Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 03 травня 2014 року уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис № 33. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого в сім'ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сторони стали чужими людьми та можливості зберегти сім'ю не мають, оскільки подружні відносини між ними припинилися з листопада 2015 року, з цього часу вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно не мають. Зазначає, що неповнолітня донька проживає з відповідачем.Таким чином, вважає, що подальше збереження сім'ї неможливе, а тому просить розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності та у відсутності його представника, позові вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 03.05.2014 уклав шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис № 33, свідоцтво про шлюб [NUMBER] Від даного шлюбу у них [INFO] народилась донька - [PERSON], про що складено актовий запис № 12 та що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.07.2017 Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Львівській області. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved