Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Якимівської селищної ради Якимівського р-ну Запорізької області про визнання права власності на житлову квартиру., мотивуючи тим, що 28 травня 2015 року рішенням Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області №10 було передано у власність [PERSON] [INFO] квартиру [ADDRESS]. Після отримання рішення №10 від 28 травня 2015 року [PERSON] замовила технічний паспорт. 04 червня 2015 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] був виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту квартира складається з однієї кімнати та має загальну площу 31,2 кв.м., житлову 16,6 кв.м. В подальшому [PERSON] [INFO] звернулась до Реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області з метою реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS]. Однак реєстраційною службою Якимівського районного управління юстиції Запорізької області мені було відмовлено у реєстрації права власності. Свою відмову в реєстраційній службі мотивували тим що рішення Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області №10 від 29.05.2015 року не є правоустановчим документом. На теперішній час [PERSON] не має можливості ані отримати свідоцтво про право власності на квартиру, ані зареєструвати за собою право власності оскільки відповідно до вимог п.п.5.6 Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від О7.02.2002 року "Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» на підтвердження виникнення права власності на нерухоме майно, органами місцевого самоврядування видавалися відповідні свідоцтва про право власності на спеціальних бланках однак відповідне положення втратило чинність з 01 січня 2013 року на підставі наказу Міністерства юстиції України №1844/5 від 14 грудня 2012 року з 01.01.2013 року. Враховуючи вищенаведене [PERSON] [INFO] вирішила звернутись до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача подав до суду заяву, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі . та розглянути справу без його участі. В судове засідання представник відповідача та третьої особи подали заяви, у яких позов визнали у повному обсязі та просили розглянути справу без їх участі. Суд ухвалив слухати справу без участі сторін. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для проведення попереднього розгляду справу без участі сторін. У відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.316 ч.І ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправна позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також; у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі . На підставі викладеного,

Outcome: approved