Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Макіївське професійне училище соціальної реабілітації імені [PERSON] звернулося до суду з позовом в якому просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] кошти в розмірі 20% середньомісячного сукупного доходу на одного члена сімї на утримання в установі їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В заяві представник позивача вказує на те, що на підставі ухвали Апеляційного суду Чернігівської області до [PERSON], [INFO], за скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до професійного училища соціальної реабілітації строком на три роки. На підставі путівки Міністерства освіти на науки України [PERSON] було направлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені [PERSON]. Де з 01 серпня 2017 року він перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до діючого законодавства на батьків покладено обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам законодавства, відповідачі як батьки неповнолітнього Давіда, коштів на утримання сина в училищі соціальної реабілітації не надають. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надіславши до суду заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши\~ письмові\~ докази,\~ що\~ є\~ в\~ матеріалах\~ справи,\~врахувавши думку сторін, суд\~ приходить\~ до\~ наступних висновків. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 25) відповідачі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 травня 2017 року до [PERSON], [INFO] застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до професійного училища соціальної реабілітації, до виправлення, на строк 3 роки. Відповідно до ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2017 року (а.с. 23-24) та путівки Міністерства освіти і науки України № 172 від 10 липня 2017 року неповнолітнього [PERSON], [INFO] було направлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка (а.с. 25). Згідно наказу Макіївського професійного училища соціальної реабілітації ім. А.С. Макаренка від 01 серпня 2017 року № 7 «З-УДЗ», [PERSON] зараховано з 01.08.2017 року до складу учнів на навчання на базі неповної базової загальної середньої освіти, відповідно до робочих навчальних планів та програм в групу ШЛП з професії "Штукатур, лицювальник-плиточник» (а.с. 41). Як зазначено позивачем, [PERSON] перебуває у вказаному закладі на державному утриманні, а в ухвалі Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19.06.2017 року питання про відшкодування частини витрат на утримання дитини вирішено не було. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 13 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», особам, поміщеним у приймальники розподільники для дітей, загальноосвітні школи і професійні училища соціальної реабілітації, центри медико-соціальної реабілітації дітей, спеціальні виховні установи та притулки для дітей, створюються належні житлово-побутові умови відповідно до встановлених правил санітарії та гігієни. Діти забезпечуються харчуванням, одягом, взуттям, предметами для навчання і дозвілля, а також комунально-побутовими послугами згідно з нормативами, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Лікувально-профілактична та санітарно-протиепідемічна робота у зазначених закладах організується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоровя. Часткове відшкодування витрат на утримання дітей у приймальниках-розподільниках для дітей, загальноосвітніх школах і професійних училищах соціальної реабілітації, центрах медико-соціальної реабілітації дітей здійснюється за рахунок батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів», за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті I-III ступеня (крім загальноосвітніх закладів Міністерства культури і мистецтв), загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату у розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сімї. Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» передбачає, що плата не справляється: за харчування дітей у санаторних дошкільних навчальних закладах (групах) для дітей з малими і затухаючими формами туберкульозу, спеціальних дошкільних навчальних закладах (групах) для дітей, які потребують корекції фізичного або розумового розвитку, та дітей з інвалідністю; за утримання вихованців в інтернатних навчальних закладах - з одиноких матерів (батьків), які виховують дитину без батька (матері), а також у загальноосвітніх санаторних школах-інтернатах, у спеціальних загальноосвітніх школах-інтернатах для дітей, які потребують корекції фізичного або розумового розвитку, у спеціалізованих школах-інтернатах II-III ступеня (у загальноосвітніх закладах Міністерства культури і мистецтв - I-II ступеня) з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів для розвитку здібностей, обдарувань і талантів дітей, фізичної культури і спорту, військових та з посиленою військово-фізичною підготовкою, училищах олімпійського резерву та фізичної культури і спорту - з батьків або осіб, які їх замінюють; в інших випадках, передбачених законодавством. За таких обставин, оскільки за утримання вихованця у професійних училищах соціальної реабілітації не передбачено звільнення від плати, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved