Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ЗАТ КБ Приватбанк, яке в подальшому було перейменовано в ПАТ Приватбанк, та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №SUC0G0000002196, згідно з яким остання отримала кредитні грошові кошти у розмірі 126250,00 грн. на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу від 07 грудня 2007 року, розташованої за адресою: [ADDRESS], із платою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, строком користування до 07 грудня 2031 року. Зазначає, що згідно п.п, 1.5, 2.4 кредитного договору погашення платежів за кредитом здійснюється виключно у національній валюті України - гривні, в період до 07 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору, ануїтентними платежами у розмірі 1643,76 грн. У п.д. 6.4 кредитного договору сторони погодили нарахування пені у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не менше 1 гривні.У п.п. 6.6 кредитного договору сторони погодили нарахування штрафу у розмірі 10% від суми невиконаного зобов'язання. В забезпечення виконання зобов'язання за названим договором 07 грудня 2007 року, між відповідачем та [PERSON] був укладений іпотечний договір № SUC0G0000002196, згідно з яким іпотекодавець - [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, передала в іпотеку нерухоме майно житлового призначення, що стане власністю іпотекодавдя у майбутньому, а саме: двокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 44,85 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначений предмет іпотеки придбаний іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К. Д. 07 грудня 2007 року На момент укладання цього іпотечного договору не було здійснено державної реєстрації предмета іпотеки у встановленому чинним на той час законодавством порядку. Після державної реєстрації договору купівлі-продажу квартири (предмета іпотеки) в КП «Сумське міське БТІ», 18 грудня 2007 року між відповідачем та [PERSON] був укладений договір про внесення змін до іпотечного договору. 04 серпня 2008 року [PERSON] була написана заява , в якій [PERSON] повідомляє банк про прийняття рішення змінити валюту кредиту по договору про іпотечний кредит №SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року. Просить залишок заборгованості по даному договору у розмірі 113103,35 грн., конвертувати в валюту дол. США по курсу процесинга на дату укладення додаткової угоди до договору та встановити строк кредитування 288 місяців. 11 серпня 2008 року між відповідачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № SUC0G10000002196 від 07 грудня 2007 року, відповідно до якої всі істотні умови договору були повністю змінені і викладені у новій редакції, а саме: "п.п.1.1 банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.8.1 цього договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у розділі 8 договору. Кредит надається в обмін на зобов'язання позивальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. п.п.8.1 банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок [NUMBER] на строк з 11.08.2008 р. по 07.12.2031 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 24443,65 дол. США на наступні цілі: на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору. Станом на 11.08.2008 р. залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит №SUC0GI0000002196 від 07.12.2007 р. складає 113418,53 гри., що еквівалентно 24443,65 дол. США. п.п.8.2 для виконання даного договору банк відкриває позичальникові: рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам. Кредит надається в обмін на зобов'язання. У відповідності до п.п. 5.3, 55 додаткової угоди сторони погодили сплату штрафу у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову та встановили терміни позовної давності тривалістю 5 років. 11 серпня 2008 року [PERSON] підписала заяву про продаж іноземної валюти, відповідно до якої доручила ЗАТ КБ Приватбанк продати отримані за додатковою угодою 24443,65 дол. США і купити 113418,53 грн. для перерахування цих 113418,53 грн. на відповідний рахунок для погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № SUC0G0000002196від 07 грудня 2007 року. 11 серпня 2008 року між відповідачем та [PERSON] була укладена так звана «Додаткова угода до договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року», укладаючи яку сторони домовились про те, що залишок коштів по «гривневому» договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року (113418,53 грн.) буде переведений за діючим на той час курсом у долари США (24443,65 дол. США) і на цю суму буде укладена «Додаткова угода». З часу укладення 11 серпня 2008 р. «Додаткової угоди» позичальник повинен повернути Банку зазначену в ній суму кредиту - 24443,65 дол. США, в той же час «гривневий» кредит по договору про іпотечний кредит № SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року є сплаченим (виконаним). Зазначає, що умовами так званої «Додаткової угоди» від 11 серпня 2008 року була змінена не тільки валюта кредиту, але й інші істотні умови кредитного договору від 07 грудня 2007 року, зокрема, відсоткова ставка за користування кредитними коштами, винагорода, інші платежі тощо. Пунктом «відповідальність сторін» в додатковій угоді в значній мірі розширені можливості застосування відповідачем санкцій фінансового характеру до позивача: введено можливість накладення штрафу, значно (майже в два рази) збільшено строк позовної давності; валюта кредитування - з національної валюти - гривні змінено на дол. США; розмір відсотків за користування кредитом: кредитний договір - 1,25% на місяць, додаткові угоди - 1,17% на місяць, і хоча процентна ставка начебто нижча, однак враховуючи, що мова йде про дол. США, реальна сума збільшується; винагорода за резервування ресурсів - в кредитному договорі взагалі не була передбачена, а була додана саме додатковою угодою. Звертає увагу суду на те, що аналізуючи умови укладеної так званої «додаткової угоди» можна дійти висновку про те, що ця угода є не чим іншим як новим кредитним договором, укладеним за іншими істотними умовами, ніж кредитний договір, який припинився з часу укладення цієї «додаткової угоди», а отже припинилася і іпотека, яка забезпечувала це зобов'язання. 11 серпня 2008 року фактично укладено новий кредитний договір з абсолютно новими умовами, при цьому заборгованість по гривневому кредитному договору була повністю погашена, що підтверджується заявою про продаж іноземної валюти, а в даний час існує лише заборгованість у доларах США на підставі так званої «додаткової угоди». [INFO] [PERSON] померла та позивач [PERSON] є спадкоємцем (чоловіком) померлої. Позивач прийняв спадщину, звернувшись в установленому законом порядку до нотаріуса з відповідною заявою та отримав свідоцтво про право на спадщину. Звертаючись до суду з позовом за захистом, позивач посилається на невизнання банком його права на припинення застави у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою. Позивач вказує на те, що з часу припинення основного зобов'язання - Договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року (з 11 серпня 2008 року), припинилася і застава (іпотека) за іпотечним договором від 07 грудня 2007 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], яка забезпечувала це зобов'язання, оскільки застава (іпотека) належного останній на праві приватної власності нерухомого майна, яка є похідною від основного зобов'язання, припиняється у зв'язку з припиненням основного зобов'язання, яке нею забезпечувалося, на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку». А тому, відсутні правові підстави для утримання під обтяженням чи обмеженням майна позивача, переданого в заставу (іпотеку) за іпотечним договором Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати іпотеку відповідно до іпотечного договору № SUC0GI0000002196 від 07 грудня 2007 року, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 6868 та договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. 07 грудня 2007 року за р. № 6868, укладеного 18 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 7076, такою, що припинена з 11 серпня 2008 року внаслідок припинення (виконання) основного зобов'язання; виключити запис з Державного реєстру іпотек обтяження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалкою К.Д.; виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], відчуження якої заборонено згідно реєстраційного запису від 18 грудня 2007 року за № 6253507, внесений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К.Д. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки. 08 жовтня 2018 року представник позивача надав суду документи на виконання ухвали суду від 01 жовтня 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09 січня 2019 року на 10 год. 00 хв. 09 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 11 березня 2019 року у зв'язку з зайнятістю головуючого судді Сидоренко А.П. в розгляді кримінальної справи№591/3617/18. В даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно між [PERSON] і відповідачем склалися договірні відносин, їй надавалися кошти, укладався іпотечний кредит. Дійсно вона зверталася листом до банку про зміну валюти кредиту, на підставі чого була укладена додаткова угода. Заборгованість за нею є непогашеною. [PERSON] померла, а тому між позивачем і банком виникли спадкові правовідносини. З позовом не погоджується, оскільки фактично відбулось рефінансування заборгованості. Долари були продані, купили гривню, одним кредитом закрито старий кредит. Це додаткова угода, а не новий договір. Зазначає, що не вважає, що виконання договору відбулося належним чином, просить суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір про іпотечний кредит № SUC0G0000002196, згідно з яким [PERSON] отримала кредитні грошові кошти у розмірі 126250,00 грн. на придбання у власність квартири за адресою: [ADDRESS], із платою відсотків у розмірі 15,00% на рік, строком користування до 07 грудня 2031 року(а.с. 37-40). В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором 07 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом якого є нерухоме майно: двокімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 44,85 кв.м., житловою площею 29,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41-42). 04 серпня 2008 року [PERSON] звернулась до Банку з заявою, в якій просила змінити валюту кредиту по договору про іпотечний кредит № SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року, та залишок заборгованості по даному договору у розмірі 113103,35 грн., конвертувати в валюту долари США по курсу процесинга на дату укладення додаткової угоди до договору, просила встановити строк кредитування 288 місяців (а.с.44). 11 серпня 2008 року між [PERSON] та Банком укладено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № SUC0G0000002196від 07 грудня 2007 року (а.с.45-48). Відповідно до п.п.8.1 Додаткової угоди банк зобов'язувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок [NUMBER] на строк з 11 серпня 2008 року по 07 грудня 2031 р. включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 24443,65 дол. США на наступні цілі: на придбання нерухомості, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору. Станом на 11 серпня 2008 року залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит № SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року складає 113418,53 гри., що еквівалентно 24443,65 дол. США. 11 серпня 2008 року [PERSON] підписала заяву про продаж іноземної валюти, відповідно до якої доручила ЗАТ КБ Приватбанк продати отримані за додатковою угодою 24443,65 дол. США і купити 113418,53 грн. для перерахування цих 113418,53 грн. на відповідний рахунок для погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року (а.с.49). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.50). З свідоцтва про право власності від 26 січня 2016 року вбачається, що [PERSON], який є переживши чоловіком [PERSON], яка померла [INFO], належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). Статтею 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, згідно якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначеності умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами укладеної між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 11 серпня 2008 року додаткової угоди позичальник і банк змінили умови кредитування за кредитним договором. Проте укладення додаткової угоди вказує на те, що сторони погодили нові умови правовідносин, які вже урегульовані первісним правочином, а тому доводи заявленого позову з приводу припинення основного зобов'язання внаслідок укладення додаткової угоди не відповідає дійсності. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною п'ятою статті 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За п. 3.4. іпотечного договору, укладеному між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» 07 грудня 2007 року, іпотека припиняється: а) виконанням у повному обсязі зобов'язання; б) в інших випадках, передбачених чинним законодавством України Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», статті 593 ЦК України іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З п. 1. іпотечного договору, укладеному між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» 07 грудня 2007 року, термін «договір про іпотечний кредит» використовується у значенні Договір про іпотечний кредит №SUC0G0000002196 від 07 грудня 2007 року, укладений між іпотеко держателем та іпотекодавцем, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладення цього договору та можуть бути укладені після його (цього договору) укладання. Таким чином іпотека є дійсною і для укладеної між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк» додаткової угоди та виконує функцію засобу забезпечення виконання зобов'язань за зазначеною угодою. З огляду на те, що під час судового засідання сторони зазначили, що зобов'язання за додатковою угодою виконані не були на момент смерті позичальника [PERSON], відсутні правові підстави для застосування ст. 17 Закону України «Про іпотеку» щодо припинення основного зобов'язання. За вказаних обставин відсутні правові підстави для визнання іпотеки такою, що припинена з 11 серпня 2018 року внаслідок припинення (виконання) основного зобов'язання. Оскільки позовні вимоги щодо виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна є похідними від позовної вимоги про визнання іпотеки такою, що припинена, в їх задоволенні також необхідно відмовити.

Outcome: dismissed