Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, який у процесі розгляду справи уточнили. В обргунтування позову посилається на те, що 15.05.2007 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № ZPXPXRRX03270317. 20.02.2014 року між банком та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 23 851,11 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладений договір складається з заяви позичальника, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом. Відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 24.09.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 30 826,64 грн., з яких заборгованість по кредиту - 21 595,56 грн., заборгованість за відсотками - 1292,65 грн. штраф у розмірі 7938,43 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також судовий збір. | В судове засідання сторони не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 26.11.2014 року, 10.12.2014 року не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином: судова повістка разом із розпискою і копіями відповідних документів надсилались їй поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: "За закінченням терміну зберігання». У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що 15.05.2007 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір № ZPXPXRRX03270317. 20.02.2014 року між банком та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 23 851,11 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6). Укладений договір складається з заяви позичальника, Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, умов надання банківських послуг та правил користування кредитом.(а.с.5, 7-30). Банк свої зобов'язання за цим договором виконав, надав [PERSON] кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 23 851,11 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Проте, відповідачка свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24.09.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 30 826,64 грн., з яких заборгованість по кредиту - 21 595,56 грн., заборгованість за відсотками - 1292,65 грн. штраф у розмірі 7938,43 грн. (а.с.4). Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 826,64 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надала, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір, попередньо сплачений позивачем, має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved