Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що 14.08.2020 року на підприємство, на якому працює позивач, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.07.2020 року винесену приватним виконавцем Богатиренко А.І. З єдиного державного реєстру боржників позивачу стало відомо про те, що приватним виконавцем Богатиренко А.І. відкрито виконавче провадження (ВП № 62431524), на підставі якого була винесена вказана постанова. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис № 12303, виданий 03.04.2020 року приватним нотаріусом Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» грошових коштів у розмірі 40339,70 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис підлягає скасуванню, посилаючись на те, що даний спір виник з правовідносин, які пов`язані з отримання позивачем кредитної картки, разом з тим нею жодних кредитних договорів з відповідачем не укладалось, заборгованості по кредиту не має. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Починаючи з 2019 року позивач неодноразово зверталася до банку з питань наявності (існування) заборгованості, але необхідної інформації, як і сприяння у цьому питанні, не отримала. Також, фактично була позбавлена можливості отримання достовірної та повної інформації, щодо реального стану заборгованості (у разі її наявності), всупереч ст. 56 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Крім цього, не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від банку. Суми, що підлягають стягненню, у тому числі відсотків та комісії є надмірно великими та необґрунтованими. Відповідач не міг надати нотаріусу оригінал кредитного договору в зв`язку з його відсутністю. Однією із ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує таких факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, не отримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Будь-яких документів (вимог) про розмір заборгованості та усунення порушень позивач від відповідача не отримувала. На підставі вищевикладеного, просить визнати виконавчий напис № 12303 від 03.04.2020 року вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харою Н.С. таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача в наданому суду клопотанні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вказав, що законодавством України передбачено право Банку здійснити стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису. Дана дія передбачена ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Позивачем не доведено факту, яких саме вимог законодавства нотаріусом не було дотримано. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у судове засідання не з`явився, в наданому суду клопотання просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Треті особи Приватний виконавець Богатиренко А.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Судом встановлено, що позивач працює на ПП «ЕКОГАРАНТ». 14.08.2020 року на адресу ПП «ЕКОГАРАНТ» надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] від 21.07.2020 року, винесена приватним виконавцем Богатиренко А.І. у виконавчому провадженні ВП № 62431524. Вказана постанова була прийнята приватним виконавцем Богатиренко А.І. при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса № 12303, що виданий 03.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в якому пропонується звернути стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» щодо заборгованості в розмірі 40339,70 гривень. За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі - Порядок № 296/5). Пунктом 19 ст. 34 Закону № 3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону № 3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку. За статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік №1172). У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-XII та Порядку № 296/5. В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, чина редакція Переліку № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався. Позивач 12.12.2018 року підписала заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, просила відкрити на її ім`я поточний рахунок, надати кредитну картку, встановити кредитний ліміт у сумі 26377 грн., сторони обумовили, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки, що позивач з правилами користування платіжною карткою ознайомлений, зобов`язується дотримуватися. Умов ДКБО, якими установлено строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки та які містять підпис позичальника, немає в справі. Не зважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вчинила виконавчий напис на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.12.2018 року, яка не є нотаріально посвідченим договором, не забезпечена іпотекою. Крім того, нотаріусом не було дотримано вимог законодавства щодо наявності безспірної заборгованості. З заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 12.12.2018 року та заяви про вчинення виконавчого напису неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, ці документи не відображають інформацію щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не містять відомостей, яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, з них не можливо встановити дійсний розмір заборгованості. Фактично нотаріус не мав достовірної та повної інформації щодо заборгованості боржника. При цьому, відповідно до п.п. 2.3. Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Доводи позивачки щодо невиконання відповідачем цієї умови і неотримання нею від банку письмової вимоги (повідомлення) про усунення порушень основного зобов`язання в порядку ст. 81 ЦПК України відповідачем спростовані не були. Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved