Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В підготовче засідання [PERSON] не з'явився, однак у клопотанні (а.с.29), поданому його представником [PERSON] просив розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши в позові, що спільне життя у сторін не склалось, з квітня 2012 року фактично вони проживають окремо, із зазначеного часу не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейних стосунків, мають окремий бюджет для кожного, у сторін виявились різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, термін на примирення призначати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, надавши суду пояснення аналогічні поясненням позивача. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 29 серпня 1992 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у міському Палаці шлюбів м. Полтави 29.08.1992 року, актовий запис №1586 (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, з квітня 2012 року фактично вони проживають окремо, із зазначеного часу не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейних стосунків, мають окремий бюджет для кожного, у сторін виявились різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Згідно ч. 2, ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені і сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу.

Outcome: approved