Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідач [PERSON], згідно якого просить визнати відповідача втративши право користування житловим будинком з господарчими спорудами, розташованому в [ADDRESS], та зобов»язати міграційну службу в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, посилаючись на наступне: на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченому 09.10.1992 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2668 та зареєстрованому 30.10.1992 року в Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації за № 4508 їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими спорудами, розташований в [ADDRESS]. 03.04.2009 року на прохання її доньки [PERSON] та її згоди в її будинку був зареєстрований співмешканець її доньки - відповідач [PERSON], з яким її донька пізніше уклала шлюб та проживали в зазначеному будинку. В листопаді 2011 року її донька та [PERSON], припинили шлюбні відносини З січня 2012 року відповідач вибув з її будинку забравши свої речі, за його словами він збирався повернутись до свого попереднього місця проживання - до [ADDRESS]. При цьому відповідач не виписався з її будинку та не був знятий з обліку. Впродовж більше двох років відповідач не проживає в її будинку, та не знімається з реєстраційного обліку. чим порушує її право власності, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному об"ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON]., є власницею житлового будинку садибного типу з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку, посвідченому 09.10.1992 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-2668 та зареєстрованому 30.10.1992 року в Верхньодніпровському міському бюро технічної інвентаризації за № 4508. Судом встановлено, що 03.04.2009 року в даному будинку зі згоди позивачки було зареєстровано відповідача [PERSON], що підтверджується записами в домовій книзі та довідкою з адресно - довідкового сектору по Дніпропетровській області. З пояснень позивача та свідків встановлено, що відповідач в січні 2012 року залишив домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та проживає в іншому місці. Факт не проживання відповідача в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] підтверджується атами депутата Верхівцевської міської ради від 14.02.2014 року, та від 26.03.2014 року, згідно якого встановлено, що при опитуванні сусідів встановлено, що в домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] [PERSON],. не проживає з січня 2012 року Крім актів депутата Верхівцевської міської ради факт не проживання відповідача [PERSON] у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] підтверджується показаннями свідків [PERSON]. та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що [PERSON],. не проживає в домоволодіння [ADDRESS] більше двох років. Будь-яких його речей в даному домоволодінні немає. За заний час він жодного разу не з»являвся у вказаному домоволодінні з метою проживання в ньому. Свідок [PERSON], пояснював, що він бачив відповідача та просив його знятись з реєстраційного обліку в даному домоволодінні, останній обіцяв це зробити, але так і не зробив. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає з січня місяця 2012 року року. Судом встановлено, що відповідач поселився в вищезазначене домоволодінні та був зареєстрований в ньому як член сім»ї власниці будинку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в домоволодінні, розташованому за адресою за адресою: [ADDRESS] з січня 2012 року, тобто понад один рік, відповідно він втрачає право на користування даним житловим приміщення. Право власності у відповідача на вказане домоволодіння відсутнє. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування домоволодінням розташованим за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування домоволодінням розташованим за адресою: [ADDRESS] є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області, тому в задоволенні позовних вимог про зобов»язання відділу міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.

Outcome: partial