Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2008. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. Відповідач з лютого 2020 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач є здоровим і працездатним, працює на шахті в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має. Позивач не може забезпечити самостійно дитині належний рівень життя, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~починаючи з\~27.11.2020\~року і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] 15.02.2021 року надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~позову до\~суду і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини всіх його доходів (заробітку), щомісячно. Однак, відповідач у відзиві зазначив, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання дитини має становити не більше 1/4 частини від його доходу щомісячно. Відповідач вказав, що був змушений переїхати до іншого міста на роботу зі стабільною та вчасною виплатою заробітної плати. Позивач не підтримала його рішення та залишилася проживати в м. Вугледарі разом з сином. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2020 року. Однак, відповідач добровільно здійснював переказ коштів на утримання сина. Загальна сума переказу склала 17000 грн.. Крім того, він неодноразово приїздив до сина, забирав його на вихідні та проводив з ним час. На теперішній час відповідач не має у власності рухомого чи нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів, має зобов`язання по щомісячній сплаті коштів у рахунок погашення споживчого кредиту в сумі 30000 грн., який було витрачено у період спільного проживання з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 13.01.2021 року подав до суду письмове клопотання, в якому просив суд розглядати справу за його відсутності та винести рішення відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, дослідивши докази, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 20.09.2008 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 142, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2008 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2014 року (а.с.5). Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою ОСББ «Мир-Вугледар» № 038 від 22.09.2020 року (а.с.6). Позивач не працює. Відповідач працює в ДВАТ "Шахта «Степова» ДХК «Павлоградвугілля». Відповідно до копій квитанцій АБ «Укргазбанк», наданих відповідачем [PERSON] , останнім перераховано кошти: 06.01.2021 року в сумі 4000,00 грн., 27.11.2020 року в сумі 500,00 грн., 18.12.2020 року в сумі 8500,00 грн., 21.12.2020 року в сумі 4000,00 грн. (а.с.29-32). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сімейний кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону утримувати дитину до досягнення нею повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про те, що його матеріальний стан не дає йому змоги приймати участь в матеріальному утриманні сина до досягнення ним повноліття. Доводи відповідача про наявність у нього зобов`язання щодо погашення споживчого кредиту не спростовує його обов`язок та спроможність сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Суд також враховує, що відповідач в добровільному порядку неодноразово перераховував кошти позивачу на утримання сина, про що свідчать копії квитанцій: від 06.01.2021 року на суму 4000,00 грн., від 27.11.2020 року на суму 500,00 грн., від 18.12.2020 року на суму 8500,00 грн., від 21.12.2020 року на суму 4000,00 грн. Враховуючи викладене, фактичне визнання відповідачем уточнених позовних вимог та не заперечення проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, з урахуванням матеріального становища позивача і відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд\~допускає негайне\~виконання рішень\~у справах\~про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved