Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору б/н від 31.10.2006 року [PERSON] отримав в їх установі кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків за кредитним договором станом на 23.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 7958,69 гривень, з яких: 1848,13 грн. - заборгованість за кредитом, 3684,13 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2426,43 грн. - комісія за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 267, 39 грн. - штраф /процентна складова/. Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" стягнута сума заборгованості за кредитом 2610,98 гривень.Сума заборгованості за кредитом відповідача перед позивачем з урахуванням стягнутої судом суми становить 6115,10 гривень. Виходячи з наведеного, ПАТ КБ „ПриватБанк" просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати у вигляді судового збору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору б/н від 31.10.2006 року отримав в ПАТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ( а.с.12). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 31.10.2006 року (а.с. 7-11) станом на 23.02.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 7958,69 гривень, з яких: 1848,13 грн. - заборгованість за кредитом, 3684,13 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2426,43 грн. - комісія за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 267, 39 грн. - штраф / процентна складова/. Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" стягнута сума заборгованості за кредитним договором б\\н від 31.10.2006 року у розмірі 2610,98 гривень(а.с.6). Сума заборгованості за кредитом відповідача перед позивачем з урахуванням стягнутої судом суми становить 6115,10 гривень. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов'язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору б/н від 31.10.2006 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком - позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов'язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved