Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить: визнання за [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою судді від 01.02.2019 року відкрито провадження, по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.04.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позов мотивовано тим, що 23.03.1998 року з біржового контракту № 3778 укладений на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» позивач придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: : [ADDRESS] . [PERSON] сплатив за житловий будинок кошти в сумі 2000 грн. та прийняв його шляхом проживання в ньому. Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований в Каланчацькому БТІ. Однак на теперішній час позивач вирішив розпорядитися своїм будинком шляхом його продажу, однак нотаріус відмовила посилаючись на те, що йому необхідно звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним, у зв`язку з тим, що нотаріусами так як в інструкції про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угод затверджених на біржі, в зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] - в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з"явилися, причину неявки суду не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями та розміщенням оголошення на сайті суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Згідно ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, що діяв на час укладання договору, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» 23.03.1998 року відповідно до біржового контракту № 3778 позивачем було укладено договір купівлі-продажу кватири, згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . У п. 10 Договору купівлі-продажу зазначено, що договір подальшого нотаріального посвідчення не потребує. З часу придбання нерухомого майна позивачка проживає у вказаній квартирі, користується майном як власник, її право ніким не оспорюється. Позивач в позовній заяві зазначив, що має намір розпорядитися належним йому майном - продати житловий будинок, однак житловий будинок придбано за угодою, яка нотаріально не посвідчена. На сьогодні нотаріальне посвідчення угоди неможливе, оскільки інструкцією про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угод, затверджених на біржі. Позивач постійно відкрито та безперешкодно користується майном, його право власності ніким не оспорюється, проте відсутність належного нотаріального оформлення договору позбавляє позивача повним обсягом здійснювати права власника. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, які засвідчують його право власності. Також, згідно ст. 47 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За таких обставин захистити своє цивільне право позивач має змогу відповідно до статті 16 ЦК України. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги заявлені [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved