Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивач [PERSON] в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що позивач є власником житлового будинку за [ADDRESS] . У даному житловому будинку зареєстрована і постійно проживає мати сторін [PERSON] , 1942 р.н., а також із 02.02.2018 року значиться зареєстрований брат позивача [PERSON] . Після вступу в шлюб [PERSON] переїхав на постійне місце проживання у [ADDRESS] , де постійно проживає понад двадцять років. Позивач неодноразово просила відповідача добровільно перереєструвати своє місце проживання на власний будинок де проживає його сім`я, однак відповідач з невідомих причин відмовився це робити. У позивача виникає необхідність оформити субсидію на будинок, а зареєстрований у будинку відповідач створює їй труднощі у оформленні документів. За таких підстав, позивач звертається до суду із заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням, у зв`язку з тим, що відповідач не проживає по зазначеній адресі за незалежних від позивача причин. Від позивача [PERSON] , до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки, суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем копія ухвали Березнівського районного суду від 01.04.2021 року про відкриття провадження у справі, судова повістка, позовна заява із додатками була отримана 06 квітня 2021 року особисто. Крім того, для повідомлення відповідача було подано оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада України» та направлено Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З встановлених обставин випливають правовідносини між членами сім`ї, які користуються зазначеним житлом. Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім"ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я., зареєстрованого в реєстрі за №820 від 13 жовтня 2020 року, спадкова справа №60/2020, встановлено, що спадкоємцем [PERSON] ,1938 р.н., який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , яка народилася [INFO] , зареєстрована в [ADDRESS] . Спадщина складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] належного померлому [PERSON] . Як вбачається з акту опитування свідків [PERSON] та [PERSON] від 02 березня 2021 року, виданого старостою старостинського округу № 10 с.Тишиця Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, відповідач [PERSON] в житловому будинку батьків за адресою: [ADDRESS] не проживає, а фактично проживає без реєстрації постійно з сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Довідка видана старостинським округом №10 с.Тишиця Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в тім, що дійсно в житловому будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] зареєстровані особи, а саме: [PERSON] ,1942 р.н., зареєстрована з 13.03.1980 року, [PERSON] , 1974 р.н., зареєстрований 02.02.2018 р. Також свідки [PERSON] та [PERSON] до суду подали заяви, у яких підтверджують факт того, що дійсно [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживає понад три роки, а проживає у с.Богуші, разом зі своєю сім`єю. Через реєстрацію відповідача позивач не може повною мірою здійснювати реалізацію своїх прав власності на майно. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з статтею 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно з статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцiнюючи дослiджені по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON] у будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України повинен бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки. Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved