Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що МКП „Херсонтеплоенерго" надає відповідачу послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS]. Однак відповідач не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, в зв»язку з чим за період з 01.01.2006 року по 01.08.2013 року виникла заборгованість у сумі 3922,74 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також та за сплачені судові витрати. 01.12.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 3941,59 грн. заборгованості за період з 01.01.2006 року по 01.12.2014 року. В судовому засіданні представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 4036,13 грн. заборгованості за період з 01.01.2006 року по 01.02.2015 року. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вважають, що до грудня місяця 2011 року заборгованість не підлягає стягненню, оскільки сплинув 3-х річний строк позовної давності. Просили у задоволенні позову відмовити. Крім того, зазначили, що з відповідачем своєчасно не було укладено письмового договору на надання послуги з централізованого опалення; укладено лише 29.05.2014 року. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що, відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а аткож дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Тобто, між позивачем та відповідачем виникли фактичні договірні відносини, що породжують цивільні права та обов»язки, оскільки позивач надає послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач ними користується. В силу ст. 525 ЦК України, відповідач зобов»язаний сплатити кошти за спожиті послуги, а позивач має право вимагати виконання обов»язку щодо оплати наданих послуг. Як вбачається з особистого рахунку [NUMBER], [PERSON] є абонентом МКП «Херсонтеплоенеро» за адресою: [ADDRESS] та вона не відмовлялася від отримання послуг з теплозабезпечення та гарячого водопостачання. З доданого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що відповідач не оплачувала надані їй послуги, в зв»язку з чим виникла заборгованість. 02.10.2013 року за заявою МКП «Херсонтеплоенерго» був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання в сумі 3922,74 грн. та судового збору у розмірі 114,70 грн. Однак в листопаді місяці 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №667/9366/13-ц від 02.10.2013 року. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.11.2013 року вказаний судовий наказ було скасовано. Відповідно до п. 3 ст. 118 ЦПК України, при наявності спору заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. 06.11.2014 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 3922,74 грн. в позовному провадженні. В процесі розгляду позивач неодноразово збільшував позовні вимоги. Згідно наданого суду розрахунку станом на 01.02.2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2006 року по 01.02.2015 року склала 4036,13 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов» язку. В силу ч.1 ст.264 ЦК України, в зв'язку з тим, що відповідач інколи проводила оплату за спожиті послуги з централізованого опалення та сплачувала суми, що перевищують нарахування за поточний місяць (грудень 2010 року, лютий, березень, квітень 2011 року, лютий 2012 року, травень 2012 року, березень 2013 року, квітень, листопад , грудень 2013 року, січень 2014 року, березень 2014 року, січень 2015 року), тобто вчинила дії, що свідчать про визнання нею боргу, перебіг позовної давності переривається. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2006 року по 01.02.2015 року у сумі 4036,13 грн. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем та її представником не доведені обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень, а їх докази проти вимог позовних вимог обґрунтовано заперечувалися представником позивача у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved