Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області, в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Мати з дитиною зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька малолітньої [PERSON] у свідоцтві про народження записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Родина [PERSON] , яка виховує малолітню доньку [PERSON] , перебувала на обліку Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 22 березня 2013 року, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, а з квітня 2020 року вищевказана родина отримувала соціальну послугу соціального супроводу. Відповідно до інформації ПМЦСССДМ від 15 жовтня 2020 року за № 1202, [PERSON] не виконує основні заходи щодо подолання складних життєвих обставин, не займається пошуком роботи, не створює безпечні та комфортні умови для дитини, відмовляється від співпраці, постійно перешкоджає у доступі до житлового приміщення. Фахівцями Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON] щодо відповідального ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, необхідності працевлаштування, своєчасного переоформлення державної виплати одиноким матерям, але дана громадянка продовжує зловживати спиртними напоями та безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків. Також, суб`єктами соціальної роботи Покровської міської територіальної громади неодноразово здійснювалися виходи за адресою проживання родини, а саме: [ADDRESS] , однак, жодного разу потрапити до житлового приміщення та обстежити умови проживання не видавалось можливим. 07 жовтня 2020 року фахівцю Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, старшому інспектору сектору ювенальної превенції Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, соціальному педагогу КЗ «Навчально-виховний комплекс № 1» вдалось потрапити до помешкання за вищевказаною адресою. Дане житлове приміщення складається з однієї кімнати, потребує ремонту, санітарні норми не дотримано, кухня, санвузол захаращені пакетами з речами та мотлохом. Окремі спальні місця не облаштовані, відсутня постільна білизна, подушки та ковдри брудні, відсутні робоче місце для дитини, ігровий куточок. Крім того, 07 жовтня 2020 року, о 16 год. 10 хв., біля будинку за адресою: [ADDRESS] було знайдено дитину, залишену без батьківського піклування, малолітню [PERSON] , про що складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та доставлено вищевказану дитину до інфекційного відділення комунального підприємства «Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області» з ознаками педикульозу. Після проходження лікування малолітню [PERSON] за наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року було тимчасово влаштовано в родину громадян [PERSON] та [PERSON] , де дитина перебуває по теперішній час. За інформацією, наданою [PERSON] 21 жовтня 2020 року, за час перебування в його родині малолітньої [PERSON] , матір дитини [PERSON] жодного разу не з`являлася та не цікавилася життям дитини. Також, відповідачка веде аморальний спосіб життя. Крім цього, відповідно до інформації КНП «ЦПМСД Покровської міської ради Дніпропетровської області» від 08 жовтня 2020 року, дитина [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у лікаря психіатра з Ds: Р88. Відповідач лікуванням та оздоровленням дитини займається недостатньо, рекомендації лікаря не виконує. Частіше з дитиною до лікаря звертається бабуся [PERSON] , з 11 вересня 2020 року дитина лікується з приводу педикульозу. Мати участі в лікуванні дитини не приймає. Останній огляд педіатром проводився 07 жовтня 2020 року за участю бабусі [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої управлінням освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року, [PERSON] є ученицею 5-А класу КЗ «НВК № 1». За період, який [PERSON] навчається у КЗ «НВК № 1», а саме: з 01 вересня 2020 року, мати не несе відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, співпрацювати з адміністрацією навчального закладу не бажає, постійно залишає дитину на бабусю, вдома майже не буває, займається своїм особистим життям та веде аморальний спосіб життя. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, змушені звернутися до суду та просять позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь державного закладу чи особи, яка буде опікуватись [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник виконавчого комітету не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.48). Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася. Конверт, який був направлений за адресою останнього її місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «За строками зберігання» (а.с.47). Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [INFO] народилася [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 62, складений 15 січня 2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.5). Відповідно до витягу № 00011547396 від 25 грудня 2012 року з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , відомості про батька були зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.6). Наказом № 29 від 15 квітня 2020 року виконавчим комітетом Покровської міської ради було надано соціальну послугу супроводу родині [PERSON] (а.с.7), який в подальшому було зупинено, у зв`язку з тим, що продовжувати соціальний супровід не видається можливим та є безґрунтовним (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Покровської міської ради № 433 від 28 жовтня 2020 року було затверджено висновок органу опіки та піклування Покровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.34-35). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] ухиляється від виховання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про її фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить висновку, що [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Суд також вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, він має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Тому, оскільки [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , з неї підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу чи особи, де перебуватиме дитина. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За таких обставин, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved