Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, до складу якої входять земельні ділянки на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Після смерті батька він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак відсутність можливості надання ним нотаріусу належно оформленого Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку спадкової земельної ділянки, відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкодавцем та відсутність присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, надало підставу нотаріусу відмовити йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Іншим шляхом, аніж судовим, визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом не представляється можливим. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подавши до суду заяви, в яких просять суд розглядати справу без їх участі, позов визнають. Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачі визнали позов. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,79 га та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,59 га. Цільове призначення даних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області. [PERSON] акти видані 28 березня 2004 року Дубровицькою районною державною адміністрацією Рівненської області. На підставі статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно довідки №730/01-09 від 15 листопада 2018 року, виданої приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Таборовцем М.І., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Згідно повідомлення Відділу у Дубровицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 31-17-0.23-172/107-18 від 18.11.2018 року, витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Туменської сільської ради Дубровицького району Рівненської області надати наможливо у зв"язку із відсутністю технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки(а.с.13) Відповідачем по справі також визначена Туменська сільська рада Дубровицького району Рівненської області, оскільки спадкове майно знаходиться на території даної сільської ради, а тому розгляд справи буде стосуватися і її інтересів. Відповідач не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON], то відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту "г" частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом "а" частини 3 статті 152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 Цивільного кодексу України. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Суд приходить висновку, що є підстави визнання права власності на земельну ділянку за законом за [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved