Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою, яку уточнила в процесі розгляду справи, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Позивачка обгрунтувала свої позовні вимоги тим, що 19.10.1995 року на Одеській товарній біржі між нею та [PERSON], яка діяла за довіреністю від [PERSON], був укладений договір купівлі - продажу № 10639 нерухомого майна. Всі істотні умови угоди були дотримані, право власності за договором купівлі - продажу позивачка зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Однак, у звязку з прийняттям Цивільного кодексу України, який встановлює обовязок нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, позивачка не має можливості розпоряджатися зазначеною квартирою у повному обсязі, оскільки не витримана належна форма договору. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, надала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19.10.1995 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], яка діяла за довіреністю від [PERSON], був укладений договір купівлі- продажу №10639 нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Договір було зареєстровано на Одеській товарній біржі від 19.10.1995 р без наступного нотаріального посвідчення угоди. Право власності позивача на квартиру зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 27.10.1995 року. Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідач виселився зі спірної квартири, а також був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 10639 від 19.10.1995 року ця квартира належала на праві власності відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 16.03.1995 року за №3-6177, зареєстрованого ОМБТІ та РОН в реєстровій книзі №127 пр. стр.18 реєстр. 159 від 27.03.1995 року тому згідно ст. 225 ЦК УРСР, який був чинний на момент укладання правочину, відповідач вправі був здійснювати її відчуження. На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, позивачка не може, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України „Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним в повному обсязі. к На підставі викладеного,

Outcome: approved