Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 серпня 2015 року звернулась до суду із вимогами до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м.Києва «Липкижитлосервіс» про стягнення в рахунок завданої матеріальної шкоди грошових коштів в розмірі 200 000грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що 10 серпня 2012 року внаслідок аварійної ситуації з енергопостачанням, яка сталась в належній їй квартирі, було пошкоджено майно. 26 листопада 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено її судовий розгляд. 28 березня 2016 року до участі у даній справі залучено в якості співвідповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». 07 червня 2016 року представником Комунального підприєства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» подані до суду письмові заперечення щодо вимог [PERSON] Зокрема представник наголошував на тому, що Керуюча компанія є неналежним співвідповідачем у даній справі, оскільки на період, коли сталась аварійна ситуація з електропостачанням у [PERSON], даний відповідач не мав жодного відношення до будинку [ADDRESS], оскільки будинок на той час знаходився на балансі та обслуговуванні КП УЖГ «Липкижитлосервіс». 09 червня 2016 року Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» подало свої письмові заперечення, в яких не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] до КП УЖГ «Липкижитлосервіс», просили взяти до уваги наступне. 23.07.2012 року силами СВП «Енергозбут Київенерго» було проведено планову заміну електролічильника, при цьому встановлено новий електронний електролічильник типу НІК 2301АПЗ, №0492545. 10.08.2012 року зі слів позивача відбулась аварійна ситуація (вийшов із ладу встановлений облік приладу), тобто після 18 календарних днів. Згідно акту обстеження ТОВ «НиК-Електроника» від 23.10.2012 року (виробник обліку приладу) виявив можливі причини несправностей - відмова електронних компонентів електричної схеми захисту електролічильника, тобто несправність самого електролічильника або його підключення. Акт складено одноособово (в односторонньому порядку) в порушення вимогам Правил користування електричною енергією для населення» від 26.07.1999р. №1357. Відповідно до п.11 Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 «Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач». Пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, і залученням представників Держспоживстандарту. Експертиза приладу обліку, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності споживача. У разі пошкодження, втрати або неправильної роботи приладу обліку з вини споживача він відшкодовує вартість перевірки, ремонту або встановлення нового приладу обліку. В інших випадках перевірка, ремонт або заміна пошкодженого чи втраченого приладу обліку здійснюється за рахунок енергопостачальника або організації, яка відповідає за збереження приладу обліку. Жодні перепади струму або скарги інших мешканців будинку [ADDRESS] на перепади напруги та виходів із ладу електричних приладів до КП УЖГ «Липкижитлосервіс» не надходило. З вищенаведеного можна зробити висновок, що аварія сталася або в наслідок роботи неякісного приладу обліку або неякісно виконаних робіт по його улаштуванню. 09 червня 2016 року до участі у даній справі за клопотанням представника позивача залучено в якості співвідповідача ПАТ «Київенерго». 25 жовтня 2016 року позивачем [PERSON] в особі свого представника [PERSON] подано заяву про зміну предмету позову, а саме щодо стягнення майнової шкоди в розмірі 200 000,00грн. солідарно з усіх відповідачів, та відшкодування немайнової (моральної) шкоди в розмірі 10 000грн. з цих же відповідачів. 25 жовтня 2016 року позивач [PERSON] виклала уточнення позовних вимог, зокрема позивач вказує на те, що лише 23.10.2012 через свого представника дізналась про винуватця аварійної ситуації з електропостачанням 10.08.2012 у її квартирі, оскільки саме завдяки складеному акту обстеження було встановлено, що електролічильник вийшов з ладу через відмову електронних компонентів електричної схеми захисту електролічильника, внаслідок перенапруги по фазі «С» в електромережі споживача. 04 січня 2017 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» подало письмові заперечення аналогічні раніше поданим. 06 лютого 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору. Зокрема, [PERSON], як особа, яка на момент аварійної ситуації 10 серпня 2012 року проживала разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , заявила про свої немайнові вимоги до відповідачів, а саме про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000грн. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги третя особа вказує на порушення її права на належне та безпечне користування електричною енергією у житловому приміщенні де він проживав. 13 березня 2017 року до участі у даній справі залучено в якості третьої особи [PERSON] та прийнято до спільного розгляду його позовні вимоги. 02 серпня 2017 року представником ПАТ «Київенерго» подані письмові заперечення, в яких викладено прохання відмовити повністю у задоволенні вимог [PERSON] та [PERSON], з огляду на наступне. По-перше, у позовних заявах [PERSON] та [PERSON] стверджують, що у квартирі [ADDRESS] на початку доби 10.08.2012 сталася аварійна ситуація, яка супроводжувалася запахом гарі від електролічильника, який встановлений у електрощитову, вмонтовану у вказаній квартирі. В результаті чого Позивачам заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду у зв'язку із пошкодженням побутової техніки, електричних приладів та електротехнічного обладнання. Зазначене підтверджується листом ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 27.09.2012 № 048/51/22213 (а.с. 76) та актом обстеження від 23.10.2012 (а.с. 123). Однак, ознайомившись з зазначеними документами Відповідач вважає, що вони не підтверджують обставини, на які Позивачі посилається у своїх позовних заявах та не можуть бути належними та допустимими доказами. Відносини, які виникли між побутовими споживачами - [PERSON] та а ергопостачальниками - ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» регулюються нормами ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», п. п. 43,45,47,49-53 Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕН), затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 26.07.99 № 1357. Пунктом 49 Правил ПКЕЕН передбачено, що у разі порушення умов договору побутовий споживач викликає представника енергопостачальника для складання та підписання акта-претензії побутового споживача, в якому зазначаються терміни, види, відхилення показників з надання послуг тощо (форму типового акта-претензії наведено у додатку2). Згідно із п. 50 ПКЕЕН, акт-претензія складається побутовим споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника протягом 3 днів з дня звернення у містах або 7 днів - у сільській місцевості побутовий споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акта, акт вважається дійсним, якщо його підписали не менше ніж три побутові споживачі або побутовий споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. За умовами п. 52 ПКЕЕН у разі відмови енергопостачальника провести необхідні заміри параметрів якості електричної енергії побутовий споживач має право сам організувати проведення таких замірів. Проводити заміри параметрів якості електроенергії може організація, яка має відповідні повноваження або дозволи. У цьому випадку енергопостачальник повинен відшкодувати витрати побутового споживача. Таким чином, законодавством у сфері електропостачання визначено чіткий порядок встановлення та підтвердження Споживачами наявних фактів порушення електропостачання або порушення параметрів якості електричної енергії, які повинні відбуватися за участю представників Енергопостачальної організації, а отже інший спосіб підтвердження таких фактів не може бути належним доказом при вирішенні відповідних спорів. Однак, Позивачами в порушення норм вищезазначених Правил, не надано доказів виклику представників ПАТ КИЇВЕНЕРГО для складання акта-претензії та не надано акта-претензії, складеного за участі трьох побутових споживачів або побутового споживача і виборної особи будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування. Тобто, Позивачами недоведено належними та допустими доказами, що їм була нанесена шкода, що така шкода нанесена в результаті дій саме ПАТ «Київенерго», що дії Товариства знаходяться за межами правомірних, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» винне у нанесеної їм шкоди, що існує причинним зв'язок між шкодою та діями Відповідача. По-друге, відповідно до вимоги Позивача, внаслідок аварійної ситуації, яка виникла у квартирі [ADDRESS] сталася поломка/вихід з ладу побутової техніки, електротехнічних приладів та електротехнічного обладнання, а саме:системи запуску електроживлення телевізора;системи запуску електроживлення ноутбука;холодильник;кондиціонер, витяжки повітря у ванній кімнаті та туалеті;двигун подачі води у джакузі;частина електропроводки освітлення у ванній кімнаті;частина електропроводки освітлення в столовій;мікроволнова плита. Проте, Позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що пошкодження зазначеного майна сталося внаслідок перепаду напруги - 10.08.2012 року. Також, Позивачами не доведено, що несправна побутова техніка належить їм на праві власності. По-третє, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 51.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової) шкоди» (надалі - Постанова) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Однак, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди не доведена жодними належними та допустимими доказами на підставі яких можна встановити наявність або відсутність обставин, якими останні обґрунтовують свої вимоги. 17 листопада 2017 року третя особа [PERSON] пред'явив самостійні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди у розмірі 200 000грн. з усіх відповідачів на його користь в солідарному порядку. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). Вивченням матеріалів, та з урахуванням думки сторін, визначено , що дану справу необхідно вирішувати в загальному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, та з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту. У зв'язку із зазначеним, 14 лютого 2018 року, визначено стадію розгляду даної справи, як підготовче провадження, залучено за клопотанням представника позивача в якості співвідповідача ТОВ «НиК Електроника». Представником позивача та третьою особою [PERSON] подані письмові докази, в тому числі звіти про незалежну оцінку збитку нанесеного побутовим приладам та устаткуванню розташованого за адресою : [ADDRESS], а також звіт про незалежну оцінку вартості збитку нанесеного житловим приміщенням вказаної квартири, складені 10.05.2018. 22 травня 2018 року позовні вимоги [PERSON] та третьої особи [PERSON] в частині майнової шкоди зменшені до 170 470,00грн., з огляду на вартість збитків визначених поданими звітами. 22 травня 2018 року проведено заміну відповідача ПАТ «Київенерго» його правонаступником ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». 21 червня 2018 року після використання сторонами наданих їм прав щодо подання доказів підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд даної справи по суті. Під час судового розгляду представник позивача та третя особа [PERSON] підтримав вимоги, посилаючись на обставини викладені в заявах по суті та докази, долучені до них, та відповідно просив стягнути з Комунального підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового господарства Печерського району м. Києва», ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА», спільними діями яких завдано шкоди, в солідарному порядку на користь позивача [PERSON] та його як третьої особи в рахунок відшкодування майнової шкоди 170 470,00грн., а також стягнути на користь позивача та третьої особи по 10 000грн. на кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» Жовтун О.В. не визнаючи позовні вимоги, посилалась на обставини викладені у поданих цією стороною заяв по суті, та долучені до них докази, вказуючи і на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом своїх інтересів. Представники Комунального підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс» та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового господарства Печерського району м. Києва» в судове засідання не з'явились, згідно поданих раніше заяв та заперечень, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» в судове засідання представника не направило, письмових заяв по суті порушеного питання не подало, причини неявки не повідомило, про час і місце розгляді даної справи повідомлялось належним чином за адресою місцезнаходження даної особи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під час розгляду даної справи встановлено наступне. Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» передбачено здійснення перезакріплення об'єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс комунального підприємства Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва». Відповідно до договору від 01.09.2013 № 2 «На утримання житлових будинків та прибудинкової території», який був укладений між комунальним підприємством Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» та комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», за яким останнє продовжувало виконувати всі функції та роботи пов'язані з оперативним управлінням та утриманням житлових будинків та прибудинкові території. Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014р. № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.01.2015р. № 48 «Про перейменування комунального підприємства Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» Комунальне підприємство Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». На підставі розпорядження від 24.04.2015 № 200 «Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної у місті Києві державної адміністрації» балансоутримувачем майна, яке перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва та передано до сфери управління Печерської районної у місті Києві державної адміністрації є комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». Отже будинок [ADDRESS] станом на 10.08.2012 знаходився на балансі та обслуговуванні КП УЖГ «Липкижитлосервіс». Також встановлено, що між [PERSON] та АЕК «Київенерго» 12.12.2003 було укладено договір №02039818307 про користування електричною енергією, відповідно до якого встановлено взаємні права та обов'язки сторін з приводу постачання Споживачу [PERSON] електричної енергії за місцем проживання. 23.07.2012 за адресою: [ADDRESS], було проведено планову заміну електролічильника, при цьому встановлено новий електронний електролічильник типу НІК -2301АП3, №0492545. За викликом Споживача 10.08.2012 працівниками ЦЕО було проведено обстеження стану приладу обліку. За візуальними ознаками електролічильник має внутрішні пошкодження електричної схеми. Пломбування електролічильника не порушено. Пошкоджений прилад обліку 10.08.2012 замінено на інший. Листом від 27.09.2012 ПАТ «Київенерго» запропонувало [PERSON] провести експертизу електролічильника за участі споживача, представника заводу -виробника, представника ПАТ «Київенерго», а також надати довідки щодо характеру пошкоджень побутової техніки, електричних приладів та електричного обладнання у помешканні споживача та їх перелік. 23.10.2012 здійснено обстеження лічильника НИК2301АП3, №0492545,2012 року випуску та складено акт за участі начальника відділу експлуатації та ремонту ТОВ «НиК-Електроника», начальника виробництва цього ТОВ, начальника дільниці ЦЕУ Лавренюка А.П., споживача [PERSON] Під час обстеження лічильника виявлені наступні несправності: лічильник вийшов із ладу внаслідок відмови електронних компонентів електричної схеми захисту електролічильника, внаслідок перенапруги по фазі «С» в електромережі споживача; відмови варистора фази «С»; в результаті нагрівання плати, викликаного нагріванням варистора, виникло самовільне відпаювання проводів живлення плати електролічильника. Після обстеження лічильник було поміщено в пакет, опломбовано та передано представнику ПАТ «Київенерго». Окремо, представником ПАТ «Київенерго» зазначено про сумніви в можливості перенапруги в окремо взятій квартирі. В акті також зазначено про те, що за словами Споживача, внаслідок відмови лічильника, відбулось пошкодження побутових приладів в квартирі. В постанові №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України в пункті 2 зазначив : «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.» Отже при розгляді даної справи доказуванню підлягав не тільки факт заподіяння шкоди, а також його безпосередній зв'язок з діями або бездіяльністю визначених позивачем відповідачами. Однак слід визнати те, що під час судового розгляду позивачем або третьою особою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди побутовим приладам та устаткуванню розташованого за адресою : [ADDRESS], а також збитку нанесеного житловим приміщенням вказаної квартири. Слід також зазначити про відсутність достатніх відомостей про причину пошкодження(виходу з ладу)електролічильника. При цьому суд критично оцінює надані звіти про оцінку збитку нанесеного побутовим приладам та устаткуванню розташованого за адресою : [ADDRESS], а також вартості збитку нанесеного житловим приміщенням вказаної квартири, складені 10.05.2018, оскільки останні ґрунтуються виключно на даних замовника, тобто позивача та третьої особи. Докази присутності побутових приладів та устаткування у квартирі позивача на момент пошкодження приладу під час судового розгляду надані не були, причинний зв'язок між пошкодженням електроприладу та пошкодженнями останніх не встановлено. Звіт про визначення збитку нанесеного житловим приміщенням квартири [ADDRESS] не містить переліку та обсягу пошкоджень, яких було завдано внаслідок пошкодження електролічильника. Крім того, слід врахувати, що відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Надані позивачем та третьою особою звіти не є висновками експерта у розмінні положень ст.106 ЦПК України, а тому не можуть бути прийняти судом як належні та допустими доказами завдання шкоди. Слід також визнати неналежними доказами надані третьою особою Інструкції, гарантії, товарні чеки та електронні роздруківки зображень, оскільки останні не засвідчують факту знаходження в квартирі позивача станом на 10.08.2012, як не доводять факту їх пошкодження пошкодженим лічильником. Оскільки обставини якими обгрунтовувались вимоги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, в їх задоволенні слід відмовити. Вимоги про відшкодування моральної шкоди, які грунтуються на вимогах завдання майнової шкоди, задоволенню не підлягають, виходячи з вищевикладених обставин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed