Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 44 903 гривні 99 копійок та судових витрат у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення №510 по [ADDRESS]. Згідно розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 775 від 27 червня 2007 р., обслуговування будинку за вказаною адресою здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво». 09 червня 2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг, житлово-комунальних та додаткових послуг. Згідно умов укладеного Договору, Виконавець зобов»язався забезпечити надання Споживачу послуг з утримання споруд та прибудинкової території, житлово-комунальні та додаткові послуги, а Споживач зобов»язалася свочасно сплачувати вказані послуги на умовах, визначених цим Договором. Однак, відповідач порушує взяті на себе зобов'язання, не здійснює своєчасно оплату спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість, розмір якої за період з 01 червня 2011 р. по 31 липня 2016 р. становить 44 903,99 гривень. Представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та слухання справи за його відсутності. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча повідомлялась судом про місце і час розгляду справи належним чином, заяву про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення № 510 по [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 19.06.2011 р. Будинок [ADDRESS] знаходиться на утриманні та обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво» відповідно до розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 775 від 27 червня 2007 р. 09 червня 2011 р. між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг, житлово-комунальних та додаткових послуг. Згідно п.п.1.1. Договору, Виконавець зобов»язаний надати Споживачу послуги з утримання споруд та прибудинкової території, житлово-комунальні та додаткові послуги, а Споживач зобов»язаний свочасно сплачувати вказані послуги на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.2.5 Договору, Споживач зобов»язаний сплачувати варість спожитих послуг у безготівковій формі шляхом внесення грошових коштів на рахунок Виконавця, вказаний у Рахунку на сплату житлово-комунальних послуг. Виконавець зобов»язкується надавати Споживачу рахунок на сплату житлово-комунальних послуг кожного календарного місяця не пізніше 10 (десятого) числа кожного наступного місяця, який слідує за місяцем споживання Споживачем послуг Виконавця.Споживач зобов»язується сплачувати вартість послуг Виконавця, визначену Рахукнком на сплату житлово-комунальних послуг, до 25 числа кожного наступного місяця, який слідує за місяцем споживання Споживачем послуг Виконавця. Згідно п.3.2.6, Договору Споживач зобов»язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати Виконавцю вартість спожитих послуг з моменту укладання цього Договору або з моменту фактичного їх споживання (у випадку їх споживання до моменту укладання цього Договору). Жодних повідомлень про неотримання житлово-комунальних послуг в нежитловому приміщенні № 510 по [ADDRESS] від відповідача на адресу позивача не надходило. Згідно з ст.156 ЖК України члени сім»ї власника будинку зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 611 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі норм ст.11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих суду доказів та в межах заявлених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, загальний борг відповідача по оплаті комунальних послуг за період з 01 червня 2011 р. по 31 липня 2016 р. становить 44 903,99 гривень. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] із вимогами щодо погашення суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, однак, остання не вчинила жодних дій, які свідчили б про її намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість. Враховуючи викладене, оскільки, на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про погашення нею заборгованості, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ЕО «Голосієво» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі.

Outcome: approved