Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що його батьками були [PERSON] та [PERSON], мати Позивача - [PERSON] померла [INFO] р. у м. Києві,Батько Позивача - [PERSON] помер [INFO] р. у м. КиєвіНа день смерті матері, батько Позивача був власником та постійно проживав в[ADDRESS].Квартира належала батьку Позивача на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1993 р. Після смерті батька Позивач вважав, що фактично прийняв спадщину так як постійно проживав разом із батьком, поховання батька Позивач також здійснював самостійно та за власні кошти. Позивач вказує на те, що під час життя батько Позивача - [PERSON] 30.05.1996 р. склав на ім'я Позивача заповіт стосовно якого все майно де б воно не було і взагалі все те що буде йому належать на день смерті він заповідав [PERSON], а в разі її смерті до відкриття спадщини або не прийняття нею спадщині - своєму синові - [PERSON]. Про наявність заповіту, за яким все майно померлого, батько заповідав саме Позивачу, останній дізнався на початку лютого місяця 2016 року. Позивач зазначила, що як слідує із заповіту заповідач жодним іншим спадкоємцям, крім [PERSON] нічого не заповідав, відповідно до усних пояснень приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. станом на 01 липня 2016 року жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем подано не було.Отже, Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлого.Постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. від 15.06.2016р. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини пропуску шестимісячного строку, передбаченого законодавством для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті його батька [PERSON] в термін три місяці. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.12.2016 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2017 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року продовжено розгляд справи. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло пояснення по справі представника відповідача, в якому він просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та слухати справу в його відсутність (а.с.21). Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яка складається, зокрема, з квартири, що знаходиться: [ADDRESS]. (а.с.13). Постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Мамай І.В. від 15.06.2016р. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з причини пропуску шестимісячного строку, передбаченого законодавством для прийняття спадщини. (а.с.15). Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved