Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 39950,00 грн., відсотків в розмірі на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування грошима - 4151,61 грн., 3 % річних в сумі 1645,94 грн., та судового збору. Вимоги обгрунтовані тим, що 12.06.2012 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі, що еквівалентно 5000 доларів США. Строк позики - до 12.07.2012 року. На підтвердження укладення договору позики була складена розписка. На час звернення до суду відповідач позичені кошти не повернула, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Вимоги були уточнені у зв'язку зі зміною курса НБУ. Так, позивач просив стягнути борг за договором позики в розмірі 47379,50 грн., відсотки в розмірі 4923,68 грн., 3 % річних в сумі 1952,04 грн., та судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності позивача, вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169,224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню. За матеріалами справи судом встановлено, що згідно розписки від 12.07.2012 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі, що еквівалентно 5000 доларів США. Строк позики - до 12.07.2012 року. На підтвердження укладення договору позики була складена розписка (а.с.6). Добровільно, у строк, відповідач суму боргу не погасила. Заборгованість складає: борг за договором позики в розмірі 47379,50 грн., відсотки в розмірі 4923,68 грн., 3 % річних в сумі 1952,04 грн. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обгрунтування заперечень, іншого обгрунтованого розрахунку. Відповідно до норми ч.2 ст. 1047 ЦК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника, або інший документ, що засвідчує передачу визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, передбачені ст. 1046 ЦК України, факт укладення договору позики підтверджується розпискою. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідно з договором. Суд дійшов до висновку, що матеріальні права позивача були порушені, підлягають захисту в судовому порядку. Статтею 629 ЦК України регламентовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідного з договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначені відсотки є платою за користування чужими грошовими коштами та стягуються незалежно від вини боржника. Порушенням зобов'язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.10,11 ЦПК України, суди розглядають справи в межах заявлених в них вимог і на підставі наданих сторонами доказів і судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, де кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати розподілені відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved