Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду 16 грудня 2014 року з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 22 жовтня 1983 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом записів актів громадянського стану в м. Лозова, актовий запис № 540. Від даного шлюбу неповнолітніх спільних дітей не мають. На даний час сторони разом не проживають. Сторони з 2001 року разом не проживають. Позивач вимушена звернутися до суду, оскільки подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з"вилася. Про те, ві її імені, за вх.номером 36869 від 16.12.2014 року, подано заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову вона наполягає ЇЇ інтереси представлятиме адвокат [PERSON] (а.с.№12). Від імені представника позивача - адвоката [PERSON]. до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності Відповідач у судове засідання не з"явився, тоді як про день, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду, ним не подано. Не подано ним і заперечення на позовну заяву, право на яке йому судом роз"яснено в Ухвалі суду про відкриття провадження по справі. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповаідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом з"ясовано, що сторони з 22 жовтня 1983 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований міським відділом записів актів громадянського стану в м. Лозова актовий запис № 540 (а.с.№4). Від даного шлюбу, подружжя має двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачем у позові зазначено, що спільне життя у них , як у подружжя не склалося, так як вони мали різні погляди на життя, і в них відсутні спільні інтереси, що поступово привело до того, що вони морально одне від одного віддіалися, і шлюбні відносини між ними припинилися з 2001 року. Вони мешкають окремо одне від одного і вже фактично, створили інші сім"ї, вона з іншим чоловіком, а відповідач, з іншою жінкою. Тому примирення між ними не можливе (а.с.№2-3). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім»єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства та проживають у різних населенних пунктах з жовтня місяця 2008 року. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Питання про судовий збір, суд вирішує відповідно до ст.11 ЦПК України.

Outcome: approved