Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд усунути [PERSON] перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] та визначити способи участі [PERSON] у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, а саме: кожну п`ятницю та суботу з 17:00 год. п`ятниці до 19:00 години суботи, за місцем фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі; кожен день народження дитини [PERSON] , а саме [INFO] щороку до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 год. до 16:00 години, періодичне спілкування іншими засобами зв`язку (за допомогою телефону, Інтернет мережі); в літній і зимовий період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України та за її межами у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, не заперечила проти визначення способів участі позивача [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , місця та часу їхнього спілкування: кожну п`ятницю та суботу з 17:00 год. п`ятниці до 19:00 години суботи, за згодою дитини, за місцем фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі; кожен день народження дитини [PERSON] , а саме [INFO] щороку до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 год. до 16:00 години, за згодою дитини; періодичне спілкування іншими засобами зв`язку (за допомогою телефону, Інтернет мережі); в літній і зимовий період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України та за її межами у встановленому законом порядку, за згодою дитини [PERSON] . Щодо позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні суду пояснила, що відповідач [PERSON] не чинить позивачу [PERSON] будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. До початку судового засідання представник третьої особи П "яна О .В. подала до суду висновок органу опіки та піклування Рівненської РДА про визначення способу у часті у вихованні дитини та сплікуванні з нею №396/06/01-57/19 від 30 січня 2019 року. Крім того, зазначила, що Службою у справах дітей Рівненської райдержадміністрації проведено бесіду з [PERSON] , в ході якої встановлено, що вона не чиннить перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином. Водночас повідомила, що [PERSON] не звертався до органу опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації з питанням про визначення йому способу участі у вихованні сина. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі №569/14467/17 від 22 лютого 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписом статті 76 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. На підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, позивач [PERSON] надав суду копію рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та копію свідоцтва про народження сина [PERSON] . Втім, зазначені копії документів підтверджують лише факт батьківства позивача по відношенню до [PERSON] , [INFO] , при цьому не є доказом створення йому відповідачем [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною. Окрім того, позивач [PERSON] не звертався до Органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області з заявою про визначення йому способів участі у вихованні дитини та спілкування з нею, що не заперечувалося представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що відповідач [PERSON] чиннить будь-які перешкоди позивачу [PERSON] у вихованні їхньої дитини та спілкування з нею, позивачем суду не надані. З врахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у позовних вимогах [PERSON] щодо усунення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку органу опіки і піклування про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею №396/06/01-57/19 від 30 січня 2019 року, [PERSON] проживає у [ADDRESS] , у власному будинку, загальною площею 180 кв.м. Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 грудня 2018 року встановлено, що будинок газифікований, підведене водопостачання. в будинку чисто, прибрано, створені хороші умови для проживання та розвитку дитини. є окрема дитяча кімната, обладнана усім необхідним відповідно до віку дитини. [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на дитину в розмір 3000 грн., за місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності в період 2018-2019 років не притягався. В ході проведеної бесіди з хлопчиком встановлено, що тато добре до нього ставиться. [PERSON] пояснив, що хоче спілкуватися з татом в денний період без ночівлі. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування Рівненської райдержадміністрації вважає можливим визначення [PERSON] способу участі у вихованні [PERSON] , щотижня з 17 години п`ятниці до 19 год. суботи (за згодою дитини), у день народження дитини з 12 години до 16 години, у канікулярний період (зима та літо) 7 діб. Відповідно до ст. ст.11,15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Виходячи з положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ст.ст. 141,159 СК України, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Принципом 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, передбачено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, умово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивач [PERSON] має право брати участь у вихованні сина, оскільки батьки дитини мають рівні права щодо дитини. При визначенні часу спілкування позивача з дитиною, суд враховує висновок органу опіки та піклування, інтереси дитини та вважає доцільним визначити наступні способи участі позивача [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , місця та часу їхнього спілкування:кожну п`ятницю та суботу з 17:00 год. п`ятниці до 19:00 години суботи, за згодою дитини [PERSON] , за місцем фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі; кожен день народження дитини [PERSON] , [INFO] , а саме [INFO] щороку до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 год. до 16:00 години, за згодою дитини; періодичне спілкування іншими засобами зв`язку (за допомогою телефону, Інтернет мережі); в літній і зимовий період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України та за її межами у встановленому законом порядку, за згодою дитини [PERSON] , [INFO] . Такий графік зустрічей позивача з дитиною, на думку суду, в достатній мірі забезпечить як право позивача на його участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні, так і права та законні інтереси малолітньої дитини та її матері. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved