Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач, звернувся в суд з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. В належному йому будинку зареєстрована донька, [PERSON], яка з 2010 у будинку не проживає, проте до сьогоднішнього дня з реєстраційного обліку не знімається. Її фактичне місце знаходження позивачеві не відомо. Реєстрація місця проживання відповідачки в належному позивачеві будинку не дозволяє йому вільно користуватися та розпорядитися власним будинком, в зв'язку з чим і заявлено позов. В судовому засіданні по розгляду справи позивач та його представник заявлений позов підтримали повністю, пославшись в його обґрунтування на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, тобто вважається повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надавала. За таких обставин і відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим вирішення справи без присутності відповідачки, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, його представника і вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] В даному будинку зареєстрована його донька, [PERSON], яка з 2010 року в будинку не проживає при відсутності перешкоджання їй у цьому інших осіб. Викладені обставини підтверджені в судовому засіданні, крім пояснень позивача, також показаннями свідка [PERSON], яка підтвердила не проживання відповідачки в будинку позивача з 2010р., крім того, матеріалами справи: договором купівлі-продажу будинку від 01.03.1991 р., яким підтверджено право власності позивача на будинок [ADDRESS], домовою книгою із записом про реєстрацію відповідачки, довідкою квартального комітету №13, згідно якої [PERSON] зареєстрована, але не проживає в [ADDRESS] з вересня 2010 р., а тому вважаються судом встановленими. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідачка без поважних на те причин не проживає в [ADDRESS] понад один рік, остільки існують передбачені законом підстави для задоволення вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування відповідним житловим приміщенням. Позивач при зверненні до суду посилається на обмеження фактом реєстрації місця проживання відповідачки у будинку його, як власника цього будинку, права на користування та розпорядження майном, в зв'язку з чим судом при вирішенні справи також враховується правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-57цс11, відповідно до якого у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З урахуванням викладеного необхідним є визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки підлягають судові витрати позивача по справі. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved