Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Золочівське МВЖКП Львівської області звернулося суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по вивезенню, збиранню та захороненню побутового сміття. В обгрунтуванняя позовних вимог Золочівське МВЖКП Львівської області покликається на те, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO]. Золочівське МВЖКП надає відповідачці послугу по вивезеннютвердих побутових відходів та їх захороненню. Однак відповідач не здійснює оплату за надані житлово-комунальні послуги, тому утворилась заборгованість, яка станом на 01.05.2015 року за період з січня 2005 року по жовтень 2012 рік становить 841,81 грн. Добровільно погасити вищевказану заборгованість відповідач відмовляється тому вони звернулись до суду із вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] МВЖКП Львівської області по довіреності [PERSON], вимоги позову в судовому засіданні підтримала та дала пояснення аналогічні за змістом позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала частково та просила врахувати строк позовної давності та стягнути заборгованості за останні три роки. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). На підставі п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] проживає в [INFO] та є власником даної квартири. Утримання та експлуатацію будинку № 25 по вул. Барвінського в м. Золочеві здійснює Золочівське МВЖКП. Як вбачається з матеріалів справи, Золочівська міська рада Львівської області рішеннями № 9 від 13.01.2011 року та № 307 від 23.09.2009 року затвердила тарифи з утримання житлових будинків та прибудинкових територій, в які входять: вивіз сміття: обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація, обслуговування електричних мереж, обслуговування систем опалення, систем водопостачання і каналізації, тощо. Золочівське МВЖК Львівської області зверталося із заявою в порядку наказного провадження до Золочівського районного суду Львівської області про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON]. заборгованості за надані послуги в сумі 841,81грн. Ухвалою суду від 10.11.2014 року вищевказаний наказ було скасовано та запропоновано заявнику звернутися до суду в порядку позовного провадження. Згідно з даними, які містяться у відомості про нарахування та оплату послуг за утримання будинку та прибудинкової території борг [PERSON] перед позивачем по оплаті за зазначені послуги станом на 01.02.2015 р. за період з 01 січня 2005 року по жовтень 2012 року становить 841,81 грн.. Щодо строку позовної давності, на пропущення якого покликається відповідач, то суд враховує наступне. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України , загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, для того, щоб позовну вимогу про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, заявлену поза межами строку позовної давності можна було залишити без задоволення, необхідно щоб трьохрічний строк не переривався, так як після переривання він буде обчислюватись заново, і в позивача буде право протягом трьох років пред'явити відповідну вимогу до боржника. В даному випадку, виходячи з правової природи відносин, які установились між сторонами, вчинення дій, що свідчать про визнання свого боргу, є здійснення відповідачем оплати за житлово-комунальні послуги, і відповідно, не здійснення такої оплати є початком перебігу строку позовної давності. Враховуючи ту обставину, що відповідач в період з січня 2012 р. по жовтень 2012 р. внесла плату за надані послуги, тобто відповідач вчиняв дії, які законодавець розцінює як початок нового обчислення строку позовної давності. Як убачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з даним позовом 13.05.2015 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідача суми заборгованості за період з січня 2005 року по травень 2012 року слід відмовити в зв"язку з пропуском строків позовної давності. Отже заборгованість яку слід стягнути з відповідача на користь позивача за надані послуги становить суму боргу, яка ним була допущена за період з травня 2012 р. по жовтень 2012 року в розмірі 59,88 грн.

Outcome: partial