Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач пояснює тим, що вона являється власником житлового будинку у [ADDRESS]. У вказаному будинку з 20.11.2012 року зареєстрована, але не проживала [PERSON], [INFO] Протягом усього часу з моменту реєстрації [PERSON] не користувалалася житлом за вищезазначеною адресою, в зв'язку з чим позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житлом та зняти її з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, але скерували до суду заяву, в якій просили справу слухати без їх участі, від позовних вимог в частині зняття з реєстраційного обліку відмовились, на позовних вимогах в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням наполягали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду № 695/1538/15-ц від 02.06.2015 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.09.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно акту мешканців села Благодатне [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає і ніколи не проживала. Згідно ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично не проживає по [ADDRESS], добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушує право позивача на власність. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved