overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 19.02.2005 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 334. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на подружнє життя, у зв'язку з чим було втрачено почуття довіри, поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинено з листопада 2013 року. Позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, подала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 19.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, актовий запис № 334, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 24.02.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинено з 2011 року, подружжя втратило почуття кохання, пошани та довіри один до одного, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя в майбутньому, тому подальше збереження шлюбу є неможливим. Позивач просить суд розірвати шлюб. [PERSON] подала суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 24.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 26.07.2007 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 2011 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у неї з відповідачем сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та поваги та через постійні конфлікти. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26.04.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №029383, виданим 26.04.2007 року, про що зроблений актовий запис за № 441. В шлюбі у сторін народились дочки [PERSON] , [INFO], та Сюзанна, [INFO]. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за № 441. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у неї з відповідачем сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння та через постійні конфлікти, які часто були спричинені зловживанням відповідачем спиртними напоями. Даний шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.09.1998 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №050543, виданим 12.09.1998 року, про що зроблений актовий запис за № 1107. В шлюбі у сторін народились дочка [PERSON] , [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.09.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за № 1107. В силу вимог статті 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS], власником якого вона є, посилаючись на те, що остання без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явилась і не повідомила про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON], 1973 року народження, зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Зазначений будинок є власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САС № 421138 від 5 липня 2010 року. Відповідач у будинку позивача в с.Підгайчики Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає з 2011 року, хоча зареєстрована за цією адресою. Дана обставина підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов позивача. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку позивача в [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], власником якої вона є, посилаючись на те, що останній без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира є приватною власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 29 серпня 2002 року. Відповідач у квартирі [ADDRESS] без поважних причин не проживає з червня 2013 року, хоча зареєстрований за цією адресою. Дана обставина підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов позивача від 6 серпня 2013 року, 10 вересня 2013 року, 15 жовтня 2013 року, затверджених Дружбівським селищним головою Теребовлянського району. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого вона є, посилаючись на те, що останній без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області. Зазначений будинок є власністю позивача. Відповідач у будинку позивача в с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає з вересня 2013 року, хоча зареєстрований за цією адресою. Дана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку позивача в с.Соснів Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню та вихованню дітей. У судове засідання позивач не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог із підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову Прокурор позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Третя особа служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації Тернопільської області у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії [NUMBER], [NUMBER], виданих відділом реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до висновку служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації від 27 червня 2014 року вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] його батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], оскільки він не займається вихованням дітей, не проявляє жодного інтересу до дитячих потреб, не відвідує їх за місцем проживання та не надає матеріальної допомоги. Неповнолітні діти проживають разом із матір»ю та її чоловіком [PERSON] у [ADDRESS]. Відповідач проживає у [ADDRESS] Згідно із характеристиками Щасливського навчально-виховного комплексу Бориспільської районної ради Київської області від 6 червня 2014 року у вихованні дітей [PERSON], [PERSON] приймають участь мати та вітчим [PERSON] Рідний батько дітей [PERSON] протягом п»яти років жодного разу до школи не з»явився, не цікавиться їх життям, не бере участі у їх вихованні. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх дітей, необхідність забезпечення умов для їх нормального виховання та розвитку, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] слід задовольнити та позбавити останнього батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про їх виселення із будинку за адресою: [ADDRESS] 1 серпня 2014 року позивач змінила свої вимоги, подавши письмову заяву, згідно з якими просить визнати відповідачів такими такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], власником якого вона є, посилаючись на те, що останні без поважних причин понад один рік не проживають за вказаною адресою. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явились, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання змінених позовних вимог. Відповідачі [PERSON], [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не з"явились і не повідомили про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Зазначений житловий будинок є приватною власністю позивача, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 30 квітня 2014 року. Відповідачі у будинку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин не проживають з 2009 року, хоча зареєстровані за цією адресою. Дана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов позивача від 24 липня 2017 року, затвердженим старостою с.Бурканів Теребовлянського району. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON], [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживають за адресою: [ADDRESS] За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved