Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кобзар Л.В. про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після смерті [PERSON] , він звернувся в нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки він не подав необхідних документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. А тому просить захистити його право власності на житловий будинок в порядку спадкування та задовольнити позовні вимоги. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Однак від Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності їх представника. Третя особа: приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Кобзар Л.В., в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Однак від приватного нотаріуса Жовківського районного нотаріального округу Кобзар Л.В на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у її відсутності. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на те, що вони подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення по справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видного 15.11.2016 року виконавчим комітетом Гійченської сільської ради Жовківського району Львівській області, актовий запис №23. Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00023777360 від 27.08.2019 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] 19.06.1975 року, у зв`язку із чим змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис №25. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого в с.Гійче Жовківського району Львівської області 4.12.1975 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , а [PERSON] є його матір`ю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1219 вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала, була зареєстрована в [ADDRESS] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1224 вбачається, що [PERSON] , син померлої [PERSON] проживав, був зареєстрований разом із нею і був зареєстрований до дня її смерті [INFO] , в [ADDRESS] та вели спільне господарство. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1215 вбачається, що заповіт від імені гр. [PERSON] -1937 р.н., яка померла [INFO] у Гійченській сільській раді не посвідчувався. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1212 вбачається, що станом на 15.04.1991 року згідно із погосподарською книгою, членами колгоспного двору [ADDRESS] були: голова домогосподарства - [PERSON] -1912 р.н. (помер [INFO] ); [PERSON] (дружина)- 1909 р.н. (померла [INFO] ); [PERSON] (дочка)- 1937 р.н. (померла [INFO] ); [PERSON] (зять)- 1941 р.н. (помер [INFO] ). Рішенням Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 26.09.2019 року №34 розділено колишній колгоспний двір [ADDRESS] в рівних частинах: ј частина за гр. [PERSON] , ј частина за [PERSON] ; ј частини за [PERSON] , ј частина за [PERSON] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1210 вбачається, що станом 15.04.1991 року [PERSON] -1912 р.н.; [PERSON] - 1909 р.н.; [PERSON] - 1937 р.н.; [PERSON] - 1941 р.н. не втратили право на частку в майні колгоспного типу дворуза адрксою [ADDRESS] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1211 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , в арешті, під забороною та в заставі не перебуває. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Жовківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 27.08.2019 року, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №24. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1218 вбачається, що [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1223 вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані і проживали разом із померлим [PERSON] у [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] та вели спільне господарство. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1213 вбачається, що заповіт від імені [PERSON] -1912 р.н., який помер [INFO] у Гійченській сільській раді не посвідчувався. Із повторної копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Жовківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області від 27.08.2019 року, що [PERSON] [INFO] , померла [INFO] , актовий запис №30. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1217 вбачається, що [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1222 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані в [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1214 вбачається, що заповіт від імені [PERSON] -1909 р.н., яка померла [INFO] у Гійченській сільській раді не посвідчувався. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Гійченською сілською радою Жовківського району Львівської обласі від 13.01.2014 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1220 вбачається, що [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1221 вбачається, що [PERSON] дружина померлого [PERSON] проживала разом із ним і була зареєстрована у [ADDRESS] до дня смерті [INFO] та вели спільне господарство. Із копії довідки Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області від 17.11.2020 року №1216 вбачається, що заповіт від імені [PERSON] -1941 р.н., який помер [INFO] у Гійченській сільській раді не посвідчувався. Із довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 04.09.2019 року №4940 вбачається, що станов на 31 грудня 2012 року, житловий будинок [ADDRESS] , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Гійченської сільської ради 21.10.1987 року, згідно рішення Несерівського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року та записано 21.10.1987 року в реєстрову книгу за р.№103. Дублікат свідоцтва про право влансості на вищевказаний будинок видано 03.09.2019 року на підставі рішення виконкому Гійченської сільської ради №20 від 30.05.2019 року. Із копії дубліката свідоцтва про право власності на будівлю від 21.10.1987 року вбачаєьться, що будинковолодіння [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] . Зареєстровано в реєстрову книгу №1 за №103 21.10.1987р. З постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій від 25.08.2020 року № 88/01-16, виданої приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Кобзар Л., вбачається, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з підстав відсутності правовстановлюючого документу та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на частку померлого. З копії технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що загальна площа будинку становить 71,2 кв.м., житлова - 48,8 кв.м., з господарськими будівлями. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до 1268 ЦК України, спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, відповідно до ст.549 ЦК України (в ред.1963 року) [PERSON] є таким, що прийняв спадщину, вступивши реально у володіння та управлінням спадковим майном після смерті матері [PERSON] . Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Оскільки господарство в [ADDRESS] відносилося до колгоспного типу двору, інші члени двору мають право на частку. Однак оскільки з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації прав на нерухоме майно і відповідно до ч.1 п.9 ст.27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація їх права власності на частки будинку можлива лише за рішенням суду. Відповідно до ст.392 ЦК України передбачено захист порушеного права шляхом подання позовної заяви про визнання права власності. Згідно вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається за заповітом або за законом. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved