overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Лікарняна комісія диспансерного відділення Лисичанської психіатричної лікарні 25.08.2018 р. обстежила [PERSON], [INFO], страждаючу психічним захворюванням: «Біполярний афективний розлад, поточний епізод гнівливої манії з психотичними симптомами, галюцинаторно-параноїдний синдром». За своїм психічним станом [PERSON] потребує в наданні психіатричної допомоги в примусовому порядку у вигляді госпіталізації, так як у неї погіршав стан: неадекватна поведінка. В судове засідання представник заявника не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав у повному обсязі. Лікар [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеному у висновку лікарняної комісії. Законний представник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, вислухавши пояснення лікаря, законного представника, дослідивши письмові докази, із яких видно що [PERSON], [INFO], дійсно страждає психічним захворюванням: «Біполярний афективний розлад, поточний епізод гнівливої манії з психотичними симптомами, галюцинаторно-параноїдний синдром» та потребує в наданні психіатричній допомоги у вигляді госпіталізації, заслухавши думку прокурора, вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] хвора психічним захворюванням: «Біполярний афективний розлад, поточний епізод гнівливої манії з психотичними симптомами, галюцинаторно-параноїдний синдром». На підставі ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Лікар-психіатр відділення № 3 Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька звернулась в суд з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] при поступленні в ВОПЛ № 1 09.07.2014 року згоди на госпіталізацію не надав, госпіталізований в примусовому порядку за рішенням лікаря-психіатра. 10.07.2014 р. оглянутий комісією лікарів - психіатрів, згідно висновків якої [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді органічного маячного розладу, який позбавляє хворого здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Заявник просить суд, надати дозвіл на госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку до психіатричного стаціонару. В судовому засіданні представник заявника Островик В.В. заяву підтримав з підстав в ній зазначених. Просив суд, заяву задовольнити. Прокурор Коваль І.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Управління охорони здоров'я в судове засідання не з'явився проте, подав суду заяву про розгляд заяви без його участі за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника Управління охорони здоров'я за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] госпіталізований до Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька з 09.07.2014 року в примусовому порядку за рішенням лікаря-психіатра. (а.с. ) Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 10.07.2014 р. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді органічного маячного розладу, який позбавляє хворого здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку та внаслідок якого він вчиняв та вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонар. (а.с. 3) Згідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON], а тому заяву слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Лікар-психіатр звернувся до суду із заявою про призначення [PERSON], [INFO], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку через те, що він страждає психічним захворюванням у вигляді шизофренії, може вчинити чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе та оточуючих.. В судовому засіданні лікар заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновку ЛКК Комсомольської міської лікарні від 12 вересня 2014 року [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїчної форми, параноїчним синдромом з 1998 року, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. (а.с. 2,3). Відповідно до ст. 12 ЗУ „Про надання психіатричної допомоги" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За наявності висновку ЛКК щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, наведених доказів та свідчень, наданих лікарем-психіатром, відповідно до яких [PERSON]. ухиляється від лікування в порядку, як він був визначений стаціонарнрим закладом, суд вважає заяву обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Лікар-психіатр звернувся до суду із заявою про призначення [PERSON], [INFO], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку через те, що він страждає психічним захворюванням у вигляді шизофренії, може вчинити чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе та оточуючих.. В судовому засіданні лікар заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновку ЛКК Комсомольської міської лікарні від 12 вересня 2014 року [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїчної форми, параноїчним синдромом з 1999 року, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. (а.с. 2,3). Відповідно до ст. 12 ЗУ „Про надання психіатричної допомоги" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За наявності висновку ЛКК щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, наведених доказів та свідчень, наданих лікарем-психіатром, відповідно до яких [PERSON] ухиляється від лікування в порядку, як він був визначений стаціонарнрим закладом, суд вважає заяву обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Лікар-психіатр звернувся до суду із заявою про призначення [PERSON], [INFO], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку через те, що він страждає психічним захворюванням у вигляді шизофренії, може вчинити чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе та оточуючих.. В судовому засіданні лікар заявлені підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновку ЛКК Комсомольської міської лікарні від 12 вересня 2014 року [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїчної форми, параноїчним синдромом з 1986 року, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. (а.с. 2,3). Відповідно до ст. 12 ЗУ „Про надання психіатричної допомоги" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За наявності висновку ЛКК щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, наведених доказів та свідчень, наданих лікарем-психіатром, відповідно до яких [PERSON] ухиляється від лікування в порядку, як він був визначений стаціонарнрим закладом, суд вважає заяву обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Лікар-психіатр звернувся до суду із заявою про призначення [PERSON], [INFO], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку через те, що вона страждає психічним захворюванням у вигляді шизофренії, може вчинити чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе та оточуючих.. В судовому засіданні лікар заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновку ЛКК Комсомольської міської лікарні від 12 вересня 2014 року [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїчної форми, параноїчним синдромом з 1988 року, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хвора може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. (а.с. 2,3). Відповідно до ст. 12 ЗУ „Про надання психіатричної допомоги" амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. За наявності висновку ЛКК щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, наведених доказів та свідчень, наданих лікарем-психіатром, відповідно до яких [PERSON] ухиляється від лікування в порядку, як він був визначений стаціонарнрим закладом, суд вважає заяву обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Лікар-психіатр звернувся до суду із заявою про продовження [PERSON], [INFO], амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку через те, що він страждає психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром, з помірно вираженим дефектом особистості по змішаному типу та може вчинити дії, що являють собою небезпеку для себе та оточуючих.. В судовому засіданні лікар заявлені підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до висновку лікарів-психіатрів Комсомольської міської лікарні від 24.04.2015 року [PERSON] страждає психічним захворюванням в формі шизофренії параноїдна форма, галюцинаторно - маячний синдром, з помірно вираженим дефектом особистості по змішаному типу, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, внаслідок чого хворий може вчиняти чи виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для себе та оточуючих, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра. (а.с. 2-4). Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про надання психіатричної допомоги" продовження застосування застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. За наявності висновку лікарів-психіатрів щодо виявленого у [PERSON] діагнозу, наведених доказів та свідчень, наданих лікарем-психіатром, відповідно до яких [PERSON] ухиляється від лікування в порядку, як він був визначений стаціонарнрим закладом, суд вважає заяву обґрунтованою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Лікар - психіатр КЗ «Гайворонська центральна районна лікарня» [PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду із заявою, в якій просить припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку, посилаючись на те, що [PERSON] [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS] за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 березня 2014 року хворому [PERSON] відмінено примусове лікування в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» зі звичайним наглядом та направлено на заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку по місцю проживання, у зв'язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Комісією лікарів - психіатрів зроблений висновок про необхідність припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала, просить задовольнити її, оскільки на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Прокурор не заперечив з приводу даної заяви та просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. [PERSON] підтримав вимоги заяви. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, особи, щодо якої розглядається заява, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Судом встановлено, що за висновком комісії лікарів-психіатрів на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Лікар психіатр-нарколог Української районної лікарні [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку, посилаючись на те, що він перебуває під диспансерним наглядом лікаря психіатра з 2011 року, був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка зробила висновок про необхідність припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв'язку з стабільністю психічного стану. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити заяву, оскільки на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Прокурор не заперечив з приводу даного заяви та просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. [PERSON] підтримав вимоги заяви, пояснив, що відчуває себе добре, потреби у примусовому лікуванні не має. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, особи, щодо якої розглядається заява, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Судом встановлено, що за висновком комісії лікарів-психіатрів на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Лікар - психіатр Обухівської районної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку, посилаючись на те, що він перебуває під диспансерним наглядом в психіатричному кабінеті з 2003 року, був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок про можливість припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв'язку з стабільністю психічного стану. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити заяву, оскільки на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Прокурор не заперечив з приводу даного заяви та просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. [PERSON] підтримав вимоги заяви, пояснив, що відчуває себе добре, потреби у примусовому лікуванні не має. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, особи, щодо якої розглядається заява, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Судом встановлено, що за висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ КОР ОПНМО та Обухівської ЦРЛ на теперішній час [PERSON]не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Лікар - психіатр Обухівської районної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] в примусовому порядку, посилаючись на те, що він перебуває під диспансерним наглядом лікаря - психіатра з 2015 року, був оглянутий комісією ЛКК в складі трьох лікарів, яка зробила висновок про можливість припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв'язку з стабільністю психічного стану. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримав, просив задовольнити заяву, оскільки на теперішній час [PERSON] не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Прокурор не заперечив з приводу даного заяви та просив припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Зацікавлена особа та [PERSON] підтримали вимоги заяви. Вислухавши учасників судового розгляду, думку прокурора, заявника, зацікавленої особи, особи, щодо якої розглядається заява, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. За змістом ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Судом встановлено, що за висновком комісії ЛКК в складі трьох лікарів обласної психіатричної лікарні КЗ КОР ОПНМО на теперішній час [PERSON]не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Враховуючи викладене вище, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved