Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач за першим позовом звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги, мотивує тим, з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому однак, подружнє життя не склалось і шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу вони придбали у власність однокімнатну квартиру за [ADDRESS], але після розірвання шлюбу не дійшли згоди щодо розподілу спільної квартири а тому просить визнати за нею право власності ? частку спірної квартири. Позивач за другим позовом свої позовні вимоги мотивує тим, що дійсно вони з позивачкою за першим позовом перебували в зареєстрованому шлюбі однак, подружнє життя не склалось і шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу вони придбали у власність однокімнатну квартиру за [ADDRESS]. Коштів на квартиру не вистачало і він оформив кредит в ПАТ «КБ «Правекс-Банк» а квартиру передав в іпотеку зазначеному банку. Дійсно вважає квартиру спільною сумісною власністю подружжя, але і боргові зобов'язання щодо цієї квартири вважає також спільними. Після розірвання шлюбу він продовжував сплачувати кредит за квартиру самостійно, а тому просить суд стягнути з [PERSON] половину сплачених ним коштів за кредитним зобов'язанням у розмірі 19825,61 грн. У судовому засіданні позов уточнив і просив стягнути з відповідача 19626,37 грн. за погашення зобов'язання та 481,48 грн. сплачених за договором страхування, всього у розмірі 20107,85 грн. У судовому засіданні [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі , мотивуючи їх тими ж підставами та в повному обсязі визнали зустрічні уточнені позовні вимоги. У судовому засіданні [PERSON] та його представник повністю визнали позов [PERSON] та підтримали свої уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засіданн не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань про відкладення справи не надали. Суд заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги сторін підлягають задоволенню в повному обсязі. Так судом встановлено сторони перебували в шлюбі з 22 січня 2005 року по 19 червня 2013 року . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі вони за спільні кошти 03 липня 2006 року за ціною 25250 гривень придбали у власність однокімнатну квартиру за [ADDRESS]. Про це було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, що був посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сидоровою A.B. та зареєстрований в реєстрі за №1651. Покупцем спірної квартири за договором зазначений відповідач. На придбання зазначеної квартири вони отримали кредит в ПАТ «КБ «Правекс-Банк» на ім'я [PERSON] а квартиру обопільно передали в іпотеку зазначеному банку. Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжував самотужки сплачувати кредитне зобов'язання. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.. 65 СК України договір укладений одним із подружжя в інтересах сімї створює обов'язки і для другого подружжя. Таким чином суд приходить до висновку , що визнання позову сторонами не порушує їх прав та відповідає вимогам законодавства, у сторін наявні всі законні підстави для визнання позову, а тому відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позовних вимог Судові витрати розподіляються пропорційно задоволенню позовних вимог.

Outcome: approved