Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 05.02.2020 [PERSON] звернулася до Ладижинського міського суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Тростянецького районного суду від 25.06.2011 в справі № 2-592/11 стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) на 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Свої вимоги аргументує тим, що 19 грудня 2007 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] життям синів не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Також вказує на те, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 червня 2011 року вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.05.2011. З моменту ухвалення Тростянецьким районним судом Вінницької області рішення, відповідач працевлаштувався на роботу у філію «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», де отримує набагато більшу заробітну плату, ніж на підприємстві, у якому працював на момент винесення рішення. Окрім того, відповідач став власником двох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дані земельні ділянки він здає в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю ім. Б. Хмельницького та отримує відповідну орендну плату. Все це свідчить про покращення його матеріального стану. Позивач не має можливості працевлаштуватися, оскільки через те, що в неї на утриманні знаходиться двоє дітей з інвалідністю, у зв`язку з чим їй постійно потрібно займатися їхнім здоров`ям, а саме: проходити з ними медичні огляди, перебувати на лікуванні, відвідувати їх. Виходячи з викладеного вище, позивач [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів з 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на ј частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Просила проводити розгляд справи без її участі та участі її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав та змінених позовних вимоги щодо зміни розміру аліментів з 1/3 на ј частину усіх видів заробітку (доходу)щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, було постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 37). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З копії паспорта серії [NUMBER] , виданого [PERSON] вбачається, що вона народилася [INFO] у с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер платника податків - [NUMBER] (а.с. 6-8). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Вінницькій області вбачається, що 19 грудня 2007 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , реєстраційний номер платника податків - [NUMBER] (а.с. 11,12). З копії довідки № 2948 від 16.12.2019 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). З копії паспорта громадянина України, виданого 20.08.2018 [PERSON] , вбачається, що він народився [INFO] у с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області, документ № [NUMBER] (а.с. 10). З копії картки фізичної особи - платника податків, від 03.08.2009 вбачається, що [PERSON] , 10.09.2003 було одержано ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.15). З копії довідки №3296 від 01.11.2018 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З копії рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 27.01.2019 №28 вбачається, що вирішено подати Тростянецькому районному суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 29.01.2020 №2.1-12-250 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно з яким він ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, утриманню синів, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не допомагає матеріально (а.с. 18). З копії рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 25.06.2011 вбачається, що було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.05.2011 (а.с. 19) З копії індивідуальної програми реабілітації інваліда №518 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом дитинства та перебуває на інвалідності з 2006 року (а.с. 21-24). З копії висновку лікарсько-консультативної комісії КП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка» від 26.07.2015 [PERSON] , 10.09.2003 встановлено діагноз F84.0 (а.с. 20). З копії посвідчення, виданого Тростянецьким УПТСЗН серія ААБ № 261982 від 24.03.2009, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям інвалідам до 18 років в розмірі 627 грн 10 коп. (а.с. 25). З копії посвідчення, виданого УПТСЗН Вінницького району серія [NUMBER] від 02 квітня 2009 року [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства та отримує допомогу у розмірі 275 грн 75 коп. (а.с. 30). З копії корінця медичного висновку №111 про дитину-інваліда віком до 18 років, вбачається, що у [PERSON] захворювання F71.18 (а.с. 31). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 26-28). З роздруківки результатів пошуку проваджень в АСВП від 04.02.2020 вбачається, що [PERSON] є боржником, а [PERSON] стягувачем аліментів, інших виконавчих проваджень немає (а.с. 29). V. Оцінка Суду. Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з висновком органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 27.01.2020 №2.1-12-250, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд приймає до уваги заяву відповідача [PERSON] , який не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд звертає увагу, що на момент розгляду справи - 05.06.2020 [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" "Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України." Відтак, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] позов задоволенню не підлягає. Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач в позовній заяві посилається на те, що аліменти, які присуджено судом до стягнення з відповідача є незначними, на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки обставини, враховані судом при винесенні рішення змінилися, позивач доглядає сина - інваліда, проходить з ним медичні огляди, перебуває на лікуванні. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. При цьому, Розділом VI ЦПК України регулюються процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного вище, виходячи з фактичних обставин справи, визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд вважає за необхідне збільшити визначений рішенням суду розмір стягуваних аліментів з 1/6 частини всіх видів доходів на ј частину усіх видів (заробітку) доходу, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Суд вважає, що такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно квитанції № 30 від 07.05.2020 року позивачем було сплачено 840 грн. 80 коп., який і підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial