Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 27 жовтня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIL0AE00000942, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 21527.46 доларів США на термін до 26.10.2011, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, при цьому сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання кредитного договору. Публічне акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» свої зобов?язання за вказаним Договором виконав в повному обсязі надавши кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 06 квітня 2016 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 84043,87 Доларів США, яка складається: 12913,45 Долар США - заборгованості за кредитом; 21533,89 Долар США - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1440,00 Долар США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 48156,53 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Ураховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором VIL0AE00000942 від 27 жовтня 2006 року в сумі 84043,87 Доларів США, що за курсом 26,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2016 складає 2191023,58 грн та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також не з'явивсь в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, також клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 жовтня 2006 року між ПАТ Комерційний банк ,,Приват Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №VIL0AE00000942 від 26.10.2011 року. Згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 21527,46 Долар США. Заборгованість по кредитному договору складає 84043,87 Доларів США, що за курсом 26,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2016 складає 2191023,58 грн. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 84043,87 Доларів США, що за курсом 26,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2016 складає 2191023,58 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 32865,36 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved