Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивовуючи тим, що 10.07.2012 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі директора Південної електроенергетичної системи та Командитним товариством Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», за результатами відкритих торгів, був укладений договір № 228 - КА на надання послуги з оформлення права обмеженого безоплатного та строкового користування чужими земельними ділянками (їх частинами) на період прокладання (будівництва) та експлуатації повітряної лінії електропередачі ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з ПС 750 кВ Каховська і заходами ПЛ 330 кВ на правах земельного сервітуту. Маршрут трас повітряних ліній електропередачі 750 кВ «Запорізька АЕС - Каховська» проходить через земельні ділянки надані ДП «НЕК «Укренерго» в постійне користування на підставі державного акту ІІ-ХС №002111 від 3 січня 2001 року, який в обов'язковому порядку перетинає земельну ділянку належну громадянину [PERSON] що знаходиться на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області (кадастровий номер земельної ділянки 6523582500:06:003:0057) та потрапляє в охоронну зону ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС - Каховська». У жовтні 2014 року відповідачу направлялась пропозиція Херсонських магістральних електричних мереж від 15.10.2014, які знаходяться на території регіонального обслуговування Південної електроенергетичної системи Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго", щодо укладення договору на встановлення земельного сервітуту. Однак, [PERSON]І, отримавши вказаний лист по теперішній час відповіді не надав, що розцінюється як відмова від укладання договору сервітуту. Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказану ділянку повітряної лінії електропередачі без використання частини земельної ділянки, що належить [PERSON] неможливо, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться поряд із земельними ділянками належними ДП «НЕК «Укренерго», на яких заплановано встановлення опор повітряної лінії і проходження над нею електричних проводів, що тягне за собою встановлення обмежень передбачених чинним законодавством. Відмова відповідача в укладанні договору земельного сервітуту є перешкодою для здійснення будівництва та в подальшому експлуатації повітряної лінії ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС Каховська». Просить суд встановити за ДП «Національна енергетична ком-панія «Укренерго» право земельного сервітуту стосовно земельної ділянки, яка розташована на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області та належить відповідачу [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Представники третіх осіб на стороні позивача до суду не з'явились, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені в порядку ст. ст.\~74,\~76 ЦПК України. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Виходячи з наведеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 6523582500:06:003:0057 в межах згідно з планом, яка розташована на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області.(а.с.15) На виконання енергетичної стратегії України на період до 2030 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України за № 276-р від 6 квітня 2011 року затверджено проект „Повітряна лінія 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з підстанцією 750 кВ «Каховська» та заходами повітряних ліній 330 кВ, а також розпорядженням Кабінету Міністрів України за № 1026-р від 20 жовтня 2011 року затверджено титул будови „Повітряна лінія 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з підстанцією 750 кВ „Каховська" та заходами повітряних ліній 330 кВ. 10.07.2012 року між Державним підприємством Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі директора Південної електроенергетичної системи та Командитним товариством Науково-впроваджувальна фірма «Нові технології», за результатами відкритих торгів, був укладений договір № 228 - КА на надання послуги з оформлення права обмеженого безоплатного та строкового користування чужими земельними ділянками (їх частинами) на період прокладання (будівництва) та експлуатації повітряної лінії електро-передачі ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС - Каховська з ПС 750 кВ Каховська і заходами ПЛ 330 кВ на пра-вах земельного сервітуту. Маршрут траси повітряної лінії електропередачі ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС ПС 750 кВ Каховська», проходить через земельні ділянки надані ДП „НЕК„Укренерго" в постійне користування на підставі державного акту ІІ-ХС № 002130 від 03.01.2001 року, який проходить через земельну ділянку належну громадянину [PERSON], що знаходиться на території Коробківської сільської ради Каховського району Херсонської області (кадастровий номер земельної ділянки 6523582500:06:003:0057) та потрапляє в охоронну зону ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС Каховська. (а.с. 28-29) 16.10.2014 Херсонськими магістральними електричними мережами, які знаходяться на території регіонального обслуговування Південної електроенергетичної системи Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідачу направилася пропозиція про укладення договору на встановлення сервітуту, яку він отримав, однак відповідь так і не надав. (а.с. 19-26) Виконати будівельні роботи, а в подальшому експлуатувати вказану ділянку повітряної лінії електропередачі без використання частини земельної ділянки, що належить [PERSON] неможливо, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться поряд із земельними ділянками належними ДП «НЕК «Укренерго», на яких заплановано встановлення опор повітряної лінії і проходження над нею електричних проводів, що тягне за собою встановлення обмежень передбачених чинним законодавством. Відмова [PERSON] в укладанні договору земельного сервітуту є перешкодою для здійснення будівництва та в подальшому експлуатації повітряної лінії ПЛ 750 кВ «Запорізька АЕС Каховська». Статтею 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об»єктів» зазначено, що земельні сервітути щодо права будівництва та обслуговування об»єктів передачі електричної енергії встановлюються на підставі договору про встановлення земельного сервітуту між експлуатуючим підприємством та власниками та користувачами земельних ділянок, укладеному в порядку, встановленому Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 статті 401 Цивільного Кодексу України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб які не можуть бути задоволені іншим способом. Таким чином, сервітут - це право обмеженого користування чужим майном. Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном сервітуту. Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Спеціальні норми стосовно об'єкта сервітуту, такого як земельна ділянка, викладені у Земельному кодексі України. Згідно із ст. 98 ЗК України, зміст права земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною земельною ділянкою з метою усунення недоліків своєї ділянки. Відповідно ст. 99 Земельного Кодексу України, власник або землекористувач земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельного сервітуту на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв»язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій. Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Він повинен звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту. Відповідно до ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Зі змісту вказаної статі вбачається, що встановлення сервітуту здійснюється у таких правових формах як договір, закон, заповіт або рішення суду. Цей перелік є вичерпним. Таким чином, судове рішення є окремою формою сервітуту. При цьому, підставою для такої форми сервітуту є відсутність домовленості сторін. Вказане кореспондується зі статтею 100 Земельного кодексу України (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої, власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Право земельного сервітуту виникає після його державної реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на земельну ділянку. Особа, яка вимагає встановлення сервітуту має право звернутися з позовною заявою, якщо не було досягнуто домовленості щодо встановлення сервітуту та його умов. Позивач має в даному випадку довести у суді, що нормальне господарське використання його земельної ділянки або іншої нерухомості неможливо без обтяження сервітутом чужого нерухомого майна, зокрема, земельної ділянки. При цьому, необхідною умовою є те, що задоволення потреб сервітурія неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Аналогічні роз»яснення містяться у п.22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. (із змінами),відповідно до якого встановлюючи земельний сервітут суд має враховувати, що метою створення сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно користування чужим майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., витрати підлягають стягненню з відповідача. Беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає вимоги позивача правомірним та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 98-100 ЗК України, ст.ст. 401-404 ЦК України, ст.ст. 3,10,11, 57,60,88,212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved