Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за вказаним позовом. В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду, позивач посилалась на ті обставини, що на підставі судового рішення від 29.01.2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], 24.11.2010року народження - у розмірі 486грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2012 року до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018 року. Утім, у теперішній час [PERSON] звернулась з даним позовом до суду, в якому просила змінити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.06.2018року до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018року Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але від особи надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за відсутності сторони в порядку\~ст. 158 ч.2 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд даної справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно\~ст. 280 ч.1 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню - виходячи з наступного. [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], 24.11.2010року народження - у розмірі 486грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2012 року до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018 року Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29.01.2013 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], 24.11.2010року народження, у розмірі 486 гривень щомісячно, починаючи з 30.01.2012 року до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018 року Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає\~ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Всупереч зазначеним вимогам, відповідач ухиляється від свого обов*язку щодо утримання неповнолітньої дитини, оскільки розмір аліментів, які він сплачує на її утримання є крайнє незначним і не покриває навіть малої частки фактичних витрат позивача на ці потреби. Суд також враховує, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада 2018року становить 1944,00 гривень, мінімальна заробітна плата на 2018рік - 3723,00 гривень, а мінімальний розмір аліментів з одного з батьків на дитину віком від 6 до 18 років прирівнюється до прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада 2018року - 1944,00 гривень. В силу\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків, чи осіб, які потребують обов*язкового утримання з його боку. Згідно\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому в силу\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. Згідно п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст. 192 СКрозмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Виходячи з того, що обов'язок утримувати дітей законом покладається на обох батьків в рівних частках, суд вбачає обґрунтованим збільшити розмір аліментів до 1/3 частини від усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову, 14.06.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 24.11.2018 року. Разом з тим, суд вбачає доцільним роз'яснити сторонам, що в силу\~ст. 181 ч.ч.8,9 СК України, якщо зокрема батьки не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначено\~постановою Кабінету Міністрів України №189 від 22 лютого 2006 року «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме». Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також з той батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з [PERSON] на користь держави суму неоплаченого судового збору - в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved