Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. За час перебування у шлюбі нею та відповідачем [PERSON] було придбане майно, а саме : автомобіль Honda Accord 2007 року випуску д.н. [NUMBER] за 240000 грн. Автомобіль знаходиться у володінні та користуванні відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі, обгрутнтовуючи свій позов з посиланням на вимоги ст.. 61 СК України, але при цьому не спростовував тих фактів на які посилався відповідач та його представник, що кошти на придбання спірного автомобіля були виручені з продажу автомобіля «Мазда СХ7». В судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили, зазначаючи, що спірний автомобіль було придбано виключно за особисті кошти відповідача по справі, які останній виручив з продажі автомобіля «Мазда СХ7», що був придбаний відповідачем до укладання шлюбу з позивачем та був проданий перед придбанням автомобіля «Хонда». Свою позицію відповідач та його представник обґрунтовували з посиланням на вимоги сть. 57 СК України, а також стверджували, що позивач з відповідачем фактично не вели спільного господарства та фактично відразу ж після вагітності позивача припинили шлюбно - сімейні стосунки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. 17.06.2015 року відповідачем [PERSON] було придбано автомобіль Маzda CX-7 на підставі довідки-рахуноку [NUMBER], яка була видана ТОВ ,,Автопауер", що підтверджується довідкою начальника регіонального сервісу центру в місті Києві територіального сервісного центру № 8041. Автомобіль Маzda CX-7 було придбано відповідачем за особисті кошти до укладання шлюбу. 13.12.2015 р. позивач надав довіреність на третю особу щодо представлення його інтересів ( володіння, розпорядження, користування) автомобілем «МАЗДА СХ7», чим фактично здійснив відчуження вказаного автомобіля 15.02.2015 року відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 369 відповідачем [PERSON] було придбано автомобіль Honda Accord 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER]. Ціна автомобіля склала сто сорок дев'ять тисяч гривень. Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру в м.Києві автомобіль МАЗДА СХ7 держ. номер [NUMBER] на праві власності належав [PERSON] в період часу з 17.06.2015 р. по 13.12.2015 р. в подальшому вказаний автомобіль було знято з реєстраційного обліку для продажу. Такожє відповідно до довідки з Регіонального сервісного центру в м.Києві 15.12.2015 р. за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на спірний автомобіль «Хонда Акорд» держ.номер [NUMBER] на підставі договору купівлі - продажу, вартість вказаного автомобіля складала 149 тис. грн.. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до п.1 ст.61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Однак, відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Так, автомобіль Honda Accord 2007 року випуску було придбано відповідачем за кошти з продажу автомобіля Маzda CX-7, які є його особистою приватною власністю . Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, взявши до уваги покази свідка [PERSON] враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, позовні вимоги не підлягають задоволенню. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 57, 60,61,63 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed