Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.09.2013 року о 21 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул..Зелінського, яка є другорядною по відношенню до вул..Карла Лібкнехта в Жовтневому районі м.Маріуполя, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в наслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем ЗАЗ «Vida» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі вул..Карла Лібкнехта в м.Маріуполі. В результаті ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер [NUMBER], в наслідок порушення п.п.16.11 Правил дорожнього руху України. Дана обставина підтверджується складним позивачем та відповідачем євро протоколом. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2072524 від 24.12.2012 року, строком дії з 25.12.2012 року по 24.12.2013 року. Ліміт відповідальності 50 000 грн. за шкоду спричинену майну, франшиза складає 510 грн. Після дорожньо-транспортної пригоди було повідомлено відповідача у особі ВАТ НАСК «Оранта». Вказана дорожньо-транспортна пригода відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» була визнана як страхова подія, про що 23.10.2013 року було складено страховий акт, на підставі якого нарахована сума страхового відшкодування у розмірі 10 000 грн. Із дня подання всіх необхідних документів по теперішній час минув строк сплати страхового відшкодування, але відповідачем [PERSON] позивачу не сплачено суму франшизи, встановлену страховим полісом у розмірі 510 грн., а відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» не сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 9490 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму франшизи в розмірі 510 грн., з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування у рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9490 грн., а також стягнути з кожного з відповідачів в рівних частинах судовий збір в розмірі по 121,80 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача ВАН НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій вказав, що визнає позовні вимоги в частині стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9490 грн. У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з положеннями ст..60 , ч.3 ст.61 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справаі ,доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення ріщення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 19.09.2013 року о 21 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по вул..Зелінського, яка є другорядною по відношенню до вул..Карла Лібкнехта в Жовтневому районі м.Маріуполя, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, в наслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем ЗАЗ «Vida» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі вул..Карла Лібкнехта в м.Маріуполі. В результаті ДТП автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер [NUMBER], в наслідок порушення п.п.16.11 Правил дорожнього руху України. Дана обставина підтверджується складним позивачем та відповідачем євро протоколом. Згідно ст.ст.1166, 1167 ЦК України обов'язок по відшкодуванню майнової та моральної шкоди завданої неправомірними діями особи покладається на особу, яка цю шкоду завдала. Відповідно до ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином , судом встановлено , що позивачу [PERSON] була заподіяна шкода , яка була завдана йому з вини відповідача [PERSON], і дані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то відповідно до ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України -відповідач [PERSON] повинен відшкодовувати шкоду, завдану позивачу [PERSON] Також судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2072524 від 24.12.2012 року, строком дії з 25.12.2012 року по 24.12.2013 року, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну потерпілих. Страхове відшкодування за шкоду запожіяну майну потерпілих завжди зменшується на суму франшизи 510 грн. Ліміт відповідальності згідно із вказаним вище полісом складає 50 000 грн. за шкоду спричинену майну. Згідно ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу укладеного [PERSON] з ВАТ НАСК «Оранта» сума франшизи складає 510 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума франшизи у розмірі 510 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] повідомив ВАТ НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася з його вини 19.09.2013 року, що підтвердужється повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 20.09.2013 року. Вказана дорожньо-транспортна пригода відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» була визнана як страхова подія, про що 23.10.2013 року було складено страховий акт, на підставі якого нарахована сума страхового відшкодування у розмірі 10 000 грн. Із дня подання всіх необхідних документів по теперішній час минув строк сплати страхового відшкодування, але відповідачем [PERSON] позивачу не сплачено суму франшизи, встановлену страховим полісом у розмірі 510 грн., а відповідачем ВАТ НАСК «Оранта» не сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 9490 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження наданими суду доказами та підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача судом задоволені, та ним понесені судові витрати при зверненні до суду, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 243,60 грн., суд вважає що вони підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» в рівних частинах на користь позивача.

Outcome: approved