Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив про наступне. Стягнути з [PERSON], адреса - [ADDRESS], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», код 34047020, адреса - м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 47080,92 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 29454,92 грн., заборгованість за відсотками - 17626,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних позивач, зокрема зазначив, що між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено кредитний договір від 09.04.2013 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, надав відповідачу кредит у розмірі 45400 грн. у вигляді кредитної лінії (кредитного ліміту), за умови його повернення, сплати процентів (щомісячними платежами), а відповідач свої зобов'язання не виконала належним чином, а саме станом на 14.12.2016 року не сплатила на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 47080,92 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 29454,92 грн., заборгованість за відсотками - 17626,00 грн. Судом враховано перевагу норм міжнародного права, а саме, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У письмовій заяві позивач посилалася на об»єктивні фінансові складнощі. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору з додатком; розрахунку заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено кредитний договір від 09.04.2013 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, надав відповідачу кредит у розмірі 45400 грн. у вигляді кредитної лінії (кредитного ліміту), за умови його повернення, сплати процентів (щомісячними платежами), а відповідач свої зобов'язання не виконала належним чином, а саме станом на 14.12.2016 року не сплатила на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 47080,92 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 29454,92 грн., заборгованість за відсотками - 17626,00 грн. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, і доводи відповідача не спростовують такого висновку суду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в сумі 1378 грн. належить стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved