Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу у сторін народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , який на сьогоднішній день є неповнолітнім та проживає разом з позивачем. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду. Крім цього відповідно до рішення суду встановлено стягувати аліменти на утримання спільної дитини з відповідача на користь позивача, до досягнення дитиною повноліття, яке відповідач виконував. Разом з тим визначених коштів - аліментів не вистачало на утримання дитини. Фактично спільна дитина перебувала на повному утриманні позивача. З віком витрати на утримання дитини суттєво збільшились в зв`язку із чим матеріальне становище позивача погіршилось. Таким чином сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини, в зв`язку із цим позивач бажає збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. На даний час позивач не працює і ніяких грошових коштів не отримує. Просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів за рішенням Монастирищенського районного суду від 12.08.2008 з 15% на ј частину всіх видів його доходів та просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] ј частину усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду 16.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Відзив відповідачем не подано. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсуність, Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої заявлені позивачем позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Наслідки визнання позову зрозумілі. Справу просить розглянути у його відсутність. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України обов`язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.04.2005 року, актовий запис № 25, серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (а.с. 8). Відповідно до рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.08.2008 у справі № 2-659/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15% від його доходу, починаючи з 12.08.2008 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше мінімального розміру, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку (а.с.10). Відповідно до довідки № 237 від 02.06.2020, виданої [PERSON] виконавчим комітетом Аврамівської сільської ради склад її сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Частина 4 ст. 273 ЦПК України, передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Суд вважає, що оскільки мінімальний розмір аліментів, який визначено за рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.08.2008, а саме в розмірі 15 % від його доходу для дитини відповідного віку менший мінімального розміру аліментів станом на день звернення позивача з позовом до суду, відповідач визнав позов повністю та не заперечує проти його задоволення, а тому позов підлягає до задоволення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 , що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 , і є частиною національного законодавства України. Враховуючи вищевикладене, повне та беззаперечне визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги позивача про збільшення розміру аліментів такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved