overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON] з посиланням на те, що він з відповідачем з 1 червня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки протягом останніх років між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, в даний час шлюбних стосунків не підтримують. В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі (а.с. 23). В судове засідання відповідач не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „ [PERSON] ". Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 1 червня 2003 року у виконкомі Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 5 (а.с. 7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Сторони в даний час проживають окремо і шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечила, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 16 вересня 2000 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАГС Ставищенського РУЮ, актовий запис № 42, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки в 2013 році стосунки між ними погіршилися через відсутність порозуміння, різних поглядів на вирішення сімейних проблем, зникли почуття. В 2014 році відповідач залишила сім'ю, з того часу вони проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові. Допитаний за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за його згодою відповідач суду показав, що вони одружилися 16 вересня 2000 року. 3 лютого 2002 року у них народилася дочка [PERSON]. В 2014 році вони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Примирення між ними неможливе. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Допитана за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за її згодою відповідач суду показала, що вони одружилися 16 вересня 2000 року. 3 лютого 2002 року у них народилася дочка [PERSON]. В 2013 році вони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо. Зараз вона перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши покази позивача відповідача в якості свідка та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 16 вересня 2000 року у відділі РАГС Ставищенського РУЮ Київської області, актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 16 вересня 2000 року відділом РАГС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 6). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 12 лютого 2002 року відділом РАГС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 5), та показами допитаних в якості свідків сторін. Більше року як сторони припинили шлюбні стосунки і з того часу проживають окремо. Відповідач на даний час проживає у цивільному шлюбі з іншою особою. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 28 квітня 1996 року по 8 травня 2002 року перебувала у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина, який навчається на ІІ курсі 3В-24 групи денного відділення в Коледжі інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету, який закінчує 30 червня 2017 року. Син на повному державному утриманні не перебуває, стипендії не отримує, будь-яких інших доходів немає. Вона змушена нести витрати на проживання, харчування та проїзд сина. Відповідач є працездатним і працює в ТОВ „Ясенсвіт". З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення сином навчання в Коледжі інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету або до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, усну заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, що продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України кошти на утримання повнолітньої дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з нього слід стягнути на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 9 грудня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що з 26 грудня 2003 року по 30 липня 2015 року вони перебували у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, мотивуючи тим, що відповідач припинив надання допомоги на утримання дітей, є працездатним. Діти будь-яких доходів чи майна не мають. Вона працює в ПП «Василіцького», місце роботи відповідача їй не відоме. Позивачка в судове засідання не прибула, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі (а.с. 29). Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26 грудня 2003 року по 30 липня 2015 року перебували в шлюбі, що підтверджується копією рішення суду (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 4, 5). Відповідно до довідки виконкому Розкішнянської сільської ради від 27 липня 2015 року за № 1274 (а.с. 8) встановлено, що діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 8). Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, працює в ТОВ „ТВИЧ" (а.с. 22) добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] аліменти, в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, і до їх повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 551 гривня 20 копійок. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що з 8 червня 2011 року по 6 жовтня 2014 року вона та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, мотивуючи тим, що відповідач допомоги на утримання сина не надає, її неодноразові усні прохання надавати дитині матеріальну допомогу ігнорує, є працездатним, працює водієм у редакції громадсько-політичної газети „Сільські обрії". Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач в судове засідання не прибула, направила суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала просить справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позовні вимоги визнає, з нього слід стягнути на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 243 гривень 60 копійок. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона з відповідачем з 10 серпня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки протягом останніх декількох років стосунки із чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до припинення шлюбних стосунків. В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, зазначила, що шлюбні стосунки не підтримують з 13 січня 2018 року, просить справу розглядати без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". В судове засідання відповідач не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 10 серпня 2016 року у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1444 (а.с. 7). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Сторони 13 січня 2018 року шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона з відповідачем з 10 січня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки після народження дитини виявилося, що у них різні погляди на обов'язки в сім'ї та різне ставлення до сім'ї, відповідач проводив дозвілля разом із друзями та зневажав її як дружину. Поступово вони втратили почуття одне до одного, тому в серпні 2017 року припинили шлюбні стосунки та більше їх не поновлювали. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". В судове засідання позивач не прибула, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 36). В судове засідання відповідач не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 29). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 10 січня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 01 (а.с. 37). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони з серпня 2017 року шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона з відповідачем з 13 грудня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні характери та погляди на сімейне життя злагоди в сімейному житті між ними немає. Проживаючи спільно вони постійно конфліктували. Часті конфлікти на побутовому рівні призвели до повного припинення сімейних стосунків. З вересня 2011 року з відповідачем проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище „ [PERSON] ". В судове засідання позивач не прибула, в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати без її участі (а.с. 2). В судове засідання відповідач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 25-27), причини неявки суду не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 13 грудня 2002 року у виконкомі Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області, актовий запис № 5 (а.с. 6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони з вересня 2011 року проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved