Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» 20.10.2020 року звернувся\~до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій волі у період з березня 2019 року по квітень 2020 року в сумі 10055,59 грн. 10.02.2014 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від представника Концерну «МТМ» надійшла заява про зменшення позовних вимог на сумму основного боргу, а саме на 10055, 59 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~мешкаючого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ІПН:\~ [NUMBER] на користь Концерну Міські теплові мережі" на р/р [NUMBER] , банк ПАТ АБ „Укргазбанк, МФО 320478, ЄДРПОУ 32121458 судовий збір у розмірі 2102,00 грн., 3% річних у розмірі 38,27 грн., пеню у розмірі 208,84 грн., а всього 2349 (дві тисячі триста сорок дев*ять) гривень 11 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2020 року по справі відкрите провадження. Ухвалено справу слухати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та просила стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн., 3% річних у розмірі 38,27 грн., пеню у розмірі 208,84 грн., а всього 2349 гривень 11 копійок. Представник відповідача [PERSON] росила прийти рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2018 року між Концерном „Міські теплові мережі та [PERSON] укладено договір № 650464 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація відпускає теплову енергію у вигляді гарячої води Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору (п. 1.1. Договору). Згідно укладеного Договору об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення № 64, підвалу літ. А-5 у будинку [ADDRESS] . На виконання умов Договору Енергопостачальна організація відпустила теплову енергію у період з березня 2019 р. по квітень 2020 р. на загальну суму 12375,64 грн. [PERSON] було повністю сплачено суму основного боргу, що підтверджується заявою представника Концерну «МТМ» Лойко А.О. про зменшення позовних вимог та долученим до заяви розрахунком. Крім того, згідно п. 7.2.10. Договору за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію, Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2 % від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Оплата пені не звільняє Споживача від виконання своїх обов`язків по оплаті заборгованості. Отже сума нарахованої пені складає 208,84 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, 3% річних від простроченої суми складають 38.27 грн. Оскільки боржником [PERSON] була сплачена у повному обсязі сума основного боргу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача, 3% річних у розмірі 38,27 грн., та пені у розмірі 208,84 грн. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved