Крім того, у наданих до суду письмових поясненнях по суті заявлених позовних вимог, з огляду на позицію відповідача, представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Сафір Ф.О. не погоджуючись з обставинами, викладеними в запереченнях, додатково обґрунтовує наявність правових підстав для задоволення позову та просить позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі. При цьому, виходячи з поданої представником позивача заяви про застосування строків позовної давності, представник позивача Сафір Ф.О. посилаючись на положення ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, а також правові позиції, викладені Верховним Судом України у своїх рішеннях від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 року у справі № 6-61цс14, вказує на те, що відповідно до Правил користування карткою строк дії карки вказано на лицевій стороні картки ( місяць та рік ). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 11.2016 року і саме цей строк визначає дату повернення відповідачем кредиту в повному обсязі. Позивач же звернувся до суду з позовом 04.02.2017 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності. Посилаючись на рішення Верховного Суду України від 23.11.2016 року у справі № 6-2104цс16, представник позивача також вказує на те, що відповідачем були вчинені дії, спрямовані на підтвердження факту існування невиконаних зобов'язань, а саме 13.11.2014 року були внесені кошти в розмірі 150 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 30.06.2010 року. Таким чином, представник позивача Сафір Ф.О. вказує на те, що в даному випадку первісний строк позовної давності не пропущено та підстав для застосування строків позовної давності немає ( а.с. 113-116 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином, уповноважила адвоката [PERSON] представляти її інтереси в суді, на підтвердження чого суду надано довіреність від 30.08.2016 року та договір про надання правової допомоги від 19.05.2017 року ( а.с. 65-67 ). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] пред'явлений позов не визнав у повному обсязі та заперечував з приводу його задоволення. Вказав, що підставою для відмови в задоволенні даного позову являється сплив строків позовної давності на момент звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з відповідним позовом. Просив суд застосувати наслідки спливу строків позовної давності та в повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог, на підтвердження чого надав до суду відповідну письмову заяву від 19.06.2017 року ( а.с. 93 ). Вказав, що [PERSON] не заперечує того факту, що вона брала кредит в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», але звертає увагу на те, що останній платіж на поповнення рахунку відповідач здійснила до 2013 року ( точної дати не пам'ятає ). Не заперечує факту оформлення між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугу ПриватБанку та засвідчення цієї заяви підписами відповідача. Підтверджує факт відкриття позивачем на користь [PERSON] карткового рахунку, отримання кредитної картки та встановлення кредитного ліміту на картку. Точної суми встановленого відповідачу кредитного ліміту сказати не може. Також підтверджує той факт, що відповідач [PERSON] користувалась кредитною карткою, знімала готівку та проводила безготівкові розрахунку. В судове засідання, яке відбувалось 28.08.2017 року представник позивача не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач та її представник повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, ніяких заяв та клопотань до суду не надали і їх неявка не перешкоджала закінченню розгляду справи ( а.с. 130-133 ). Суд, з'ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог та заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] з цього приводу, дослідивши в судовому засіданні усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № б/н від 30.06.2010 року встановлено, що він складається з анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та укладений між останньою ( позичальник ) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( кредитор ). Ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] зазначила про своє бажання отримувати послуги з використання платіжної картки кредитка «Універсальна». При цьому в анкеті - заяві [PERSON] своїм власноручним підписом підтвердила той факт, що вона згодна з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, відповідач зобов'язалась виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» www.privatbank.ua ( а.с. 5, 76 ). У довідці, підписаній головою правління ПАТ КБ ‹‹ПРИВАТБАНК››, визначено умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ( а.с. 6-7 ). В Умовах та правилах надання банківських послуг детально визначено права та обов'язки банку, права та обов'язки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін ( а.с. 8-31 ). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 30.06.2010 року встановлено, що загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.12.2016 року становить 37171,81 грн. ( а.с. 4 ). Крім того, з довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що між сторонами в послідуючому був перепідписаний кредитний договір № б/н від 11.04.2013 року за яким [PERSON] було надано кредитну картку за номером [NUMBER], дата відкриття - 11.04.2013 року, термін дії - 11/16 ( а.с. 117 ). При цьому факт отримання відповідачем [PERSON] вищевказаної кредитної картки з терміном її дії до листопада 2016 року не оспорювався стороною відповідача в судовому засіданні, а тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України даний факт не підлягає доказуванню. Згідно положень ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У судовому засіданні встановлено і даний факт не заперечувався стороною відповідача, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. При цьому формулярами та стандартними формами, як то передбачено ст. 634 ЦК України, у даному випадку і були саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua та згідно яких обслуговувався відповідач. Факт свого ознайомлення з текстом Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифами банку відповідач підтвердила своїм підписом в анкеті - заяві від 30.06.2010 року. Також відповідач зобов'язалась виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» www.privatbank.ua. Пункт 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає право позивача змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту ( кредитного ліміту ) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта ( а.с. 8-31 ). Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у строк, протягом якого підлягає виконанню зобов'язання. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі. Суд звертає увагу на те, що як на правову підставу для відмови в задоволенні позовних вимог представник відповідача [PERSON] посилається на сплив строків позовної давності на момент звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідним позовом до суду. Слід зазначити, що відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг, картка є власністю Банку і видається в тимчасове використання. Згідно з п. 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг, картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні картки, включно. Як суд зазначав вище, позивачем доведено, а відповідачем натомість даний факт не оспорювався, що строк дії виданої [PERSON] картки був встановлений до 11/16, тобто до листопада 2016 року ( а.с. 117 ). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Проценти за користування кредитом ( кредитним лімітом ) та/або Овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, яка передбачена п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично використані в рахунок Кредиту та/або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або Овердрафт стають простроченням кредитом. Як вбачається з матеріалів справи, сторони відповідно до укладеного договору встановили, що Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені Умовами та Правилами надання банківських послуг. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання зобов'язання боржником окремих зобов'язань ( внесення щомісячних платежів ), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( стаття 257 ЦК України ). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( частина перша статті 261 ЦК України ). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 5 ст. 261 ЦК України ). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії ( припинення дії ) договору, скільки з певними моментами ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи ( ст. 261 ЦК України ). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежа. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом України у справах № 6-95цс14 від 17.09.2014 року, № 6-127цс14 від 22.10.2014 року, за договором про надання банківських послуг при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а і кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст. 261 ЦК України ). Судом звертає увагу також на те, що з наданої банком роздруківки по проведенню операцій по платіжній картці [PERSON] вбачається, що кошти на погашення заборгованості по кредиту вносились позивачем як в 2014 році ( поповнення картки на 150 грн. 13.11.2014 року ), так і останній раз кошти на погашення суми заборгованості по рахунку позивача надходили 28.04.2015 року ( переведення коштів між рахунками на суму 6,39 грн. ) ( а.с. 106-112 ). Викладене, в свою чергу, спростовує твердження представника відповідача про те, що останній платіж на поповнення рахунку [PERSON] здійснила до 2013 року і відповідно початок строку позовної давності має обраховуватись з 2013 року. Таким чином, з огляду на викладене та з врахуванням висновків Верховного Суду України і строку дії картки до листопада 2016 року, а також дати звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з відповідним позовом до суду ( лютий 2017 року ), позивач має право на стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за його користування. З огляду на положення ст. 258 ЦК України, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також має право на стягнення пені та комісії, а також штрафів, встановлених відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки визначений цією статтею строк позовної давності в один рік, який застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені ), позивачем також пропущено не було. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем на спростування розрахунку позивача не надано жодного доказу, також не надано доказів на підтвердження сплати коштів в повному обсязі по кредитному договору. Також відповідач в судовому засіданні не надав суду доказів та не довів того, що здійснений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок заборгованості за кредитним договором та нараховані відсотки, пеня та штрафи суперечать умовам кредитного договору та зобов'язанням, взятим на себе сторонами. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі і заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1600 грн. 00 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved