Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Заявник у справі звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, що має юридичне значення посилаючись на те, що вона є законним представником неповнолітньої доньки [PERSON], яка в свою чергу є донькою [PERSON], який помер у Донецькій Народній Республіці у м. Докучаєвськ, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Макеєвським міським ДРАЦС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серія [NUMBER] від 20.12.2017 року, що є окупованою територією. Заявник зазначила, що при зверненні до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві з метою державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року, однак в державній реєстрації було відмовлено, оскільки, для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявник з"явилась, заяву підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з"явилась. Суд, заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2005 року батьками [PERSON] є - [PERSON] та [PERSON], що свідчить про те, що померлий є її батьком, а законним представником є матір. Згідно відомостей наданих заявником, [PERSON], помер [INFO] року у м. Докучаєвськ Донецької Народної Республіки, про що видано свідоцтво про смерть Макеєвським міським ДРАЦС Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, серія [NUMBER] від 20.12.2017 року, на тимчасово окупованій території України. Судом встановлено, що при зверненні заявника до Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві з метою державної реєстрації смерті [PERSON], який помер [INFO] року, в державній реєстрації було відмовлено, оскільки, для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 № 545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року відповідно до ст. 273 ЦПК України( 1963р) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення ( удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Тобто факт смерті може бути встановлений в порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану, підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я або судово-медичною установою документ встановленої форми, що підтверджує факт смерті. За відсутності такого документа, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного, встановлених у судовому засіданні обставин справи суд дійшов висновку про задоволення заяви. На підставі наведеного, ст. ст. 4-13, 77-84, 259, 260, 264-266, 269, 317 ЦПК , суд,

Outcome: approved