Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з 21.09.2011 року до 16.02.2017 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. В часі шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/1512/17 від 16.02.2017 року місце проживання дочки визначено місце проживання матері - [PERSON] . Судовим Наказом Івано-Франківського міського суду №344/11889/20 від 30.09.2020 року ухвалено стягнути з позивача аліменти на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 11 вересня 2020 року і проводиться щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачем зазначається, що він на даний час не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), оскільки 11.09.2019 року позивач вдруге одружився. Теперішня його дружина - [PERSON] очікує дитину. Вагітність його дружини проходить важко і потребує проходження постійних медичних оглядів, аналізів та медикаментозного лікування. У зв`язку з складним протіканням вагітності його дружина не в змозі працювати і тому всі витрати по лікуванні дружини, утриманні їхньої сім`ї, повністю покладено на позивача. Крім того у його дружини є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] , яка немає батька. У зв`язку з тим, що його дружина не в змозі працювати, витрати по утриманні її неповнолітньої дитини повністю покладені на позивача. Максимальна грошова сума аліментів, яку позивач спроможний надавати позивачці, з врахуванням того, що дочка періодично проживає у нього та він постійно надає кошти на всі необхідні витрати його дитини становить у розмірі 3 000,00 (трьох тисяч) гривень. Протягом трьох років, щомісячно він перераховує кошти на утримання його дочки - [PERSON] на рахунок відповідачки. З липня 2020 року сума таких перерахунків на утримання дитини становить 3 000,00 (трьох тисяч) гривень. Це саме та сума, яку позивач в змозі надавати на утримання дочки - [PERSON] на сьогоднішній день. Крім того, позивач як єдиний син зобов`язаний допомагати своєму батькові [PERSON] 1958 року народження, який є особою пенсійного віку та потребує фінансової допомоги. 14.12.2020 року представником відповідача - адвокатом Тинів І.Д. подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, та вважає, що не можуть бути задоволені судом, оскільки позивачем не надано суду доказів погіршення матеріального стану позивача, позивачем не надано суду доказів витрат пов`язаних з лікуванням [PERSON] , також позивачем не надано суду доказів того, що [PERSON] не має батька та на позивача покладено обов`язок по утриманню [PERSON] , оскільки його дружина не в змозі працювати. Також зазначає, що батько позивача [PERSON] є пенсіонером та отримує призначеному йому пенсію. У [PERSON] у приватній власності знаходяться дві земельні ділянки, які [PERSON] здає в оренду ПАТ «Зернопродукт МХП», у зв`язку з чим він отримує додаткові доходи, а також у [PERSON] у приватній власності знаходиться земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд а також житловий будинок загальною площею 99,95 кв.м. Дані факти свідчать про те, що [PERSON] є матеріально забезпеченою особою і має можливість надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , що спростовує доводи позивача в цій частині. Стосовно тверджень позивача, що дочка періодично проживає в нього і що він постійно надає кошти на всі необхідні витрати дитини, зазначає, що позивач, без відома матері дитини, забирав доньку до себе додому у зв`язку із чим [PERSON] була змушена звернутись до органів опіки та піклування. Згідно Витягу з рішення від 17.09.2020р. №990 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей», встановлено порядок участі батькові [PERSON] , у вихованні [PERSON] , [INFO] . Жодних додаткових коштів на необхідні витрати дитини позивач не надає. На даний час, в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. [PERSON] на даний час не працює, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за другою дитиною - [PERSON] [INFO] , а також, [PERSON] самостійно, без належної участі батька дитини, здійснює належне виховання доньки [PERSON] , соціальну допомогу на малолітню доньку не отримує. Оскільки позивачем не обґрунтовані підстави на які він посилається та не надано докази на підтвердження погіршення його матеріального становища порівняно з тим, яке було у нього на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, а також, доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я його теперішньої дружини у зв`язку із вагітністю,- вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити з мотивів викладених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 року розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки змінено на дошлюбне - [PERSON] . Малолітню дитину сторін - [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір`ю. Рішення набрало законної сили 27.02.2017 року. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 15.09.2017 року вбачається, що відповідачка - [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 04.07.2018 року серія № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , який є батьком позивача - пенсіонер за віком. 11.09.2019 року позивачем [PERSON] зареєстровано шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 11.09.2019 року. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 17.09.2020 року №990 встановлено порядок участі батькові [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] : перша та третя субота з 12.00 до 19.00 год., друга та четверта неділя з 12.00 год. до 19.00 год. Згідно копії свідоцтва про народження, дружина позивача [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 29.08.2012 року та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 04.04.2019 року. 30.09.2020 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ, яким з [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочато з 11.09.2020 року. З копії виписки з історії хвороби вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 28.07.2020 року по 31.07.2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні, вагітність 12-13 тижнів. Згідно копії довідки №21507 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру м.Івано-Франківська від 20.10.2020 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] від 04.12.2020р. № 235688516 вбачається, що, у приватній власності [PERSON] знаходяться дві земельні ділянки цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: 6124255500:01:001:1268 площа 0,1379 га, кадастровий номер: 6124255500:01:001:0358 площа 0,6822 га, які [PERSON] здає в оренду ПАТ «ЗЕРНОПРОДУКТ МХП» код ЄРДПОУ: 31547211. Також, у приватній власності [PERSON] знаходяться земельна ділянка кадастровий номер: 6124255500:02:001:0044 площа 0,4672 га цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка кадастровий номер:6124255500:02:001:0043 площа 0,15 га цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); житловий будинок загальною площею 99,95 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики виданої директором ліцею та класним керівником Ліцею №7 вбачається, що мама приділяє належну увагу у вихованні дитини [PERSON] , батько не відвідує навчальний заклад, не цікавиться навчанням дитини. Згідно характеристики виданої директором ліцею та учителем Ліцею №22 вбачається, що [PERSON] навчалась у ліцею №22 з 1 по 2 клас (2018-2020 р.р.), навчально-виховним процесом займається мати. Фактично батько (колишній чоловік) участі не приймав за даний період. Матір підходить до виховання дочки з усією відповідальністю, сприяє всебічно у розвитку дитини. Завжди йде на контакт з учителями, відвідує школу. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України,ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 та 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його матеріальний стан погіршився, оскільки він повторно одружився, у нього нова сім`я, окрім того він утримує дочку своєї нової дружини, в лютому 2021 року у нього народилася дитина, також зазначає, що матеріально допомагає своєму батьку, який є пенсіонером та потребує додаткового матеріального забезпечення. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судовим наказом, виданим 30.09.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області присуджено стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частки від заробітку (доходу). Позивач просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів з 1/4 частки від його заробітку на 3000,00 грн., тобто стягувати з нього на користь відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі. Разом з тим, ст.192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Проаналізувавши вищезазначені положення закону, зокрема, їх взаємозв`язок з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, суд вважає, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений. Таке положення ч.3 ст.181 СК України повністю відповідає, перш за все, інтересам дитини, а також особи, з якою дитина проживає. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права позивача та виниклим між сторонами правовідносинам, а тому позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed