Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Об`єднаної територіальної громади в особі Марківської селищної ради Марківського району Луганської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - 3 місяці. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер дід [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,37 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області, правонаступником якої є Марківська селищна рада Старобільського району Луганської області, пай № 173. За життя дід залишив заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, заповів їй. Заповіт посвідчено секретарем Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області Хімій Л.П. та зареєстровано в реєстрі за № 222. На момент смерті спадкодавець проживав один. Його дружина та відповідно її бабуся [PERSON] померла ще [INFO] , а тому вона є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкового майна. Інших спадкоємців не має. 08.06.2021 вона звернулась до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Ченакала О.Є. із заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлому діду. Проте державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, посилаючись на пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.06.2021р. Вона не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутися до нотаріуса та вважає причини пропуску шестимісячного строку поважними, оскільки по досягнення нею шестирічного віку її батьків [PERSON] та [PERSON] було позбавлено батьківських прав. Бабуся по батьківській лінії - [PERSON] оформила опіку та забрала її проживати до себе в с. Рудівку Марківського району Луганської області, де вона проживала до 13 років. Після досягнення тринадцятирічного віку вона стала сумісно проживати з [PERSON] , з яким вподальшому після народження дитини в 2008 році уклали шлюб. В період перебування її в шлюбі, в 2016 році, помер дідусь [PERSON] та одразу ж через тиждень, в супроводі чоловіка вона звернулася до секретаря виконавчого комітету Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області для оформлення заяви про прийняття спадщини, а потім до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори для реєстрації заяви. Проте коли державний нотаріус наголосив, що послуги по оформленню спадщини платні, чоловік заборонив їй витрачати кошки на оформлення спадщини. У зв`язку із застосуванням до неї фізичного та психологічного насильства з боку чоловіка вона боялася перечити йому та витрачати кошти на оформлення спадщини. Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, вказавши, що на позовних вимогах наполягають та просять їх задовільнити. Відповідач, голова Марківської селищної ради Марківського району Луганської області, до початку судового засідання на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій справу просив розглядати без участі його представника. В силу положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини. Позивач має паспорт громадянина України серії [NUMBER] від 06.10.2010, місцем її реєстрації з 11.10.2018 вказано: [ADDRESS] , має картку платника податків [NUMBER] (а.с.4-5). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 вересня 2016 року виконавчим комітетом Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської [PERSON] помер [INFO] в с. Рудівка Марківського району Луганської області (а.с.6). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 6,37 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЛГ №084129 від 21.03.2002р., (а.с.15), на яку він за життя на випадок своєї смерті залишив заповіт на [PERSON] , посвідчений секретарем Гераськівської сільської ради Марківського району Луганської області Хімій Л. П. від 26.06.2015 р., зареєстрованого в реєстрі за № 222 (а.с. 14). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65659920 виданого 20.07.2021 у Спадковому реєстрі знайдено інформацію відносно [PERSON] - заповіт зареєстрований за № 59247664, посвідчений 26.06.2015 Гераськівською сільською радою Марківського району Луганської області (а. с.30). [PERSON] звернулася до Марківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , проте державний нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи її тим, що спадкоємець заяву про прийняття спадщини не подала, разом зі спадкодавцем на момент смерті не проживала (а.с.17). Таким чином судом встановлено, що існує спір з приводу спадкового майна за законом. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу\~(частини перша, друга\~статті 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Таким чином виникли правовідносини, що регулюються Таким чином виникли цивільно правові відносини, що регулюються нормами Глави 87 «Здійснення права на спадщину" Книги 6\~Цивільного кодексу України, «Спадкове право». Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення заяви судом застосовані норми матеріального та процесуального права виходячи при цьому з наступного Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу)., Згідно довідки виконавчого комітету Марківської селищної ради №58 від 18.06.2021, [PERSON] на день смерті проживав в [ADDRESS] (а.с.18). За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які, згідно Акта від 29.06.2021 депутата Марківської селищної ради Романенко Т. Л. з квітня 2014 року разом з [PERSON] постійно не проживали та не вели спільне господарство. (а.с.19). Таким чином судом встановлено, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , [PERSON] разом з ним не проживала. Отже для позивача встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини розпочався 27.09.2016р. та сплинув 27.03.2017р. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 червня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки разом зі спадкодавцем позивач не проживала на момент його смерті та в шестимісячний строк після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернулася. Позивачка [PERSON] 03.10.2016р. зверталася до секретаря виконавчого комітету Гераськівської сільської ради із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка була зареєстрована в реєстрі за №33 (а.с.16). Позивачка в своїх доводах зазначає те, що через побоювання фізичного та психологічного насильства з боку свого чоловіка вона не стала реєструвати заяву про прийняття спадщини в державного нотаріуса, оскільки через фінансові витрати на нотаріальні послуги чоловік забороний їй оформляти спадщину. Так, із копії рішення Марківського районного суду Луганської області від 22.11.2017р. встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з 21.10.2008 р. (тобто, з 14 років) перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого зазнавала психологічне насильство. (а.с.12). Згідно з ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналогічне містить і з п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7\~де зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК Українипро\~надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у Постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року справа № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Для визнання поважними причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно встановити об`єктивні обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Так суд встановив, що позивачка [PERSON] 03.10.2016р. зверталася до секретаря виконавчого комітету Гераськівської сільської ради із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка була зареєстрована в реєстрі за №33 (а.с.16) проте через побоювання фізичного та психологічного насильства з боку свого чоловіка вона не стала реєструвати заяву про прийняття спадщини в державного нотаріуса, оскільки через фінансові витрати на нотаріальні послуги чоловік забороний їй оформляти спадщину. Суд вважає, що наведені причини пропуску строку слід визнати поважними та такими, що перешкоджали спадкоємцю подати відповідну заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством шестимісячний строк та є достатньою підставою для надання позивачеві додаткового строку у відповідності до приписів ч.3\~ст. 1272 цього Кодексу. Крім того, в позасудовому порядку будь-яким іншим способом реалізувати позивачці своє право на прийняття спадщини не можливо. Згідно з п. 6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає необхідним стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved