Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про витребування з (чужого) незаконного володіння [PERSON] земельну ділянкою загальною площею 0,58 кв.м, розташовану по [ADDRESS] визначену ТЕХНІЧНИМ ПАСПОРТОМ ОКП КООБТІ від 22.08.2013р. №4347 в розмірах 8,93 - 6,28 - 8.10 - 3.62 - 4.10 метрів, зобов'язати знести забудову визначену ТЕХНІЧНИМ ПАСПОРТОМ ОКП КООБТІ від 22.08.2013р. №4347 під літерою Ж - визначену як будівлю побудовану іншою особою за розмірами 8,10 -4,10 метрів, відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення його права, шляхом відновленням зовнішньої огорожі визначеною ТЕХНІЧНИМ ПАСПОРТОМ ОКП КООБТІ від 22.08.2013р. №4347 пунктирними лініями в розмірах 8.10-3.62 - 4.10 метрів та ґрунтового покриття земельної ділянки в розмірах 8,93-6,28-8.10-3.62 -4.10 метрів та стягнути судові витрати 698 грн. 87 коп. і допомогу адвоката у розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та в обґрунтування позову зазначив, що він є власником даної, переданої йому на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 року № 1591 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що заходиться за адресою: [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки 3510100000:17:104:0007. Дане право власності на вказану земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 428532, виданим 20.10.2009 року Кіровоградською міською радою. В порушення норм ч. 1 ст.78 ЗК , ч.4 ст. 373 ЦК відповідно до якої власник земельної ділянки має право володіти, користуватися і розпоряджатися нею на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, відповідач [PERSON] самовільно, без його дозволу, побудувала (капітальний) торговельний павільйон «[INFO]» по [ADDRESS] на належній йому земельній ділянці. З цього приводу неодноразово звертався до прокуратури, інспекції ДАБК, податкової служби, управління Держкомзему в. м. Кіровограді. З отриманих відповідей на звернення чітко випливає, що відповідач на самовільно захопленій землі, без погодження з органами архітектури та будівельного контролю незаконно розмістила торговельний павільйон та пункт «шиномонтажу», що стало приводом для оформлення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП України. Договів оренди землі від 23.07.10 року, укладений між сторонами , суперечить вимогам статей 14 та 15 Закону України "Про оренду землі», не містить конкретних та суттєвих .умов щодо умов користування земельною ділянкою та її цільового призначення, строків та порядку її повернення після закінчення строку оренди. Крім того даний договір також потребував обов'язкової державної реєстрації, невід'ємною частиною якого являється проект відведення, план або схема земельної ділянки, акт визначення меж в натурі та акт прийому -передачі. Враховуючи зазначені обставини, вимушений був звернутися з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод в її користуванні. З цього приводу є рішення Апеляційного суду від 05.06.2013 р. яке набрало законної сили в якому зазначено: «що є всі підстави вважати, що в порядку передбаченому законом договір оренди земельної ділянки від 23 липня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] не укладався, і відповідно він не може бути визнаний недійсним» Крім того, згідно висновку начальника ОКП КООБТІ Шихової В.В. від 22.08.2013р. №4347 на заяву зазначено що під час проведення обстеження житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Салтикова - Щедріна, 1-в встановлено що земельна ділянка зменшена на 58,0 м. кв. за рахунок забудови іншою особою. З доданим до висновку ТЕХНІЧНИМ ПАСПОРТОМ в якому на схематичному плані земельної ділянки під літерою Ж' визначена будівля побудована іншою особою та зайнятою нею площею земельної ділянки у вигляді п'ятикутника 8,93 - 6,28 - 8.10 - 3.62 - 4.10 метрів. З відповіді від 15.08.2011р. №191 на звернення від 12.07.2011р. вх. № 2534 до управління Держкомзему у м. Кіровограді Кіровоградської області зазначено, що земельна ділянка по вул. Салтикова - Щедріна (біля житлового будинку № 1-в) самовільно захоплена [PERSON] під розміщення «шиномонтажа» та торговельного павільону загальною площею 0,0020 га. З відповіді від 11.05.2012р. Прокуратури м. Кіровограда в Кіровоградської області зазначено, що земельна ділянка по вул. Салтикова -Щедріна (біля житлового будинку № 1-в) плошею 0,0020 га (інфор. Держкомзему) самовільно захоплена [PERSON] Будь-які дозвільні документи на земельну ділянку та вказані стаціонарні об'єкти відсутні. У відповіді першого заступника міського голови Дзядух В від 21.06.2012р. зазначено, що на прилеглій до будинку території розміщений торговельний та шиномонтажний павільйони. Рішення Кіровоградською міською радою про виділення земельної ділянки за зазначеною адресою не приймалося. Притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.. 53-1 КУпАП з накладанням стягнення у вигяді штраф та видано припис про усунення порушень вимог земельного законодавства. Частина зазначеної земельної ділянки незаконно знаходиться у користуванні відповідачки [PERSON] Тому просить позов задовільнити повністю. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що позов не визнає повністю. Дане будівництво було розпочане в 2008 році за згоди власника з метою подальшого укладення договору оренди землі з власником з визначеною платою за користування землею. В даному будівництві приймав участь позивач , який допомагав заливати фундамент. В 2009 році почав працювати [INFO], який працював до листопада місяця 2012 року. Працювати перестали з підстав , що позивач скаржився в різні установи і їм було відключено світло, яке подавалося від гаражів , оскільки вимагав збульшення орендної плати за використовувану землю. Зазначила, що позов є безпідставним, оскільки всі дії по будівництву даного приміщення та забудови земельної діяльності вчинялися за згоди власника та його допомоги і ним за це отримувалася плата , на даний час приміщення не використовується, жодних перешкод позивачу не вчиняється. Судом встановлено наступні факти . [PERSON] на підставі державного акту, ЯЗ № 428532 від 20 жовтня 2009 року, виданого за рішенням Кіровоградської міської ради від 8 грудня 2005 року № 1591, є власником земельної ділянки загальною площею 677,99 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] /а.с.19/. 23 липня 2010 року між позивачем та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди частини вказаної земельної ділянки розміром 20 кв.м. строком на 36 місяців /а.с. 9/. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2013 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2013 року скасовано, у задоволенні позову про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самовільної забудови та повернення земельної ділянки до її початкового стану відмовлено( а.с. 7,8). При цьому дано оцінку даному договору , як не укладеному з підстав відсутності встановлених законодавством умов, необхідних для укладення даного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало зконної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи абод особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч. 1 ст. 60 даного Кодексу кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 1 ст.319 ЦК України визначено право власникаволодіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 4 статті 373 ЦК Українивстановлено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на власний розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. В технічному паспорті на садибний /індивідуальний житловий будинок ОКП КООБТІ від 22.08.2013 року, № 4347 зазначено, що будівлю побудовано іншою особою, зазначений факт не оспорюється сторонами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю. Всі складені акти перевірок дотримання вимог земельного законодавства , приписи, протоколи про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення мали місце після звернення позивача до відповідних органів із заявами щодо самовільного захоплення [PERSON] без будь-яких дозвольних документів земельної ділянки і побудову приміщення. При цьому , в судовому засіданні, встановлені обставини свідчать про те, що приміщення побудоване відповідачем та її чоловіком для здійснення підприємницької діяльності на земельній ділянці , належній позивачу було проведене за згоди позивача , що спростовує зазначення про самовільне захоплення [PERSON] земельної ділянки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони погодили порядок та умови користування земельною ділянкою, позивач допомагав у проведенні будівельних робіт, надавав можливість користуватися даною земельною ділянкою протягом 2009-2012р.р., що свідчить про відсутність факту самовільного захоплення земельної земельної ділянки та незаконного володіння . При винесенні рішення , суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Тому виходячи з встановлених в суді обставин, наданих суду сторонами доказів , в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та необгрунтованим і задоволенню не підлягає. Позивач , укладаючи даний договір, надаючи можливість проведення забудови даної частини земельної ділянки мав розуміти значення своїх дій та тягар відповідальності за проведення самовільної забудови йому належної земельної ділянки. Згідно ст.88 ЦПК України суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed