Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 20.02.2008 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір № 001-03911-200208. Відповідно до пункту 1.2. вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26257902150599 в національній валюті України - гривні, випускає та надає Держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування Держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Віза Класичний, що міститься в Додатку № 1 до Договору, та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає Держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладання кредитного Договору встановлює ліміт Кредитної лінії на Рахунку в сумі 3000.00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається. Станом на 20.09.2013 р. відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 3376,51 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за невиконання умов Кредитного договору в розмірі 3376,51 грн. та суму судового збору. В судове засідання представник позивача не з"явився, в своїй заяві просить розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в своїх запереченнях просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в зв»язку з пропуском позовної давності, наслідки якої просила застосувати, про що надала відповідне клопотання. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» правонаступником якого є ПАТ " Дельта Банк " та [PERSON] 20.02.2008 року було укладено договір № 001-03911-200208, за яким ТОВ «Комерційний Банк «Дельта" надало [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. (а.с. 5,6). Відповідно до п.1.4 договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календаних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Як вбачається з розрахунку заборгованості зняття готівки в сумі 3000 грн. відбулося 21.02.2008 року та протягом 2008 та 2009 років відповідно до кредитного договору позивачка користувалася наданими їй кредитними коштами та здійснювала погашення заборгованості з останньою датою платежа 20.02.2009 року. Відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, що відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з п.3.6 договору держатель картки зобов»язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обов»язкового мінімального платежу, складові якого зазначаються у Тарифах. Останній платіж відповідачкою по погашенню заборгованості здійснено 20.02.2009 року. Тобто про порушення свого права позивач знав вже наступного місяця після невиконання відповідачкою свого обов»язку по сплаті заборгованості по кредиту щомісяця. Позивач звернувся до суду з даним позовом 21.11.2013 року, тобто майже через 5 років з дня, коли відповідач довідався про порушення свого права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed