Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів. На підтвердження позовних вимог в позовній заяві вказав, що відповідачі неодноразово ухилялися від виконання батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як батьки вони самоусунулися від виховання, навчання своїх дітей, не забезпечують їм належних умов для повноцінного проживання та навчання, що негативно впливає на їх життя, стан здоров'я та розвиток. Злісно ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Протягом тривалого часу сім'я перебувала під постійним контролем служби у справах дітей райдержадміністрації, районного центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді. Зокрема відповідно актів обстеження від 28.07.2017 року, 05.02.2018 року, 15.02.2018 року, 20.02.2018 року, 28.02.2018 року та 03.03.2018 року встановлено наступне: продукти харчування та засоби тривалого користування в обмеженій кількості на 1-2 дні, або взагалі відсутні. Від сторонніх осіб неодноразово надходили скарги про те, що діти можуть не їсти декілька діб, або на сніданок та обід зварена пшенична каша, макаронні вироби. Жирів, м'яса, фруктів та овочів немає. 16.02.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, розглянуто питання стану виконання батьківських обов'язків відповідачами відносно їх малолітніх дітей. На комісію прийшла лише відповідачка, так як з її слів відповідач працював. 12.03.2018 року працівники служби у справах дітей спільно з працівниками районного центру соціальних служб в черговий раз відвідали родину та обстежили умови проживання. В ході обстеження складено акт рівня безпеки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та встановлено наступне: хлопчик має хворобливий вигляд, сильний кашель, скаржиться на погане самопочуття. Зі слів відповідачки 05.03.2018 року вона з дітьми відвідала лікаря, який призначив лікування для дитини, про те жодних ліків згідно з рецептом батьки не купили, повторно не звернулися до закладу охорони здоров'я, хоч вже й пройшло 8 днів. Запас продуктів харчування дуже низький. Житло в аварійному стані, стіни мають ознаки руйнування в помешканні холодно, сиро в коридорі відсутнє світло. За результатами проведення акту оцінки рівня безпеки комісією встановлено, що середовище в якому проживають діти несе реальну загрозу їх життю та здоров'ю. Розглянувши клопотання служби у справах дітей райдержадміністрації про негайне відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13.03.2018 року комісія з питань захисту прав дитини райдержадміністрації прийняла рішення про вилучення дітей з небезпечного середовища та позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей. На підставі викладеного, в зв'язку з тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, орган опіки та піклування просив винести рішення про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей. Представник позивача - Баштанської райдержадміністрації Миколаївської області (органу опіки та піклування) позов підтримав . Від третьої особи - Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] до суду письмового відзиву не надавала, при розгляді справи в суді вказала, що з часу відібрання дітей не змогла покращити умови проживання сім'ї, оскільки наймане житло потребує ремонту, а іншого житла вона ще не знайшла, після відібрання дітей тричі разом з чоловіком відвідувала їх в закладі, де вони знаходяться на тепер. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. Вислухавши учасників розгляду, показання свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], копію свідоцтва про народження [PERSON], копію свідоцтва про народження [PERSON], характеристику [PERSON], розпорядження Баштанської РДА від 13.03.2018 року №101-р; акти проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] та [PERSON] від12.03.2018 року, акт обстеження умов проживання від 03.03.2018 року, акт обстеження умов проживання від 28.02.2018 року, акт обстеження умов проживання від 20.02.2017 року, акт обстеження умов проживання від 15.02.2018 року, акт обстеження умов проживання від 05.02.2018 року, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання № 786 від 28.07.2017 року, висновок органу опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] № 01-18/09-18 від 19.03.2018 року, повідомлення Національної поліції України ГУНП в Миколаївській області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності; повідомлення Національної поліції України ГУНП в Миколаївській області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності), суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав задоволенню не підлягають. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Відповідачі офіційно ніде не працюють, не створили належних умов в будинку, в якому проживали діти, що становило небезпеку здоров'ю дітей. Через загрозу життю та здоров'ю дітей, діти відповідно до розпорядження Баштанської РДА від 13.03.2018 року №101-р відібрані та з 28.09.2017 року перебувають в комунальному закладі «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей Миколаївської обласної ради». Обставин, які б об'єктивно перешкоджали відповідачам здійснювати свої батьківські обов'язки судом не встановлено. Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. З роз'яснень п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. В судовому засіданні позивачем всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не доведено достатніх підстав для застосування до відповідачів такого крайнього заходу як позбавлення їх батьківських прав щодо їхніх неповнолітніх дітей, оскільки протягом останнього року до відповідачів лише одного разу були вжиті передбачені законом заходи впливу (притягнення до адміністративної відповідальності, інші факти притягнення поза межами річного терміну), інших дієвих заходів щодо здійснення відповідачами батьківських обов'язків відносно їх неповнолітніх дітей не вживалось. Проте, підтверджені в суді факти неналежної поведінки відповідачів, які не забезпечують дітей в достатній мірі продуктами харчування й не займаються їхнім вихованням, умови, в яких проживали діти є небезпечними для їх здоров'я, є свідченням ухилення відповідачів від обов'язків, передбачених ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, тому в задоволенні позову про позбавлення відповідачів їх батьківських прав по відношенню до їхніх дітей слід відмовити, проте відповідачів слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та піклування про них і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ними батьківських обов'язків, а дітей відібрати у відповідачів без позбавлення батьківських прав, передавши їх органу опіки та піклування (оскільки ніхто інший з родичів не заявив про своє бажання забрати дітей), що відповідатиме найвищим інтересам дітей та мінімізує наявні ризики для здоров'я дітей, їхнього розвитку та нормального морального виховання. Згідно з ч.4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 170 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved