Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області звернувся до суду із позовом і просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також просить передати на утримання [PERSON] малолітню дитину [PERSON], [INFO], до вибору форми влаштування дитини та залишити на утриманні КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» малолітню дитину [PERSON], [INFO], до вибору форми влаштування дитини. Крім того, просить стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та на користь КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] по 1/4 частини її доходу на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду до повноліття дітей. Посилається на те, що відповідач не працює, зловживає спиртними напоями, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, як залежна від алкоголю; дітьми не опікується, не займається їх утриманням, вихованням, не турбується про їх здоров`я, розвиток, навчання. Протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по догляду та утриманню дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнавала, заперечувала проти його задоволення. Третя особа [PERSON] вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому зазначила, що коли її дочка [PERSON] не вживає спиртні напої, проживає у неї, а не у співмешканця, то допомагає доглядати [PERSON]. На зараз відповідач проживає разом із нею та дочкою. Довіри до дочки (відповідача) в неї немає, вважає, що остання самостійно не справиться з вихованням та утриманням онуки. Представник третьої особи КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] має двох неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.14, 17). Старша донька [PERSON] в даний час перебуває на утриманні бабусі [PERSON]. Молодша донька [PERSON] перебуває з 14 жовтня 2014 року у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка». За час перебування дитини у даному закладі батьки її не відвідують, участі у вихованні та утриманні дитини не приймають (а.с.8,9). З довідки від 16.02.2017 вбачається, що [PERSON] відвідувала доньку лише 03.08.2015 та 15.08.2016. З 15.08.2016 дитину не відвідує, листування не веде, долею не цікавиться. Відповідно до характеристики № 174 від 26 серпня 2016 року, виданої Гланишівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, [PERSON] проживала без реєстрації по [ADDRESS] із співмешканцем [PERSON] [PERSON] не працювала, часто перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не прагнула змінити свою поведінку, щоб мати можливість матеріально забезпечувати та виховувати неповнолітніх дітей (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 173 від 26 серпня 2016 року, складеного Гланишівською сільською радою, [PERSON] періодично без реєстрації проживає [ADDRESS] із співмешканцем [PERSON] Територія домоволодіння та земельна ділянка, яка розташована біля неї, перебувають у занедбаному стані. Санітарно-гігієнічні норми у будинку більш-менш дотримані (а.с.11). Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості № 1026/03 від 17 серпня 2016 року [PERSON] станом на 17 серпня 2016 року на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с.7). Як вбачається з листа Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області № 2664 від 13 серпня 2015 року, [PERSON] перебувала на профілактичному обліку в категорії «Сімейний дебошир» з 16 січня 2014 року по 19 травня 2015 року. 20 жовтня 2014 року притягувала до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП. До кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.6). Відповідно до листа КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання" № 108 від 17 лютого 2015 року відповідач перебувала на стаціонарному лікуванні в даному закладі з приводу залежності від алкоголю з 05 грудня 2014 року по 05 березня 2015 року (а.с.15). Відповідно до довідок КЗ «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» № 1951 від 18 серпня 2016 року [PERSON] на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2014 року з діагнозом : «F 10.0» (а.с.19,20). 05 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницькою міською радою було винесено рішення № 327-17 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] (а.с.12). З висновку органу опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей (а.с.12). Свідок [PERSON], директор міського центру соціальних служб для сім»ї дітей та молоді, показала суду, що центр вів соціальний супровід даної сім»ї за зверненням бабусі дітей [PERSON] Комісія виїздила з перевіркою за місцем проживання, [PERSON] вела себе агресивно, постійно кричала. Відповідач [PERSON] має низький батьківський потенціал, часто втікає з дому, проживає у співмешканця, зловживає спиртними напоями. Старша дочка [PERSON] проживає з бабусею, яка опікується нею. Після народження меншої дочки [PERSON] [INFO] також було здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] Дитина була недоглянута, хвора, тому її забрали до лікарні, а після цього за згодою матері (відповідача) помістили до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка». Мати не відвідувала свою дочку в закладі. Свідок [PERSON], племінник відповідача, показав суду, що менша дочка його тітки [PERSON] знаходиться в Боярці в будинку дитини. Мати не відвідує її. Декілька раз брала кошти нібито на поїзду в м. Боярку, однак не їздила. Старша донька [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], яка доглядає її, одягає, займається вихованням. В цьому бабусі допомагає він та його мати [PERSON] Взагалі, [PERSON] веде себе дуже агресивно, зловживає спиртними напоями, часто вживає нецензурні слова. Як такої любові до своєї дочки [PERSON] не має. Також зазначив, що останнім часом після того як тітка [PERSON] повернулася від свого співмешканця та проживає разом із дочкою та матір»ю, її поведінка трішки змінилася в позитивну сторону. Свідок [PERSON], вихователь дитячого закладу «Берізка», показала суду, що [PERSON] відвідує дитячий садочок із серпня 2016 року, завжди охайна, чистенька. Її матір [PERSON] вона ніколи не бачила в садочку, завжди приходить або бабуся [PERSON], або [PERSON] чи тітка [PERSON]. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ч.5 вказаної статті передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ст. 164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до правових позицій, що викладені у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що у діях відповідача [PERSON], яка з серпня 2016 року взагалі не відвідувала дочку [PERSON], не телефонувала, коштів не надавала, присутні всі вище перелічені фактори, зокрема: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], яка перебуває в Комунальному закладі Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка», і про необхідність їх задоволення. Відповідно до п.31 Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 28 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім'єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. Відповідно до п.31 Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 28 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сім'єю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини. Тому позовні вимоги про залишення дочки [PERSON] на утриманні Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» до вибору форми її влаштування задоволенню не підлягають, поскільки дане питання не входить до компетенції суду. Крім того, представник позивача просила стягувати з відповідача на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Боярка» аліменти на утримання малолітньої дитини. Приймаючи до уваги, що питання про влаштування дочки [PERSON] не вирішене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання задоволенню не підлягають, поскільки суд не може вирішити питання, на користь кого маються стягуватися аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Стосовно позовної вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не в повній мірі виконує батьківські обов'язки по відношенню до своєї малолітньої дочки [PERSON]. Разом з тим, як було встановлено, зокрема і з пояснень безпосередньо і третьої особи та свідка [PERSON], останні пів року, коли відповідач проживає разом із донькою та матір»ю, її поведінка трішки змінилася, вона допомагає доглядати дочку. Відповідно до ст. 163 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, врахувавши всі обставини справи, особу відповідача, суд вважає доцільним надати [PERSON] можливість виконувати батьківські обов'язки по відношенню до своєї дочки [PERSON]. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на утримання доньки [PERSON] на користь [PERSON] та залишення дитини до вибору форми її влаштування на утримані бабусі [PERSON] Крім того, як вже було зазначено, питання тимчасового залишення дитини на утриманні до вибору форми її влаштування не входить до компетенції суду. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.150, 151, 163, 164 СК України ,

Outcome: partial