Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Дніпровське РУ ГУ ДСНС України в м. Києві про усунення перешкод в користуванні загальним коридором та знесення самовільно встановлених перегородки та дверей, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 ,,Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 року № 270/270 ,,Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» будинок [ADDRESS] з 16.02.2015 року був закріплений на праві господарського відання та передано на баланс КП ,,Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» з 01.04.2015 року , що підтверджується актом приймання-передачі. 09 грудня 2015 року мешканцям квартир №№ 1, 2 були надані приписи про демонтування самовільної встановленої перегородки та дверей в місцях загального користування. Відкрити двері працівникам ЖЕД-407 мешканці квартир та отримати приписи відмовилися. 17.12.2015 року та 21.12.2015 року мешканцям квартир [NUMBER] приписи про демонтаж перегородки були вкладені в поштові скриньки. Однак відповідачі ні на жоден з приписів не відреагували. Тому позивач просить суд зобов'язати відповідачів демонтувати металеву перегородку та двері, встановлені на першому поверсі загального коридору будинку [ADDRESS], які встановлені з порушенням чинного законодавства, а також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшло клопотання в якій просить слухати справу у його відсутність, позов просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання. Третя особа - 2 в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить слухати справу у його відсутність. Треті особи -1, 3 в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок [ADDRESS] безоплатно переданий на праві господарського відання з балансу КП «Керуючої дирекції Дніпровського району м. Києва» на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.02.2015 року № 61 станом на 01.04.2015 року, що підтверджується актом приймання-передачі. (а.с.7,7 зворот., 8, 8 зворот.) Відповідно до довідки форми № 3-А та договору купівлі-продажу вбачається, що відповідач -1 [PERSON] є власником кв. № 1, що знаходиться по [ADDRESS]. (а.с.10,12) Згідно довідки форми № 3-А та договору купівлі продажу квартири власником [ADDRESS] є відповідач - 2 [PERSON]. (а.с.11,13) З акту від 09.12.2015 року вбачається, що при обстеженні будинку [ADDRESS] було виявлено, що на першому поверсі встановлено металеву перегородку на квартири № 1,2,3,4.(а.с.16) Адміністрацією ЖЕД-407 відповідно до копій приписів було запропоновано прибрати металеву перегородку, що встановлена на загальному коридорі. (а.с.17,17 зворот.) Ігнорування відповідачами приписів ЖЕД-407 також підтверджується копіями актів від 21.12.2015 р. (а.с.18,18 зворот.) Позивач звертався до начальника Дніпровського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві з проханням обстежити та надати інформацію щодо можливого впливу встановленої перегородки на порушення правил пожежної безпеки. (а.с.19,20) З відповіді начальника Дніпровського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві вбачається, що представником Дніпровського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві було здійснено виїзд за адресою : [ADDRESS] та виявлено металеву перегородку, що не відповідає Правилам пожежної безпеки. (а.с.21) Відповідно до ч.1 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. У рішенні Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року, № 4-рп/2004, зроблено висновок, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Відповідно до ч. 1 ст. 177 Житлового кодексу УРСР, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Відповідно до п.3.7.14 ,,Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76,евакуаційні шляхи і виходи повинні бути вільними , нічим не захаращуватися і в разі виникнення пожежі забезпечувати безпеку під час евакуації всіх людей , які перебувають у приміщеннях будівельних споруд. Згідно з п. 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Відповідно п.п. 1.4.6. п. 1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, також підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved