Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги, що гр. [PERSON] (далі - Відповідач) 28 березня 2018 року о 12 год. 30 хв. на території Дніпровсько-Тетерівського держлісомисливського господарства, в забороненому місці для будь-якого рибальства протягом всього року проводив заборонений вилов риби з криги живцевими знаряддями «жерлиці» в кількості 20 шт., з застосуванням живої насадки - живця риби плітка. При цьому виловив рибу цінного виду: щука - 2 шт.. загальною вагою - 4 кг.. чим наніс збитки рибному господарству України на суму 680 грн. 00 коп. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.14. п. 4.7. п. 4.13.3. Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства. затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 85 КУпАП. Згідно пункту 4.13.3 Правил рибальства забороняється лов риби, добування водних тварин протягом усього року у Дніпровських водосховищах: Київському - перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій з боку водосховища лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся водною межею Дніпровсько-Тетерівського держлісомисливського господарства до північної межі с. Сухолуччя річкою Тетерів до с. Приборськ. Згідно пункту 4.7 Правил рибальства застосування живої насадки - живця на рибальських снастях дозволяється із числа тих видів риб, які не перелічені в додатку цих правил рибальства. Відповідно до ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті 85, статтями 86-1. 91-2 і 188-5 КУпАП. Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 1/004919 від 28.03.2018 гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 680,00 грн. У зв'язку з вищевикладеним просили суд стягнути з відповідача на користь Богданівської сільської ради Вишгородського району Київської області майнову шкоду в розмірі 680,00 грн. та судовий збір. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява від представника третьої особи про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] 28 березня 2018 року о 12 год. 30 хв. на території Дніпровсько-Тетерівського держлісомисливського господарства, в забороненому місці для будь-якого рибальства протягом всього року проводив заборонений вилов риби з криги живцевими знаряддями «жерлиці» в кількості 20 шт., з застосуванням живої насадки - живця риби плітка. При цьому виловив рибу цінного виду: щука - 2 шт.. загальною вагою - 4 кг.. чим наніс збитки рибному господарству України на суму 680 грн. 00 коп. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.14. п. 4.7. п. 4.13.3. Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства. затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 85 КУпАП. Згідно пункту 4.13.3 Правил рибальства забороняється лов риби, добування водних тварин протягом усього року у Дніпровських водосховищах: Київському - перед гирлом р. Тетерів на ділянці, обмеженій з боку водосховища лінією, що йде від південної межі с. Страхолісся водною межею Дніпровсько-Тетерівського держлісомисливського господарства до північної межі с. Сухолуччя річкою Тетерів до с. Приборськ. Згідно пункту 4.7 Правил рибальства застосування живої насадки - живця на рибальських снастях дозволяється із числа тих видів риб, які не перелічені в додатку цих правил рибальства. Відповідно до ст. 240 КУпАП органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті 85, статтями 86-1. 91-2 і 188-5 КУпАП. Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 1/004919 від 28.03.2018 гр. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 6.2. Правил рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 680,00 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдана шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов"язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відновленню відновлювальних об"єктів тваринного світу, використовувати об"єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» об"єкти тваринного світу є дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку, які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов"язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно із ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Встановлені судом обставини свідчать про порушення відповідачем природоохоронного законодавства та про його обов'язок відшкодувати заподіяні такими неправомірними діями збитки. Як вказано вище, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП, яка передбачає відповідальність за грубе порушення правил рибальства та піддано за це адміністративному стягненню. Постанова по справі про адміністративне правопорушення № 1/004919 від 28.03.2018 відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Згідно копії квитанції № 0.0.1002780967.1 від 02.04.2018 сума накладеного на відповідача штрафу у розмірі 170,00 грн. сплачена ним добровільно. За таких обставин, вина відповідача у незаконному вилові риби встановлена. Відповідач не надав відзиву, чи будь-яких доказів в спростування обставин, що стали підставою для позовних вимог. За приписами ст. 40 КУпАП відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. З врахуванням всього вищенаведеного, суд вважає вимоги позивача до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресірсів, - обґрунтованими. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського, селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача 680,00 грн. на користь Богданівської сільської ради Вишгородського району Київської області, а також, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1 762,00 грн. судових витрат.

Outcome: approved