overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 18.01.1986 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований Устечківською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 1. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися 2012 року. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. На примирення не погоджується. Позивач у судове засідання не з`явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином , заяв про відкладення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав , а тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність , в порядку заочного провадження . Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Сторони мають неповнолітню дочку , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини , яка проживає з матір"ю (а.с. 7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не надав заперечення щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.10.2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 22. Від спільного шлюбу мають дітей [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки , спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Судом сторонам надавався строк для примирення з 14.03.2018 року до 14.06.2018 року та з 14.06.2018 року по 14.09.2018 року, але подружжя не примирилося. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, згодна на розгляд в порядку заочного провадження в разі неявки відповідача.. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений , заяв про перенесення розгляду,розгляд в його відсутність не подавав, тому суд за згоди позивача ухвалив розгляд проводити в його відсутність . Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2008 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 035238 (а.с.8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають , позивач на примирення не згодна . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач намагалася зберегти сім"ю , проте відповідач не бажає примирення , тому позивач просить розірвати шлюб, отже за таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27.08.2016 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області , актовий запис № 111. В шлюбі мають сина [PERSON] [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішувати питання сімейного життя і фактично припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають ,спільного господарства не ведуть. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо. Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 198107 (а.с.6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, на примирення не згодні, прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач є громадянином [PERSON] Республіки Єгипет, Александрія. Відповідно до ст.275 СК України іноземці мають в Україні такі ж права та обов"язки у сімейних відносинах , як і громадяни України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 27.07.2013 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції , актовий запис № 72. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідачка не бажає проживати з відповідачем , забрала всі речі, заощадження сім"ї, дочку та переїхала за місцем прописки та припинила будь-яке спілкування. На примирення не згоден. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, вимоги визнає. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають , на примирення не згодні. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони категорично налаштовані на розірванні шлюбу і не бажають примирення, спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідачка просить залишити за нею дівоче прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач в позовній заяві зазначив, що 28 серпня 1990 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Спільне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони не зійшлись характером та поглядами на життя, у зв»язку із чим між ними виникають суперечки та сварки, що послужило причиною звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з"явився,однак в позовній заяві зазначив,що просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо його задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Про те, що сторони одружились 28.08.1990 року, свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.1990 року, видане виконкомом Мало-Тур»янської сільської ради ,Долинського району Івано-Франківській області, актовий запис № 4. Відповідно до ст.112 ч.1 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. З даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.12.1997 року встановлено, що від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 16.10.2015 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що був зареєстрований Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 107. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися, спільного господарства не ведуть, проживають окремо ще до народження дитини . На примирення не погоджується. Сторони в підготовче засідання не з"явилися , кожен з них окремо подав письмову заяву в яких просять розгляд проводити в їх відсутність , позивач вимоги підтримав, просить їх задовольнити , відповідачка вимоги визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Судом на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають сина Марка [INFO] (а.с.8) Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені ще до народження дитини, спільно не проживають , спільного господарства не ведуть. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не надала заперечення щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.02.2005 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між подружжям припинилися. На примирення не погоджується. Сторони в підготовче засідання не з"явилися, кожен з них окремо подав письмову заяву в яких просять розгляд проводити в їх відсутність, позивач вимоги підтримала, просить їх задовольнити , відповідач вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Судом на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу мають дочку [PERSON] . [INFO] (а.с.7) Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені , спільно не проживають , спільного господарства не ведуть. Частиною 1\~ст. 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не надав заперечення щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач в позовній заяві просить розірвати шлюб укладений з відповідачкою 14.06.2014 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції в Чернігівській області , актовий запис №46. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . Причиною розлучення є те, що сторони не змогли по взаємній згоді вирішувати питання подружнього життя, стали виникати непорозуміння , подружжя спільно не проживають , припинили будь-які відносини , на примирення не погоджується. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надіслав до суду письмову заяву в якій просить розгляд провести в його відсутність , вимоги підтримує, просить їх задовольнити , згоден на заочний розгляд( а.с. 16) . Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином , про що свідчить розписка , що повернулася до суду , заяви про розгляд справи в її відсутність , про перенесення розгляду не подавала , про причини неявки не повідомляла , заперечення не подавала , а тому суд, враховуючи згоду позивача , ухвалив провести розгляд справи в її відсутність. . Розглянувши позовну заяву , дослідивши матеріали справи , суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб ( а.с.5) .Від шлюбу маєть неповнолітню дитину (а.с.6). Відповідно до викладеного в позові сторони не змогли вирішувати питання сімейного життя за спільною згодою , а тому припинили шлюбні відносини , проживають окремо . Позивач наполягає на розірванні щлюбу , отже не бажає примирення та збереження сімейних відносин з відповідачем. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Враховуючи, те що сторони не проживають спільно , не ведуть спільного господарства, тобто припинили будь-які відносини , позивач наполягає на розірванні шлюбу , відповідач не надав заперечення щодо розірвання шлюбу , то суд вважає , що за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказала, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає спільно з позивачем, і знаходиться на її утриманні. В даний час відповідач у справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON],, [INFO] у розмірі ? частини доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, з моменту звернення до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляд справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи суду не надіслала. Відповідач у судове засідання не з"явився , про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. 04 серпня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, за наступними обставинами. Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 5) сторони у справі є батьками бутовой [PERSON], [INFO]. Згідно, довідки /а. с. 6/ дитина знаходиться на утриманні позивача. Згідно, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві вказала, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають спільно з позивачем, і знаходяться на її утриманні. В даний час відповідач у справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON],[INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, з моменту звернення до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з"явився , про день і час розгляду справи повідомлений належним чином , заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. 14 квітня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, за наступними обставинами. Згідно копії свідоцтв про народження (а. с. 10-11) сторони у справі є батьками [PERSON] та [PERSON] Згідно, довідки /а. с. 3/ діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Outcome: approved