Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 19 листопада 2019 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів. В позовній заяві просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 7 лютого 2018 року. Просила визначити місце проживання дитини [PERSON] , 2018 року народження, з [PERSON] . Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 3 грудня 2019 року відкрито в даній справі провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання, залучено до участі в справі в якості третьої виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради як особи орган опіки та піклування. Позивачем [PERSON] 20 грудня 2019 року подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнила свої вимоги щодо визнання місця проживання дитини та просила суд визначити місце проживання [PERSON] , 2018 року народження, з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 січня 2020 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору службу у справах дітей Лубенської районної державної адміністрації. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. 20 лютого 2020 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій фактично просила суд не розглядати по суті позовні вимоги про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2020 року позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. В підготовчому судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини. Відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначив, що працює, має стабільний заробіток, інших аліментних зобов`язань не має. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до норм ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 200 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог [PERSON] . Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , з 7 лютого 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Встановлено, що [PERSON] є працездатною особою та має стабільний заробіток. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, враховуючи визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. в частині вимог про розірвання шлюбу та на користь держави розмір несплаченого судового збору за розгляд справи судом в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved