Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому, з посиланням на ст.180 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі по 1/4 частині на кожну дитину всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 29 квітня 2010 року. Від шлюбу мають дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], на утримання яких на теперішній час відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим є необхідним стягувати аліменти в примусовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву за вх. №28710 від 30.10.2015 року про розгляд справи без її участі, крім того, в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України уточнила позовні вимоги, та з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення старшим сином повноліття, після чого продовжувати стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток про виклик в суд за адресою зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не відомі, заяв, заперечень, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та в порядку ч. 1 ст. 225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві позивач не заперечувала. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень до позову, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 05 жовтня 1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29 квітня 2010 року Ленінським районним судом м.Кіровограда. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей, актові записи за №353 та №1038 відповідно, в яких батьками зазначені: в графі батько [PERSON], в графі мати [PERSON]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з позивачем [PERSON], на підставі чого має право звернення до суду з відповідним позовом до батька дітей [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], 19 травня 2005 року обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved