Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 16.11.2016 року у справі №368/1126/16-п про адміністративне правопорушення [PERSON] було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.154 КУпАП. В ході розгляду даної справи суд встановив, що [PERSON] порушив «Правила утримання домашніх тварин у м.Кагарлику», які затверджені рішенням Кагарлицької міської ради Київської області ЬХУ VI скликання від 28.05.2015року «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м.Кагарлику», зокрема порушив п.п.2.9, 2.10, 2.11, 2.12 зазначених Правил. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Оскільки діями відповідача було завдано йому майнову шкоду, яку він оцінює у 6900 грн., до якої входить вартість кози полтавської породи 1500 грн. та упущена вигода розміром 5400 грн. То просить стягнути на його користь вказані кошти. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно акта депутата Кагарлицької міської ради Пустового М.І. від 02.03.2017 року, відповідач проживає за адресою [ADDRESS], а тому, зі згоди позивача та на підставі ст.. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2016 року, приблизно о 17 год.30 хв. позивач випасав козу на громадському пасовищі, що знаходиться поблизу ставка та вулиці Полтавській у м.Кагарлику Київської області. В цей час туди ж прийшов [PERSON], який привів свою собаку породи німецька вівчарка на повідку, а потім зняв його та собаку відпустив. В результаті собака накинувся на козу та став її шматувати. Через деякий час приїхала поліція та ветеринар, але коза вже від отриманих ран загинула, про що було видано довідку. В результаті працівником Кагарлицького відділення поліції на відповідача було складено адмінпротокол про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 16.11.20Іброку у справі №368/1126/16-п про адміністративне правопорушення [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.154 КУпАП. В ході розгляду даної справи суд встановив, що [PERSON] порушив «Правила утримання домашніх тварин у м.Кагарлику», які затверджені рішенням Кагарлицької міської ради Київської області ЬХУ VI скликання від 28.05.2015року «Про затвердження Правил утримання домашніх тварин у м.Кагарлику», зокрема порушив п.п.2.9, 2.10, 2.11, 2.12 зазначених Правил. Зазначена постанова суду набрала законної сили. Отже діями Відповідача було завдано майнову шкоду, яку позивач оцінив у 6900 грн., до якої входить вартість кози полтавської породи 1500 грн. та упущена вигода в розмірі 5400 грн., яка складається з слідуючого розрахунку:в літній період коза давала 4 л. молока щоденнно, вартість якого становить 15 грн.. А тому упущена вигода за 90 днів найвищої продуктивності кози становить 5400 грн. ( 4л. х 15 грн. х 90 днів). Відповідач відмовляється від добровільного відшкодування збитків. Також для захисту своїх прав позивач вимушений був заключити з адвокатом угоду та сплатити його послуги у розмірі 2300 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» «47. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.» «Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-УІ ".Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах.48. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).» Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об»єктивному розгляду в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, суд звертає увагу на таке. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України «Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого». З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Дане встановлено на підставі постанови Кагарлицького районного суду від 16.11.2016 року, довідкою про вартість молока та кози, оголошення з газети про вартість кози, розрахунку упущеної вигоди, рахунку про оплату грошової допомоги. А тому, суд вважає, що з відповідача позивача слід стягнути 6900 грн. матеріальної шкоди. Так як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 88 ЦПК України слід стягнути судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved