Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 2548 грн. 03 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернувся до Знам`янської міськрайонної філії Кіровогадського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітнього. Під час реєстрації в центрі зайнятості був ознайомлений з правами і обов`язками безробітного, відповідальністю за надання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, та призначення матеріального забезпечення, про що зазначено в його заяві від 25 червня 2019 року про надання (поновлення) статусу безробітного. Відповідно до порядку та умов складання, виконання індивідуальних планів надання постуг і працевлаштування відповідач ознайомлений з обов`язком інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, які впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повертати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбаченого частиною третьою ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», також у заяві відповідач зазначив про те, що через відсутність роботи не має заробітку та інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно та засвідчив даний факт власним підпитом. Наказами Знам`янської міськрайонної філії Кірвоградського обласного центру зайнятості на підставі Закону України «Про зайнятість населення відповідачу був наданий статус безробітного від 01 липня 2019 року № НТ 190701 та припинено реєстрацію безробітного від 25 жовтня 2019 року №НТ 191025. За результатами проведеної перевірки щодо верифікації інформації про осіб, які були зареєстровані в державній службі зайнятості як безробітні, встановлено, що відповідач перебуваючи на облік у центрі зайнятості в статусі безробітного та отримуючи допомогу по безробіттю також був працевлаштований за договором Цивільно-правового характеру №12 від 07 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року у ТОВ «ТК Пегас» та не повідомив центр зайнятості, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «ТК Пегас», тим самим навмисно приховав факт свого працевлаштування. 16 січня 2020 року позивачем видано наказ №9-Д-2020 про відшкодування коштів відповідачем відповідно до ст.36 Закону за період з 07 жовтня 2019 року по 25 жовтня 2019 року. Сума допомоги за вказаний період складає 2548 грн. 03 коп. 01 лютого 2020 року відповідач особисто отримав повідомлення позивача від 30 січня 2020 року про необхідність добровільного відшкодувати незаконно отримані кошти в розмірі 2548 грн. 03 коп. проте останнє залишилося без задоволення. 16 червня 2020 року відповідач з`явився до позивача та подав заяву про зобов`язання повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю частинами, щомісячно 1 числа, а саме: 01 липня 2020 року у сумі 598 грн. 03 коп., у подальшому 01 серпня, 01 вересня, 01 жовтня, 01 листопада, 01 грудня 2000 року по 400 грн. Але в добровільному порядку сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем не повернута, тому наявні всі підстави для стягнення з нього допомоги по безробіттю в сумі 2548 грн. 03 коп. у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, написав заяву, в якій позовні вимоги підримав у повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з відміткою про отримання адресатом, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи заяви від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] 25 червня 2019 року звернувся до Знам`янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості з заявою, в якій просив до вирішення питання про його працевлаштування надати статус безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затвердженого постановою КМУ від 20 березня 2013 року № 198. Поміж іншого у заяві вказав, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» (а.с. 12). Також 25 червня 2019 року відповідачем подано заяву про призначення йому виплати по безробіттю», з 8 дня після реєстрації - 02 липня 2019 року (а.с. 13). Відповідно до Витягу з наказів про прийняті рішення по особі, [PERSON] наказом Знам`янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості від 01 липня 2019 року №НТ190701 надано статус безробітного. Наказом від 02 липня 2019 року № НТ190702 призначено допомогу по безробіттю у розмірі передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття з 02 лютого 2019 року по 25 червня 2020 року. Наказом від 02 липня 2019 року № НТ190702 розпочато виплату допомоги по безробіттю. Наказом від 25 жовтня 2019 року №НТ191025 припинено виплату допомоги по безробіттю та припинено реєстрацію безробітного, у зв`язку з поданням заяви про припинення реєстрації з 25 жовтня 2019 року (а.с. 14). З акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України « Про зайнятість населення» №79 від 17 грудня 2019 року вбачається, що Знам`янською міськрайонною філією Кіровоградського обласного центру зайнятості проведено звірку (перевірку) за фактом працевлаштування [PERSON] , та встановлено, що останній був прийнятий на роботу по Цивільно-правовому договору №12 від 07 жовтня 2019 року в Товариство з обмеженою відповідальністю «ТК Пегас», керівник [PERSON] , місцезнаходження та проведення діяльності: [ADDRESS] . Термін дії договору з 07 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року (а.с. 15). Копія цивільно-правового договору від 07 жовтня 2019 року дійсно свідчить про те, що між ТОВ «ТК Пегас» та [PERSON] було укладено цей договір про виконання останнім певних робіт вказаних у переліку в договорі, за виконання яких йому виплачується винагорода у розмірі 4200 грн. щомісяця за домовленістю, після прийняття замовником роботи за актом. Строк дії договору з 07 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року (а.с. 31). 16 січня 2020 року Кіровоградським обласним центром зайнятості видано наказ про вжиття директором Знам`янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного цетру зайнятості заходів щодо повернення коштів у сумі 2548 грн. 03 коп., виплачених безробітному [PERSON] як допомога по безробіттю (а.с. 16). Згідно з розрахунком від 20 грудня 2020 року, сума допомоги по безробіттю яка підлягає відшкодуванню, становить 2548 грн. 03 коп. за період з 07 жовтня 2019 року по 24 жовтня 2019 року, за 18 днів (а.с. 19). На адресу [PERSON] 30 січня 2020 року Знам`янською міськрайонною філією Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості скеровано листа з проханням відшкодувати переплату допомоги по безробіттю у розмірі 2548 грн. 03 коп. (а.с. 17,18). 16 червня 2020 року [PERSON] написано заяву, в якій він зобов`язався повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 2548 грн. 03 коп. до першого числа кожного місяця, протягом 6 місяців, відповідно до графіку, а саме: 01 липня 2020 року в сумі 598 грн. 03 коп., у подальшому 01 серпня, 01 вересня, 01 жовтня, 01 листопада, 01 грудня 2000 року по 400 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до абзацу 19 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України " Про зайнятість населення». Наведені норми закону пов`язують припинення виплати допомоги по безробіттю з виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг). Тобто встановлення такого факту є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі №21-20а15. Таким чином, [PERSON] з 07 жовтня 2019 року відносився до категорії зайнятого населення та з цього часу не мав права перебувати на обліку в службі зайнятості, так як мав оплачувану роботу у ТОВ «ТК Пегас». Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Всупереч нормам чинного законодавства, [PERSON] не повідомив Знам`янську міськрайонну філію Кіровоградського обласного центру зайнятості про наявність оплачуваної роботи, будучи поінформований про свій обов`язок, визначений частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Отже, наявність у застрахованої особи, яка має статус безробітної, оплачуваної роботи є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття. Згідно з ч.3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з неї з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За період одночасного працевлаштування та перебування на обліку у Знам`янській міськрайонній філії Кіровоградського обласного цетру зайнятості з 07 жовтня 2019 року по 24 жовтня 2019 року [PERSON] отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 2548 грн. 03 коп. Отже, отримана [PERSON] допомога по безробіттю підлягає поверненню з моменту виникнення обставини, що впливає на умови виплати відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», а саме з 07 жовтня 2019 року, в сумі 2548 грн. 03 коп. Відомостей про те, що станом на день розгляду справи відповідач у добровільному порядку повернув центру зайнятості безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю суду не надано. Розрахунок безпідставно отримнаої суми допомоги, відповідачем не оспорювалася, і у суду з приводу нарахованої суми сумнівів не виникає. З огляду за викладене, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання даної позовної заяви до суду.

Outcome: approved