Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] пред'явила в суді позов зазначений позов, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.03.2008 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Вже близько двох років вони з відповідачем проживають окремо у зв'язку з відсутністю взаємопорозуміння. У відповідача інша сім'я. Примирення між ними неможливе. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надавав до жовтня 2013 року нерегулярно. Просить шлюб розірвати та стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання сина аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно. У судове засідання позивачка не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди позивачки, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, судом ухвалено, провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 березня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 62 (а.с.3).Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Неповнолітній син проживає разом із матір'ю (а.с. 5). Позивачка працює в Бердичівській філії СП ТОВ „Ріф" з 18 жовтня 2013 року. Розмір її заробітку за жовтень складає 716,25 грн. ( а.с. 6). Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України ( далі СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що сімейне життя в сторін не склалося, сторони разом не проживають. позивачка не бажає зберігати з відповідачем шлюбні відносини, а відповідач проти того не заперечив, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні докази про здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на те, що доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 гривень відповідач суду не надав. На переконання суду, стягнення аліментів у розмірі 500 гривень буде відповідати інтересам дитини, оскільки обов'язок утримувати дітей покладено на обох батьків. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 229 гривень 40 копійок слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,4 грн. Суд відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу через недоведеність понесення таких витрат. Квитанція додана до позовної заяви ( а.с. 9) не є належним платіжним документом, що підтверджує понесення витрат за надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved