Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ КБ „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07.06.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 17482,75 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.02.2017 року має заборгованість 41648,80 грн., яка складається з наступного: 14312,47 грн. - заборгованість за кредитом; 7231,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16029,72 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 4075,01 грн. - штраф відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Між позивачем та відповідачкою [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 07.06.2013 року, за умовами якого була реструктуризована заборгованість відповідача за договорами № SAMDN44000028505277 від 16.07.2009 року, № SAMDN03000001220470 від 08.09.2004 року. Також, відповідачу був наданий строковий кредит в сумі 17482,75 грн. на строк 36 місяців, з 07.06.2013 року по 30.06.2016 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір (а.с.5, 6-30) Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 07.06.2013 року станом на 16.02.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 41648,80 грн., яка складається з наступного: 14312,47 грн. - заборгованість за кредитом; 7231,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16029,72 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 4075,01 грн. - штраф відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди. (а.с.4) Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При укладенні кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідачка [PERSON] проживає в [ADDRESS], дане місто відноситься до населеного пункту, де проводиться антитерористична операція. А отже, заборгованість по пені та комісії в сумі 16029,72 грн., яка згідно розрахунку заборгованості нарахована після 14.04.2014 року, а також штраф в сумі 4075,01 грн. не підлягають стягненню. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково та з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 21544,07 грн., яка складається з: 14312,47 грн. - заборгованість за кредитом; 7231,60 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial