Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Стецяк Т.І., звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення коштів за невиконання договору поставки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 01.12.2017 року ФОП [PERSON] уклав з ним договір поставки за яким прийняв замовлення на виготовлення для заявника двох вхідних дверей з ПВХ. Під час укладення договору [PERSON] виміряв розміри майбутніх виробів, сторони погодили їх вартість та строки внесення оплат і виконання замовлення. В цей же день він сплатив [PERSON] половину вартості виробів у сумі 4700 грн. В подальшому [PERSON] не виконав замовлення вчасно, і лише після неодноразових нагадувань 24.03.2018 року у суботу вантажний автомобіль привіз йому двері не того розміру, виду і якості, які він замовляв. При цьому вантажники не дозволили оглянути запаковані плівкою двері в автомобілі, і вимагали решту грошей для того щоб їх вивантажити у дворі. Після сплати їх решти грошей у сумі 4700 грн. вантажники вивантажили двері і одразу поїхали. Після цього він розпакував двері і виявив, що вони не відповідають замовленню. У замовленні, яке [PERSON] склав від руки 01.12.2017 року були вказані параметри дверей: 1) 2,03*0,8м.; 2) 1,95*0,75м. Двері повинні бути вхідні 6-ти камерні, з врізними замками, двома ручками, на перших - матове скло , на других прозоре. Натомість 24.03.2018 року йому привезли двоє дверей висотою 2,05 см., з внутрішніми петлями (як на міжкімнатних дверях), а на зовнішніх дверях повинні бути накладні петлі, внутрішніми замками, а повинні бути зовнішні з двома ручками. У зв`язку з тим, що йому привезено двері, які не відповідають замовленню, у строк, визначений п. 4.2 договору, 26.03.2018 року, ним надіслано претензію [PERSON] про повернення неналежного товару, що не відповідає замовленню та з вимогою повернути сплачені кошти. Однак, [PERSON] не виявив бажання отримати адресований йому лист, у зв`язку з чим після закінчення терміну зберігання на пошті конверт з претензією повернувся. А тому посилаючись на приписи ч.2 ст. 678 ЦК України, просить суд стягнути з ФОП [PERSON] кошти в сумі 9400,00 грн. за невиконання договору поставки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити, з підстав наведених у позові. Зазначила , що 01.12.2017 року між ФОП [PERSON] та позивачем досягнуто домовленості, щодо придбання позивачем у відповідача дверей згідно указаного позивачем замовлення, про , що між ними того ж дня укладено письмовий договір названий договором поставки. При цьому усно домовилися , що заміри щодо розміру дверей, які зробив [PERSON] , знайдуть своє відображення у специфікації , яку [PERSON] мав надати позивачу пізніше. Згодом позивачем було з"ясовано, що у письмовому договорі, який йому надав [PERSON] , наявні неточності , однак відразу він не звернув увагу на це . В подальшому [PERSON] не виконав замовлення вчасно, і лише після неодноразових нагадувань 24.03.2018 року йому привезли двері не того розміру, виду і якості, які він замовляв. Після сплати решти грошей у сумі 4700 грн. вантажники вивантажили двері і одразу поїхали не надавши можливості перевірити їх відповідність замовленню. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного висновку. Як встановлено згідно матеріалів справи, 01.12.2017 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди щодо придбання [PERSON] у [PERSON] дверей у кількості дві штуки, про , що між сторонами укладено письмовий договір №оз/ср/дв2. Пунктом1.1. вказаного договору сторони погодили, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю вікна, двері або інші ПВХ конструкції у передбаченому в даному договорі строки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар. Пунктом 1.2 вказаного договору визначено, що номенклатура, асортимент, кількість, розмір партій, ціна за одиницю товару, загальна вартість товару міститься в Специфікаціях, що підписуються сторонами на кожну окрему партію Товару та є невід`ємною частиною договору. За твердженням позивача та його представника , яке не мпростоване відповідачем , відповідач зробивши відповідні заміри дверей та усно погодивши такі з позивачем у подальшому ухилився від надання позивачу специфікації передбаченої договором. Пунктом 2.7. сторони погодили, що ціна за продукцію ставить 9400,00 грн. Відповідно до п. 3.5 договору, покупець зобов`язаний розрахуватися за товар у повному обсязі по факту поставки товару. Як вказує позивач у день укладення договору 01.12.2017 року він сплатив відповідачу половину вартості придбаного товару у сумі 4700 грн., а після доставки товару 24.03.2018 року сплатив решту суми у розмірі 4700 грн. У поданих відповідачем письмових запереченнях на позов (а.с. 37) відповідач визнає, що [PERSON] сплатив йому обумовлену договором поставки від 01.12.2017 року, ціну за поставлений товар, і після цього йому було передано товар. Таким чином судом встановлено, що позивач виконав обумовлені договором поставки умови, сплативши відповідачу в загальному 9400,00 грн. Позивач вказує на те, що на противагу цьому відповідач не виконав належним чином покладені на нього договором поставки обов`язки, а саме, передав йому товар, який не відповідає замовленню. Зокрема, як убачається із пояснень позивача зазначених у позовній заяві, ним у [PERSON] замовлено двоє дверей із наступними параметрами: 1) 2,03*0,8м.; 2) 1,95*0,75м. Двері повинні бути вхідні 6-ти камерні, з врізними замками, двома ручками, на перших - матове скло , на других прозоре. Натомість 24.03.2018 року йому привезли двоє дверей висотою 2,05 см., з внутрішніми петлями (як на міжкімнатних дверях), а на зовнішніх дверях повинні бути накладні петлі, внутрішніми замками, а повинні бути зовнішні з двома ручками. Як вбачається з п. 4.1. Договору поставки від 13.12.2017 року сторони погодили, що постачальник гарантує якість товару згідно діючих технологій у відповідності з діючими стандартами і надає гарантію 5 років про умові правильного монтажу та експлуатації конструкції. Згідно п.4.2. договору в разі виявлення неякісного товару покупець зобов`язаний протягом 2 календарних днів з дати поставки повідомити про таке Продавця шляхом направлення претензії факсимільним зв`язком, електронною поштою або іншим способом зв`язку з реквізитами, вказаними у Договорі. 26.03.2018 року адвокатом Стецяк Т.І., яка діяла в інтересах [PERSON] , складено претензію до ФОП [PERSON] згідно з якою [PERSON] у зв`язку з тим, що отримані вироби значно відрізняються від замовлених дверей просив забрати поставлені двері, які не відповідають замовленню та негайно, протягом двох днів повернути сплачені ним кошти в сумі 9400 грн., яку того ж дня направлено [PERSON] , що підтверджується рекомендованим листом, який повернувся адресату «за закінченням терміну зберігання». Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7\~ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Положеннями\~ст. 678 ЦК України\~регламентовано, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом. З огляду на те, що стороною позивача доведено належними доказами вказані ним фактичні обставини справи, зокрема обставини укладення договору, сплати позивачем обумовленої суми на виконання умов договору, своєчасне направлення відповідачу претензії щодо повернення сплаченої за товар грошової суми у зв`язку неналежним виконанням умов договору від 01.12.2017 року, натомість відповідач належним чином умови договору не виконав, не надав [PERSON] обумовлений товар належної якості, жодних доказів на спростування доводів позивача суду не надав, відтак враховуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved