Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, та просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 21 500 доларів. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 31.05.2019 року [PERSON] написала розписку, якою засвідчила 21 500 доларів США. На даний момент [PERSON] ухиляється від сплати боргу та своїми діями показує, що борг сплачено не буде. На підставі викладено просить задовольнити заявлені вимоги та стгнути з відповідача на його користь 21 500,00доларів США. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з"явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі , у разі неявки відповідача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. До зазначеної заяви долучили копію розписки, належним чином завіреної. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не сповістила, заяв, заперечень на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. В порядку ст.280-283 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши в сукупності письмові докази по справі , вважає , що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] в розмірі 21500 доларів США , що виникла за переданий їй товар, що підтверджується наданою розпискою, а тому ця вимога позивача підлягає задоволенню повністю. (а.с.4). Відповідач [PERSON] з позивачем не розрахувалася, від виконання взятих на себе зобов.язань ухиляється, борг не гаситься, зобов`язання не виконуються. Суд відповідно до умов договору позики вважає за необхідне стягнути з відповідача основну суму боргу. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грощей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких умов суд приходить до висновку про поне задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу та судових витрат. Ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог статей 192 та 524 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання може бути виражене у гривні або сторони в договорі можуть визначити грошовий еквівалент в іноземній валюті. Як зазначено вище: сторони у розписці погодили суду боргу в іноземній валюті, а саме у доларах США. У відповідності до Постанови великої палати Верховного суду від 04.07.18року у справі №761/12665/ 14-ц . визначено, що суд встановлює, чи визначено зобов`язанням в іноземній валюті, чи у гривні з визначенням грошового еквівалента в іноземній валюті. У разі визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Гривневий еквівалент іноземної валюти, що підлягає стягненню, визначається за офіційним курсом НБУ на момент виконання грошового зобов`язанням, яким є дата зарахування коштів на рахунок стягувана або видачі йому готівки. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувану має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість у визначеній сторонами валюті - доларах США . Суд стягує на користь позивача суму основного боргу в розмірі суму позики в розмірі 215000 доларів США, встановивши при цьому , що не порушені права інших осіб, суд ухвалює рішення по справі. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК україни договір є обов.язкоим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , до звичаїв ділового обороту. Відповідно до вимог норм ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. ст. ЦПК України. Доказів добросовісного виконання зобов.язань відповідач суду не надав натомість позивачем надано суду докази законності та обгрунтованності заявлених вимог. Задовольняючи вимоги суд встановив справжню правову природу укладеного договору позики, оцінив його у сувокупності з іншими дослідженими доказами , поясненнями сторін і на основі встановленого , ухвалив своє рішення про задоволення вимог за договором позики. На підставі викладеного та

Outcome: approved