Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У червні 2019 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати заповіт [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич В.М. 20.02.2018 року за реєстром №111, - нікчемним та визнати за [PERSON] право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Аргументує свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, він дізнався, що за життя [PERSON] склала заповіт на його брата - [PERSON] , що 20.02.2018 року було посвідчено приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М. 16 грудня 2017 року [PERSON] зверталася до Прилуцького міського відділу управління державної міграційної служби України в Чернігівській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта [NUMBER] виданого 11.07.2000 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області. В січні паспорт громадянина України у вигляді ІД -картки на ім`я [PERSON] був знищений, як не отриманий протягом року. Позивач вважає, що 20.02.2018 року під час складання заповіту від імені [PERSON] , особу було встановлено по недійсному паспорту, таким чином заповіт складено з порушенням вимог ст..43 Закону України «Про нотаріат», п.13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами, та він є нікчемним відповідно до правил ст.1257 ЦК України. 27 червня 2019 року відповідач звернувся з відзивом на позовну заяву, в якій не погоджується з позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні. При цьому зазначає що паспорт [NUMBER] , який належав [PERSON] , не був втрачений. При отриманні свідоцтва про смерть [PERSON] у Прилуцькому міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було здано оригінал паспорту [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Щодо підстав визнання заповіту нікчемним зазначає, що при оформленні та посвідченні заповіту приватним нотаріусом Бич В.М. було дотримано Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій, підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій у нього не було. 05 липня 2019 року позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій він заперечує проти доводів відповідача, при цьому зазначає, що його мати неодноразово зверталася до різних інстанцій про викрадення документів та відсутність у неї паспорта. 27 червня 2019 року від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Бич Володимира Миколайовича надішло письмове пояснення, в якому він не погоджується з позовними вимогами, при цьому зазначає, що встановлення особи заповідача [PERSON] здійснено за паспортом [NUMBER] виданим Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області 11 липня 2000 року. За цим же паспортом була ідентифікована померла [PERSON] Паспорт [NUMBER] був зданий в органи РАЦС на померлу [PERSON] при отриманні свідоцтва про смерть. Крім того заповіт не посвідчений нотаріусом чи іншими посадовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 ЦК України, або посвідчений особами, які мають на це право, є нікчемним. Процедура встановлення особи за паспортним документом не відноситься до умов визнання нікчемності заповіту, передбачених ч.1 ст.1257 ЦК України. Тому вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 13.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год. 00 хв. 10 липня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 10 липня 2019 року розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 16 вересня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року залучено в якості співвідповідача приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич Володимир Миколайович розгляд справи відкладено до 08 год. 00 хв. 07 жовтня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 07 жовтня 2019 року закрито провадження у справі щодо приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич Володимир Миколайович у зв"язку з відмовою позивача від позову та залучено до участі у справі в якості третьої особи. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 14 год. 24 жовтня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 24 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено до 06 листопада 2019 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, при цьому представник позивача пояснив, що спадкодавиця втратила паспорт, після чого був посвідчений заповіт, нотаріус в супереч п.13 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами» встановив особу без паспорта. Позивач пояснив, що осінню 2017 року зателефонував [PERSON] , щоб вони потурбувалися про маму, яка проживала по [ADDRESS] , оскільки остання перебувала в безпорадному стані. Після чого він забрав маму додому. Коли вона почала почувати себе краще, запитала «де її документи». Він звернувся до [PERSON] , щоб вона зателефонувала брату, щоб той передав документи. Через деякий час [PERSON] передала документи, але паспорта не було. Оскільки документів не було, то він звернувся до паспортного для поновлення паспорта, новий паспорт мама не отримувала. Мама почала залишати будинок і тому він її закривав у будинку, але вона вийшла з будинку і їхня родичка [PERSON] відвезла маму до брата. Після смерті мами він звернувся до нотаріуса, але той повідомив, що складено заповіт. Він після переїзду мами, через сина передав документи, банківську картку внуку його брата. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, при цьому представник позивача пояснив, що позовні вимоги є безпідставними оскільки відповідно до ст.43 Закону України «Про нотаріат», нотаріус дотримався вимог і встановив особу. Паспорт відповідав положенню. Було встановлено добровільність волі заповідача. Відповідач пояснив, що син позивача [PERSON] приніс паспорт і передав внуку [PERSON] . А всі документи були в нього. Коли мама перейшла жити до брата в 2017 році, то всі документи, що належали мамі, син [PERSON] передав уличкому, для передачі брату. 11 січня 2018 року мама перейшла до нього і йому передала паспорт і карточку. Маму поховав він і брат участі не приймав. Нотаріус приїздив до них додому і мама спілкувалася з нотаріусом і помічником і склала заповіт. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Бич Володимир Миколайович в судове засідання не з`явився. Третя особа приватний нотаріус Колодуб Світлана Миколаївна Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області в судове засідання не з`явилася. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача. В жовтні 2017 року вона з чоловіком забирали свекруху додому, оскільки та була в холодній хаті, її документів не було. При ній чоловік зателефонував [PERSON] , щоб вона попросила брата віддати документи. [PERSON] чоловіку документи, а паспорта не було. Після чого чоловік з мамою поїхав до паспортного і замовили новий паспорт. В січні 2018 року мами не було вдома і вони виявили, що мама знаходиться у брата чоловіка. Де ділися документи вона не знає. В судовому засіданні свідок [PERSON] голова комітету самоорганізації населення мікрорайону Заудаївський пояснила, що знає особисто відповідачів, мати сторін жила по [ADDRESS] і спілкувалася з обома синами. Голова вуличного комітету повідомила, що син [PERSON] забрав маму. Через деякийсь час [PERSON] звернувся, щоб вона попросила у брата повернути документи. [PERSON] , син відповідача, віддав їй документи, в тому числі паспорт. Після чого вона подзвонила жінці [PERSON] і ввечері вона передала їм документи. В судовому засіданні свідок [PERSON] , син відповідача пояснив, що осінню 2017 року батько передав йому документи, щоб він передав [PERSON] для передачі батьку. Коли передав документи він переглянув їх і там був паспорт. В судовому засіданні свідок неповнолітній [PERSON] , його законний представник - [PERSON] , пояснив, що документи йому передав син [PERSON] в січні 2018 року і сказав передати діду. В пакеті були речі: картка і якісь бумаги, а паспорт передав у руки. [INFO] померла [PERSON] в с.Сухополова Прилуцького району, Чернігівської області(а.с.5) [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.80) Згідно з свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 20 жовтня 1975 року, [PERSON] 12 жовтня 1970 року розірвав шлюб з [PERSON] , після розірвання шлюбу її прізвище змінено на « [PERSON] »(а.с.64) Відповідно до довідки комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №453 від 20.02.2019 року, станом на 31.12.2012 року право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано : 17 / 50 частин за [PERSON] на підставі рішення Прилуцького народного суду Чернігівської області від 18.11.1986 року; 33 / 50 частин за [PERSON] на підставі договору №43 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно від 25.05.1971 року(а.с.7) 30 вересня 1991 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно належне їй на день смерті заповіла [PERSON] (а.с.69) 20 лютого 2018 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно належне їй на день смерті заповіла [PERSON] (а.с.34) 08 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини(а.с.62) 08 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини(а.с.76) Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян проживаючих в будинку [ADDRESS] , [PERSON] 01.08.2014 року знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с.74-75) Листом Прилуцького міськрайонного відділу міграційної служби в Чернігівській області адвоката Дуденок О.О. повідомлено, що [PERSON] дійсно зверталася 16.12.2017 року із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України замість втраченого паспорта [NUMBER] виданого 11.07.2000 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області. В січні 2019 року паспорт громадянина України у вигляді ІД -картки на ім`я [PERSON] був знищений, як не отриманий протягом року. (а.с.9) Листом Прилуцького міськрайонного відділу міграційної служби в Чернігівській області [PERSON] повідомлено про знищення паспорта гр.України, як неотриманого протягом року, згідно терміну зберігання, встановленого чинним законодавством(а.с.8). Відповідно до листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Бич В.М. №504 /0116 від 27.06.2019 року, встановлення особи заповідача [PERSON] здійснено за паспортом № [NUMBER] виданим Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області 11 липня 2000 року. На час видачі паспорта [PERSON] виповнилося 61 рік. За цим же паспортом була ідентифікована померла особа. Паспорт № [NUMBER] був зданий в органи РАЦС на померлу [PERSON] при отриманні свідоцтва про смерть(а.с.33) Згідно з довідкою комітету самоорганізації населення мікрорайону №2 №024/2-09-529 від 12.02.2019 року, на момент смерті [PERSON] , яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS] , ніхто окрім померлої за місцем її реєстрації не був зареєстрований(а.с.84) Відповідно до листа приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу головного територіального управління юстиції у Чернігівській області №591/02-14 від 08.06.2019 року на адресу [PERSON] , останнього повідомлено, що спадкодавиця [PERSON] , яка померла [INFO] , позбавила його права спадкування на належне їй майно, заповітом посвідченим Бич В.М . приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 20 лютого 2018 року за реєстровим номером №111(а.с.85) З листа Прилуцького відділу поліції головного управління Національної поліції в Чернігівській області № Д-25а-з від 08.07.2019 року на адресу адвоката Дуденок О. вбачається, що за період 2016-2018 року до відділу поліції надходили заяви від [PERSON] , а саме: 06.04.2016, 07.09.2016, 02.03.2017, 11.03.2017, 01.10.2017, 03.10.2017 року, щодо неправомірних дій щодо неї(а.с.98). Відповідно до листа Прилуцького міськрайонного відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області №40/10/19 від 01.10.2019 року, до Прилуцького МВ УДМС України в Чернігівській області надійшов паспорт [NUMBER] , виданий 11.07.2000 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області відносно [PERSON] , як такий, що зданий у зв`язку із державною реєстрацією смерті останньої. Згідно чинного законодавства України паспорт [NUMBER] було знищено про що було складено акт про знищення №01 від 14.02.2019 року, запис в акті №156(а.с.123) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Статтею 7 Закону України «Про нотаріат» визначено, що при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України. Відповідно до пункту 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час посвідчення заповіту, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо). Відповідно до статті 43 Закону України «Про нотаріат», в редакції, чинній на момент посвідчення заповіту, при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси та інші посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу громадянина, його представника або представника підприємства, установи, організації, що звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Встановлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами , які виключають будь-які сумніви щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії. Закону України «Про нотаріат» передбачено, що не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші не застережені виправлення, документи, текст яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також написані олівцем. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат», та пунктом 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 , при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення водія, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, та ін.). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення цивільно-правових правочинів. Відповідно до пункту восьмого Постанови Верховної Ради України № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» (далі - Положення про паспорт № 2503 -XII), термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з ч.1 ст.1257 ЦК заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом встановлено, що 20 лютого 2018 року [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно належне їй на день смерті заповіла [PERSON] . Особу заповідача нотаріусом встановлено на підставі паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 11 липня 2000 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області. Відповідно до ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність за їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має кожна фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). З цього слідує, що заповіт було складено у належній формі, встановленій законом, посвідчено нотаріально, волевиявлення заповідача було вільним, відповідало його внутрішній волі та був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. При цьому, зміст заповіту не суперечить приписам Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства чи моральним засадам суспільства. Суд не приймає до уваги доводи позивача, що заповіт є нікчемним , оскільки особу заповідача [PERSON] нотаріусом було встановлено за паспортом серії [NUMBER] , який є недійсним в зв`язку з його втратою. Дані твердження є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Надані позивачем на підтвердження недійсності паспорта докази , а саме : довідка Прилуцького міського відділу ДМС України в Чернігівській області про те, що [PERSON] , [INFO] , 16.12.2017 року зверталася із заявою про оформлення паспорта взамін втраченого, показання свідків [PERSON] , яка повідомила, що паспорта [PERSON] їй та її чоловіку [PERSON] голова комітету саморганізації населення [PERSON] не передавала, а також звернення заявниці до Прилуцького ВП ГУНП з заявами , суд не приймає до уваги, оскільки вони не доводять факту втрати паспортного документу спадкодавицею [PERSON] та недійсності останнього. Натомість, досліджені в судовому засіданні довідка Прилуцького міського відділу ДМС України в Чернігівській області про те, що паспорт [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] зданий в зв`язку зі смертю та знищений, в сукупності з показаннями відповідача та свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також заява [PERSON] до Прилуцького ВП ГУНП від 03.10.2017 року про те, що син заявниці [PERSON] не повертає документи спростовують твердження позивача про втрату паспорта. Таким чином, судом встановлено, що згідно зі спадковою справою заповіт складений приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Бич В.М., особисто, і цей правочин відповідає волевиявленню спадкодавця [PERSON] , а встановлення особи державним нотаріусом за паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , заяву про втрату якого [PERSON] подала до Прилуцького міського відділу ДМС України в Чернігівській області не є підставою визнання заповіту нікчемним. Оскільки позовні вимоги щодо визнаня за [PERSON] права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є похідною від вимоги про визнання заповіту нікчемним, в задоволенні якої відмовлено , то і дана позовна вимога не підлягає задоволенню. За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити. VI. Судові витрати. Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі : на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За правилами ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, то витрати пов`язані з розглядом справи підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Відповідачем було понесено витрати за відправку цінних листів учасникам справи, а саме: відправка 27 червня 2019 року цінних листів учасникам справи на суму 92 грн., що підтверджується квитанціями про сплату від 27.06.2019 року та накладними про направлення поштового відправлення [PERSON] на адресу [PERSON] ; [PERSON] , приватного нотаріуса Колодуб С.М., приватного нотаріуса Бич В.М., відправка цінних листів учасникам справи на суму 92 грн., що підтверджується квитанціями про сплату від 04.10.2019 року та накладними про направлення поштового відправлення [PERSON] на адресу [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Колодуб С.М., приватного нотаріуса Бич В.М.(а.с.48-51,124-134). За таких обставин з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати за відправку цінних листів учасникам справи у сумі 184 грн. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що відповідач у справі належним чином документально підтвердив витрати на правничу допомогу по оплаті гонорару адвоката Карпенка В.К. З розрахунку суми гонорару вбачається, що адвокатом Карпенком В.К., надано 01 липня 2019 року наступні послуги: підготовлено відзив на позов, три адвокатських запита, в зв`язку з чим витрачено 4 години часу та гонорар адвоката склав 4000 грн., 12 жовтня 2019 року надано наступні послуги: участь у справі в підготовчому судовому засіданні 16 вересня 2019 р, 07 жовтня 2019 року, на що витрачено 2 години часу, гонорар адвоката склав 2000 грн. Всього відповідачем сплачено адвокату за надані юридичні послуги 6000 грн.(а.с.151,153) Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем та його представником в судовому засіданні не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами. За таких обставин, витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 6000 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved