Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Кооперативне об`єднання «ЖБК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.06.2019 року судовий наказ по справі № 234/5157/19 про стягнення на користь КО «ЖБК» з [PERSON] заборгованості за утримання будинку та прибудикової території було скасовано. 29.11.2019 року судовий наказ по справі № 234/17790/19 про стягнення на користь КО «ЖБК» з [PERSON] заборгованості за утримання будинку та прибудикової території було скасовано. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 54,10 кв.м. На цю адресу відкритий особовий рахунок № [NUMBER] по якому відображається рух грошових коштів та здійснюються бухгалтерські операції на підставі положень ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Власником та балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є ЖБК «НКМЗ-2», який самостійно визначив виконавця послуг та 01.03.2010 року уклав Договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території з КО «ЖБК». По умовам договору саме КО «ЖБК» надає послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та має право звертатися до суду про примусове стягнення заборгованості (п. 3.4, п. 5.4. Договору). Відповідачі в свою чергу зобов`язані додержуватись вимог чинного законодавства України та умов договору про поточне утримання будинку. Згідно до ст. 149 ЖК України, п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 322, 360 ЦК України, н. 2.2., 3.2.1. Договору, власник (співвласник) квартири та нежилих приміщень зобов`язаний щомісячно і своєчасно сплачувати нараховану суму за обслуговування будинку та прибудинкової території на рахунок КО «ЖБК». Квартира, якою користуються відповідачі є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку та не може бути відокремлена від загальних конструктивних елементів (стіни, покрівля, плити перекриття, опорні, несучі, огороджувальні конструктиви, фундамент тощо), інженерних мереж (системи водопостачання та зливної каналізації, електропостачання тощо), користуються інфраструктурою цього будинку, фактично отримуючи послуги, що надає Позивач, а тому повинні брати участь у витратах на утримання будинку. Однак порушуючи житлове, цивільне законодавство, умови Договору, відповідачі сплату не здійснювали, на попередження про сплату боргу уваги не звертали, отже у Позивача виникло право на примусове стягнення заборгованості шляхом звернення до суду. Розмір щомісячних платежів та внесків (тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території), які повинні сплачувати власники квартир та нежилих приміщень затверджується рішенням загальних зборів засновників КО «ЖБК» та закріплюється у додатку 1 до Договору про поточне утримання будинку та прибудинкової території. Кооператив має право на перегляд затверджених тарифів засновниками та внесенням змін у Додаток 1 до Договору, але будь яких заяв по даному питанню до КО «ЖБК», як виконавця послуг, від Кооперативу не надходило, рішення загальних зборів в законному порядку не скасовані та не визнавалися недійсними. З 01.07.2017 р. рішенням загальних зборів КО «ЖБК» N 36 від 26.05.2017 року тариф був встановлений у сумі 3,31 грн. за 1 кв. м. загальної площі приміщення. З 01.01.2019 р. рішенням загальних зборів КО «ЖБК» N 44 від 22.12.2018 року тариф був встановлений у сумі 5,00 грн. за 1 кв. м. загальної площі приміщення. Згідно до довідки по особовому рахунку наведений розрахунок заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року, сума заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудикової території за спірною адресою складає 8 553,20 грн. Крім того, згідно до рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.06.2013 р. по справі № 234/454/13-ц, що набрало законної сили, з [PERSON] було стягнуто заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у повному обсязі за період з 01.03.2010 р. по 01.01.2013 р у сумі 3 292,48 грн. Аналогічно за період з 01.1 1.2014 р. по 28.02.2018 р. рішенням Краматорського міського суду від 24.01.2020 р., залишеного без змін Постановою Донецького апеляційного суду від 23.06.2020 р. по справі № 234/4861/18, з [PERSON] також стягнуто на користь КО «ЖБК» заборгованість в сумі 3 455,08 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн. При розгляді цих справ були розглянуті та встановлені такі ж обставини, які зазначаються у цьому позові. Просить стягнути з відповідачів заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року у розмірі 8553,20 грн., а також судові витрати в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.03.2021 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07.05.2021 року у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про розгляд цивільної справи за правилами\~загального позовного\~провадження та\~про залучення\~голови ЖБК\~«НКМЗ-2»\~ [PERSON] \~в якості\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог - відмовлено. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.07.2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Сухоручко Ю.О. - відмовлено. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.11.2021 року заяву [PERSON] про відвід судді Сухоручко Ю.О. залишено без розгляду. 13.04.2021 відповідачкою [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити КО «ЖБК» у стягненні боргу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року у розмірі 8553,20 грн., з огляду на те, що договірні відносини між сторонами відсутні, з нею жодна юридична організація будь-яких договорів не укладала, що є порушенням законів «Про кооперацію» та «Про захист прав споживачів». Договір про обслуговування будинку та прибудинкової території від 01.03.2010 року укладено між двома юридичними особами КО «ЖБК» та неіснуючим за законом ЖБК «НКМЗ-2», а вимоги позивач висуває саме до неї. КО «ЖБК» є неналежним позивачем, а вона є неналежним відповідачем по даній справі, тому що Договором визначено обслуговування будинку та прибудинкової території, які їй та членам кооперативу ЖБК «НКМЗ-2» не належать. Позивачем не надано суду підтверджуючих документів щодо обслуговування ним будинку та прибудинкової території, не надані Акти виконаних робіт за відповідний період. Також, на думку відповідачки [PERSON] вимоги до [PERSON] є безпідставними, оскільки власницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва дарування є вона, та суд апеляційної інстанції визнав, що [PERSON] не може бути солідарним відповідачем. 14.04.2021 року представник позивача [PERSON] надав суду відповідь на відзив, відповідно до якої не погоджується з доводами відповідачки щодо того, що КО «ЖБК» неправомірно нараховує тариф на обслуговування прибудикової території у зв`язку з тим, що земельна ділянка під будинком [ADDRESS] є комунальною власністю та належить до території центру міста. Між тим дане заперечення не стосується предмету позову, адже КО «ЖБК» надає послуги з утримання прибудикової території на підставі договору та нараховує тариф у відповідності до площі квартири, а не площі земельної ділянки. До того ж дане заперечення відповідачки вже заявлялося нею при розгляді попередньої справи та не приймалось до уваги судом першої інстанції та апеляційним судом. У своєму відзиві відповідачка також не спростувала вимог позивача щодо солідарного стягнення боргу з [PERSON] . Посилання на той факт, що вона є єдиною власницею квартири не впливає на солідарний обов`язок осіб, які мешкають разом з власником, адже також користуються послугами КО «ЖБК» і це передбачено діючим законодавством, норми якого були наведені у позові. Апеляційними судами це питання не розглядалось, адже КО «ЖБК» завжди зверталось з позовними вимогами виключно до [PERSON] . Клопотання [PERSON] про залучення до справи в якості третьої особи голови ЖБК «НКМЗ-2» [PERSON] нічим не обґрунтоване, відповідачка не зазначила, як рішення суду по даній справі може вплинути на права та обов`язки такої особи. На підставі наведеного, просить суд не приймати до уваги доводи відповідачки у відзиві, адже вони є помилковими, не обґрунтованими та деякі обставини зовсім не є предметом позову. Наполягає на задоволенні позову в повному обсязі та підтримує позовні вимоги. 05.05.2021 року відповідачка [PERSON] надала суду заперечення, відповідно до яких зазначила, що позивач стверджує, що усі ці послуги КО «ЖБК» у відповідності до укладеного договору від 01.03.2010р., яке найменування обрало для себе КО «ЖБК», «Виконавець» чи то «Управитель» у відповідному договорі, немає значення для якісного надання послуг з поточного утримання будинку та ніяк не впливає на предмет спору. Але Позивач не надав жодного допустимого та належного доказу, що він виконував якісно, кількісно, відповідно кошторису послуги по управлінню багатоквартирного будинку, як і самого кошторису суду не надав. Доданий Позивачем до Відповіді «Звіт фінансово-господарської діяльності КО «ЖБК» містить у собі тільки перелік назв можливих статей витрат, без відображених кількісних показників доходів та витрат, як то передбачає ст. 18 ЗУ ЖКП, яка вступила у силу 1.05.2019 р. (період оспорюваних вимог) та не відповідає вимогам фінансової звітності, яку затверджує міністерство фінансів України для юридичних осіб. Таким чином Позивач жодним чином не довів факту надання ним послуг з утримання будинку, на які вин посилається у своєму позові. Позивач у Відповіді стверджує (арк.3 абз.3, 4), що такий облік доходів та витрат виконується і доводиться до голови кооперативу, який доводить цю інформацію до відома до мешканців. Що теж не відповідає дійсності, вона зверталася до Позивача у спірний період з зверненням до КО «ЖБК» від 09.06.2020р., 24.06.2020р., щодо надання актів та переліків виконаних робіт (без відповіді); звернення до КО «ЖБК» 06.02.2019 р. про надання інформації щодо кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, відповідь КО ЖБК від 20.02.2019 р. (надано суду разом з Відзивом) не містить у собі запитуваної інформації. Таким чином Позивач не довів жодним чином факту виконання житлово-комунальних послуг. Допомогти всебічно з`ясувати ці обставини можуть свідчення уповноваженого представника ЖБК «НКМЗ-2».У Відповіді Позивач стверджує (арк.2, абз. 6), що «Яке найменування обрало для себе КО «ЖБК» Виконавець чи то Управитель ... не має значення для якісного надання послуг з поточного утримання будинку». Що не відповідає ст. 18 п. 5 ЗУ ЖКП, яка вступила у силу 1.01.2019 р. (період оспорюваних вимог) документ, який би підтвердив спроможність КО «ЖБК» надавати послугу Управитель житлового будинку (групи будинків), оскільки ця вимога висувається до надавала житлово-комунальної послуги, відповідно ст. 18 п.5 ЗУ ЖКП, де: «Управитель - юридична особа зобов`язаний мати у штаті щонайменше одного найманого працівника, який пройшов професійну атестацію на відповідність кваліфікаційним вимогам професії "менеджер (управитель) житлового будинку (групи будинків)». Цей документ не був їй наданий при її звернені від 11.03.2018 р. про укладання індивідуального договору надання житлово-комунальних послуг з Позивачем. Із введенням в дію з 10 червня 2018 р. ЗУ від 09 листопада 2017р. № 2189 -VIII «Про житлово-комунальні послуги» суттєво змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг та визначено нову кваліфікацію житлово-комунальних послуг, і такої послуги, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій вказаним ЗУ не передбачено. Натомість ЗУ визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, яка визначається за згодою сторін. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 29.12.2020 р.№200/10538/18-а. Також просить суд врахувати вказані правові висновки Верховного Суду та застосувати їх під час прийняття законного та справедливого рішення. 28.09.2021\~року представник\~позивача [PERSON] \~надав суду\~відповідь на\~заперечення,\~відповідно до\~якої відповідачка\~зазначає,\~що КО\~«ЖБК» не\~має надавати\~послуги з\~утримання будинку\~та прибудинкової\~території,\~адже договір\~від 01.03.2010\~р.\~про поточне\~утримання будинку,\~на який\~посилається позивач\~у позові\~є недійсним\~та припинив\~свою дію\~у зв`язку\~із набранням\~чинності Закону\~України «Про\~житлово-комунальні\~послуги».\~Відповідно позивач\~не маємо\~право позиватися\~до відповідачки\~із вимогами\~про стягнення\~боргу.\~Просить суд\~витребувати у\~КО «ЖБК»\~документ,\~який би\~підтвердив спроможність\~надавати послуги\~управителя.\~Але такий\~документ в\~позивача відсутній\~за наступних\~підстав.\~З цього\~приводу позивачем\~вже подавались\~пояснення у\~відповіді на\~відзив від\~14.04.2021\~р.\~де зазначалось,\~що договори\~про надання\~послуг з\~утримання будинків\~припиняють свою\~дію у\~зв?язку з\~укладанням договору\~з наданням\~послуг з\~управління багатоквартирним\~будинком.\~Отже зміни\~в законодавстві\~ніяк не\~вплинули на\~чинність договору\~про поточне\~у тримання\~будинку,\~адже згідно\~до ч.\~3-1\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону,\~Договори про\~надання послуг\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкових територій,\~укладені до\~введення в\~дію норм\~цього Закону,\~що регулюють\~надання послуг\~з управління\~багатоквартирним будинком,\~зберігають чинність\~на умовах,\~визначених такими\~договорами,\~до дані\~набрання чинності\~договорами про\~надання послуг\~з управління\~багатоквартирним будинком,\~що укладені\~за правилами,\~визначеними цим\~Законом.\~Від ЖБК\~«НКМЗ-2»\~на адресу\~позивача не\~надходило таких\~пропозицій щодо\~укладання відповідного\~Договору з\~управління будинку,\~тому вказаний\~договір про\~поточне утримання\~будинку і\~на даний\~момент зберігає\~свою чинність\~згідно до\~ч.\~3-1\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону.\~Спорів з\~цього приводу\~також не\~відбувалось.\~Тобто важливим\~в даному\~випадку є\~не набрання\~чинності ЗУ\~«Про житлово-комунальні\~послуги» саме укладення нового договору про надання послуг з управління будинком укладено не було до теперішнього моменту, тому договір про поточне утримання будинку є чинним. Звертають увагу, що під внеском на управління багатоквартирним будинком розуміється регулярний платіж, визначений загальними зборами ОСББ/ЖБК, що враховує витрати співвласників багатоквартирного будинку на управління багатоквартирним будинком, а саме витрати на: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньобудинкових систем, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Тобто, витрати на управління багатоквартирним будинком включають в себе витрати, що пов`язані із утриманням, обслуговуванням та належною експлуатацією багатоквартирного будинку. Отже перейменування внесків з «утримання будинку та прибудинкової території» на «управління багатоквартирним будинком» не тягне за собою вимог щодо внесення змін до статутних документів, договорів чи зміни виду економічної діяльності (КВЕД). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив позов КО «ЖБК» задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідачів заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 8553,20 грн. та сплачений судовий збір. Крім того, суду пояснив, що доводи, зазначені у відзиві відповідачки [PERSON] були неодноразово досліджені в судах першої та апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження, тому усі попередні позови КО «ЖБК» були задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги КО «ЖБК» не визнала, надала пояснення аналогічні відзиву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутності. РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ: Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками, виконавцями та споживачами, а також їхні права та обов`язки, на час виникнення спірних правовідносин визначав\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV.\~\~ Суб`єктами цього Закону\~є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.\~1, ч. 2 ст.\~3, ст.\~19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у редакції Закону, чинної на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно з ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частинами 1 та 2 ст. 32\~цього Закону\~передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до вимог\~ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21.02.2001 року. Згідно довідок №11321 та №11319 від 12.03.2021 року за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 40-41) Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом. Утримання будинків і прибудинкових територій господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності письмово оформленого договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати наданих йому послуг. Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, Верховного Суду у складі колегії судів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 211/3347/18. Діяльність кооперативного об`єднання «ЖБК» регламентується Законом України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року і Статутом, затверджено рішенням установчих зборів кооперативного об`єднання (протокол № 1 від 01.09.2009). Будинок [ADDRESS] , в якому знаходиться належна на праві власності відповідачці [PERSON] квартира, є власністю житлово-будівельного кооперативу «НКМЗ-2», який на підставі рішення загальних зборів КО «ЖБК» від 12.11.2010 року увійшов в члени кооперативного об`єднання. Позивач КО «ЖБК» надає послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій членам кооперативу, участь у витратах на які несуть власники квартир. Крім того, між КО «ЖБК» (Виконавець) та ЖСК «НКМЗ-2» (Кооператив), було укладено Договір на поточне утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення Виконавцем поточного утримання будинку та прибудинкової території у будинку [ADDRESS] (власниками квартир та нежилих приміщень цього будинку) своєчасної оплати членських внесків за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених законом. Згідно п.1.2 невід`ємною частиною договору є Додаток №1 (розшифровка тарифу на поточне утримання будинку), який затверджено загальними зборами засновників КО «ЖБК» та погоджений з органом місцевого самоврядування, або на підставі затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про встановлення відповідних тарифів. Відповідно до п.5.4 вказаного договору, при несплаті окремим абонентом членських внесків Виконавець самостійно має право звернутися до суду про примусове стягнення із боржника цих витрат. Також судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Краматорської міської ради народних депутатів №10 від 06.01.1988 року, будинок [ADDRESS] був переданий у власність КП «ЖЕК №7». Вказане рішення в частині передання права власності було скасоване рішенням виконкому Краматорської міської ради №672 від 08.10.2010 року. Загальними зборами ЖБК «НКМЗ-2» від 19.08.2010 року було прийняте рішення про вступ в КО «ЖБК» та рішенням загальних зборів КО «ЖБК» від 12.11.2010 року ЖБК «НКМЗ-2» прийнятий до кооперативного об`єднання. Рішення загальних зборів кооперативів є чинними, оскільки ніким не оспорені і не скасовані, тому доводи відповідачки [PERSON] про те, що КО «ЖБК» є неналежним позивачем є необґрунтованими. Згідно з п. 2.2 Статуту КО «ЖБК», основною діяльністю об`єднання є забезпечення поточного утримання житлового та нежитлового фондів; благоустрій будинків та прибудинкових територій (прибирання сміття, боротьба із забрудненням, малярні та штукатурні роботи); поточний ремонт, технічне обслуговування, експлуатація житлового та нежитлового фондів, їх інженерного обладнання та інших побутових виробів, водопровідні та каналізаційні роботи. Відповідно до вимог\~ст.\~24\~Закону України «Про кооперацію», кооперативи надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених\~законом, - за державними цінами і тарифами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу №36 загальних зборів членів КО «ЖБК» від 26.05.2017 року було затверджено з 01.06.2017 року розміри членських внесків на поточне утримання будинків і прибудинкової території, зокрема для п`ятиповерхових будинків в розмірі 3,31 грн. без ПДВ за 1 кв.м., відповідно до Протоколу №44 загальних зборів членів КО «ЖБК» від 22.12.2018 року було затверджено з 01.01.2019 року розміри членських внесків на поточне утримання будинків і прибудинкової території, зокрема для п`ятиповерхових будинків в розмірі 5,00 грн. без ПДВ за 1 кв.м (а.с. 20-21) Вказані вище рішення загальних зборів не скасовані і були чинними у відповідний час. При цьому, згідно\~ст.\~37\~Закону України «Про кооперацію», держава гарантує додержання прав і законних інтересів кооперативних організацій та їх членів, максимально сприяє розвитку і зміцненню їх господарської самостійності. Держава не відповідає за зобов`язаннями кооперативних організацій, а кооперативні організації не відповідають за зобов`язаннями держави. Забороняється втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у фінансово-господарську та іншу діяльність кооперативних організацій, крім випадків, прямо передбачених законом. Згідно довідки по о/р №470 за період з березня 2018 року по січень 2021 року за послуги по утриманню будинку за адресою: [ADDRESS] , розмір заборгованості становить 8553,20 грн. (а.с. 19) На підтвердження факту надання позивачем КО «ЖБК» належних поточних житлово-комунальних послуг відповідно до Договору суду надані Акти готовності до опалювального періоду від 11.07.2019, 20.07.2020 року будинку [ADDRESS] , складені представниками ТОВ «Краматорськтепломережа» (а.с. 25,28), паспорта готовності до роботи в опалювальний період 2017/2018, 2019/2020, 2020/2021 роки будинку [ADDRESS] . (а.с. 22, 23, 26). З огляду на наведене суд дійшов до висновку, що відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані їм послуги, оскільки встановлено, що відповідачу надавалися такі послуги, тому доводи відповідачки [PERSON] щодо відсутності договірних відносин між сторонами у цій справі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постановах від 19 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. Суд також зауважує, що питання правовідносин між КО «ЖБК» і відповідачами про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території вирішувалось під час розгляду іншої цивільної справи № 234/454/13-ц, 234/4861/18 рішення в яких набрало законної сили (а.с. 7-9, 29-34). В силу ч. 4 і 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Крім того, суд зазначає, що відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог, у тому числі з підстав ненадання КО «ЖБК» відповідних послуг, на порушення наведених норм процесуального права не надали доказів на спростування обставин щодо надання послуг, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та визначеного позивачем розміру заборгованості. Також відповідачі не надали доказів щодо сплати ними щомісячних платежів. Крім того,\~ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців комунальних послуг. Згідно положень даної статті у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Відповідачами належним чином оформлених актів-претензій споживача відповідно до положень\~ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~або задоволених їх претензій до суду не надано, тому суд вважає, що відповідачами не доведено належними доказами не надання або надання неналежної якості житлово-комунальних послуг позивачем КО «ЖБК». Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Поряд з цим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову до [PERSON] , оскільки останній не є співвласником багатоквартирного будинку і питання його участі в оплаті за житло, яким він має право користування, має вирішуватись в порядку, встановленому ст. 156 ЖК України, з ініціативи власника житла. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення частково. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачці [PERSON] , яка користується вказаною житловою площею. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2018 року по 31.01.2021 року у розмірі 8553,20 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2227,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial