Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до відповідача Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] на житловий будинок А-1, рік побудови 1968, житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 48,6 кв.м. при ньому літню кухню Б, сарай В, сарай Г, вбиральню Д, колодязь К під [ADDRESS]; земельну ділянку площею 1,5944 га., /№ 1 пл. 0,2357 га., кадастровий номер [NUMBER], № 2 пл. 1,3587 га., кадастровий номер [NUMBER]/, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON], який помер [INFO], на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого 24.03.2006 р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:06:458:02445, виданого за розпорядженням Голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 498 від 01.08.2005 р.; визнати за нею право на завершення приватизації присадибної земельної ділянки площею 0,25 га., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд під [ADDRESS], що значиться за [PERSON], який помер [INFO]. В обгрунтування своїх вимог покликається на наступні обставини : [INFO] в с. Новосілка, Пустомитівського району Львівської області помер позивачки, [PERSON] батько - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданий 12.01.2016 року Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. У спадщини внаслідок його смерті залишився житловий будинок А-1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 29,5 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 48,6 кв.м., при ньому літня Б, сарай В, сарай Г, вбиральня Д, колодязь Г під [ADDRESS]; земельну ділянку площею 1,5944 га., /№ 1 пл. 0,2357 га., кадастровий номер [NUMBER], № 2 пл. 1,3587 га., кадастровий номер [NUMBER]/, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну [PERSON], який помер [INFO], на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого 24.03.2006 р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:06:458:02445, виданого за розпорядженням Голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 498 від 01.08.2005 р.; присадибна земельна ділянка площею 0,25 га., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд під [ADDRESS] За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті розпорядився на власний розсуд, склавши заповіт посвідчений 31.08.2012 року секретарем виконкому Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області п. Римським Михайлом Васильовичем за реєстровим № 14, він не змінений, не скасований, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своїй доньці, тобто позивачці, [PERSON]. Позивач вказує, що дружина спадкодавця, а її мати, [PERSON] на спадкове майно не претендує, про що подала відповідну заяву, посвідчену 29.06.2016 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. за реєстровим № 769. Сини спадкодавця, а позивачки рідні брати, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що проживають за адресою : [ADDRESS], вони працездатні, прав на спадщину незалежно від заповіту не мають. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем за заповітом майна свого батька. Позивач вказує, що на момент смерті батька вона разом з ним постійно проживав в житловому будинку під № [ADDRESS], про що свідчить довідка виконкому Раковецької сільської ради № 33 від 20.01.2016 року, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Однак, через нотаріуса не може прийняти спадщину батька, оскільки її батько за життя не встиг зареєструвати своє право власності на спірний житловий будинок, втрачено оригінал державного акту на земельну ділянку площею 1,5944 га., /№ 1 пл. 0,2357 га., кадастровий номер [NUMBER], № 2 пл. 1,3587 га., кадастровий номер [NUMBER]/, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та батьком не завершено процедуру приватизації присадибної земельної ділянки. Позивачка вказує, що спірний житловий будинок збудований на переданій в користуванні присадибній земельній ділянці площею 0,25 га. За життя її батько у 2014 році розпочав процедуру приватизації даної земельної ділянки, а від так, вона як спадкоємець має право на завершення процедури приватизації цієї земельної ділянки та одержання відповідних документів на своє ім'я. На підставі наведеного позивачка просить позов задоволити, оскільки у неї є всі підстави передбачати можливість порушення її майнових прав відповідачем, шляхом подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою у відповідності до ст. 1277 ЦК України. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився. однак від сільського голови надійшла заява, в якій сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнає та просить задоволити, а справу слухати їх відсутності. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушують прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. [INFO] в с. Новосілка, Пустомитівського району Львівської області помер позивачки, [PERSON] батько - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданий 12.01.2016 року Раковецькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У спадщини внаслідок його смерті залишився житловий будинок А-1 з 2-х житлових кімнат, житловою площею 29,5 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 48,6 кв.м., при ньому літня Б, сарай В, сарай Г, вбиральня Д, колодязь Г під [ADDRESS]. Судом встановлено, що за життя спадкодавець не зареєстрував своє право власності на спірний житловий будинок під [ADDRESS]. що унеможливлює реалізацію спадкоємцями права на спадкування через нотаріальну контору. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно довідки виконкому Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 20.01.2016 року № 3, видно, що саме за [PERSON] по погосподарських книгах сільської ради №6 рахується житловий будинок під [ADDRESS] і що він в ньому проживав і був зареєстрований до дня смерті. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого 18.03.2014 року ТзОВ „Технічним бюро „Фаєрмур", вбачається, що дійсно будинок під [ADDRESS] є житловий будинок А-1, рік побудови 1968, з двох житлових кімнат, житловою площею 29,5 кв.м., кухні, коридору, загальною площею 48,6 кв.м. при ньому літня кухня Б, сарай В, сарай Г, вбиральня Д, колодязь К. За вказаних обставин, суд вважає доведеним факт набуття [PERSON] за життя права власності на житловий будинок, господарські будівлі, споруди під [ADDRESS], на підставах, що не заборонені законом, тобто правомірно. За життя [PERSON] своїм майном на випадок смерті розпорядився на власний розсуд, склавши заповіт посвідчений 31.08.2012 року секретарем виконкому Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області п. Римським Михайлом Васильовичем за реєстровим № 14, він не змінений, не скасований, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право, заповів своїй доньці, тобто позивачці, [PERSON]. Статтями 328, 1216 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Судом встановлено, що у відповіднодо ст. 1223 ЦК України, позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна свого батька [PERSON] Спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні відсутні. Відповідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Частиною 5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент смерті батька [PERSON] позивачка [PERSON] разом з ним постійно проживала в житловому будинку під № [ADDRESS], про що свідчить довідка виконкому Раковецької сільської ради № 33 від 20.01.2016 року, таким чином вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спірний житловий будинок під № [ADDRESS], розташований на переданій в користування [PERSON] присадибній земельній ділянці площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Судом встановлено, що у 2014 році [PERSON] розпочато процедуру приватизації присадибної земельної ділянки площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, однак за життя довести до завершення процедуру приватизації не встиг, У відповідності з рішенням 29 чергової сесії 6 демократичного скликання Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.10.2014 року № 144 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на відведення будівель площею 0,25 га., в с. Новосілка, Пустомитівського району Львівської області. 27.08.2015 року дана земельна ділянка зареєстрована, їй призначено кадастровий номер [NUMBER], про що Відділом Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-4602470652015. 31.08.2015 року за надання послуг з приводу погодження технічної документації державними органами, [PERSON] сплачено 600 грн. квитанція № 141921931. 14.09.2015 року 35 сесія 6 демократичного скликання Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області своїм рішенням № 426 затвердила проект землеустрою щодо відведення і передачі у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, в тому числі площею 0,25 га. кадастровий номер [NUMBER] в [ADDRESS] [PERSON] Таким чином, враховуючи те, що спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизації спірної при будинкової земельної ділянки, у відповідності до п.3.5 роз'яснень викладених в узагальнення судової практики з розгляду цивільних справ про спадкування, проведеним Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, позивачка як спадкоємець, яка прийняла спадщину, має право на завершення розпочатої спадкодавцем процедури приватизації цієї присадибної земельної ділянки та одержання відповідних реєстраційних документів (державного акту) на своє ім'я. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,5944 га., /№ 1 пл. 0,2357 га., кадастровий номер [NUMBER], № 2 пл. 1,3587 га., кадастровий номер [NUMBER]/, розташовану на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого 24.03.2006 р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:06:458:02445, виданого за розпорядженням Голови Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області № 498 від 01.08.2005 р. копія якого наявна в матеріалах справи, однак оригінал такого було втрачено, що унеможливлює реалізацію права позивача на спадкування через нотаріальну контору. Оскільки документи, що засвідчує право власності на нерухоме майно, існував, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім цього, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами окремих положень цивільного процесуального законодавства Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови № 2 від 12.06. 2009 року роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачка вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивачки не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved