Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання факту сумісного проживання, визнання сертифікату втраченим та визнання права власності, просить суд: встановити факт сумісного проживання однією сімєю [PERSON], який помер 14.01.2007 року з [PERSON]; визнати Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0270123, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №123 виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.07.1997 року за №465/97, який підтверджує право на земельну частку (пай), що розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Розквіт» с. Стара Царичанка, який був виданий на імя померлого [PERSON] втрачений; визнати за нею право на земельну частку (пай), що розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Розквіт» с. Стара Царичанка, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0270123, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №123 виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.07.1997 року за №465/97. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2007 року помер її двоюрідний брат спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Розквіт» с. Стара Царичанка, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0270123. Інші спадкоємці, які б мали право на частину спадкового майна відсутні. Вона бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а також не доведеністю родинного звязку із своїм двоюрідним братом, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечень не має, просить вирішити питання у відповідності до діючого законодавства. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 14.01.2007 року помер спадкодавець [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай), розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Розквіт» с. Стара Царичанка . Матеріалами справи встановлено, що позивач є двоюрідною сестрою померлого [PERSON], який помер 14.01.2007 року. Так, у відповідності до свідоцтва про народження позивача, яка змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу вбачається, що її батьком був [PERSON], який помер 13.12.2014 року. /л.с.15,21/ Згідно довідки № 779/02-21 від 23.10.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою, гр. [PERSON], який помер 14.01.2007 року дійсно народився в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області 01.01.1973 року. Його батьками були: батько [PERSON], мати: [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про народження батька позивача [PERSON], що помер 13.12.2014 року, його батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 782/02-21 від 23.10.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою, гр. [PERSON] /батько спадкодавця [PERSON]/, який помер 20.04.2000 року дійсно народився в с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського району Одеської області 01.02.1950 року. Його батьками були: [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, судом встановлено факт того, що батьки позивача та спадкодавця [PERSON] були рідними братами, а відповідно [PERSON], яка змінила прізвище у зв`язку з укладанням шлюбу та [PERSON], який помер 14.01.2007 року були двоюрідними братом та сестрою. У відповідності до довідки № 762/02-21 від 09.10.2008 року, виданої Старокозацькою сільською радою, гр. [PERSON] на момент смерті свого двоюрідного брата [PERSON], який помер 14.01.2007 року проживали разом і вели спільне господарство за адресою: с. Стара Царичанка, вул. Пушкіна, 52 Білгород-Дністровського району Одеської області /л.с.12/. Вказане також підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON], у відповідності до яких вони підтверджують, що дійсно [PERSON] проживала зі своїм братом [PERSON] з 2000 року до дня його смерті 14.04.2007 року /л.с.16-19/. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті двоюрідного брата [PERSON], про що надала до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори заяву /л.с.13/. Проте листом завідувача Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори [PERSON] № 419/02-17 від 25.04.2018 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також у звязку з неможливістю довести родинний зв'язок із спадкодавцем /л.с.11/. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. \~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Факт належності\~[PERSON] права на земельну частку (пай), розташовану на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у землях КСГП «Розквіт» с. Стара Царичанка підтверджується листом № 123 від 18.05.2018 року, виданим Управлінням агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, у відповідності до якого: згідно наявної в управлінні агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ КСГП «Розквіт», за номером 123 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку /пай/ серія ОД № 0270123, виданий на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.07.1997 року № 464/97 на ім'я [PERSON], про що було зроблено відповідний підпис в графі підпис власника сертифіката на право на земельну частку /пай/. Проте, оригінали вказаних правовстановлюючих документів у позивача відсутні, вони були втрачені. Так, позивачем до місцевої газети «Слово Придністров'я» було подано оголошення , а саме: "Сертифікат на земельну частину /пай/ в землях КСГП «Розквіт» серія ОД № 0270123 виданий 24.07.1997 року на ім`я [PERSON] вважати втраченим» /л.с.14/ Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає\~ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що у судовому засіданні було доведено факт того, що позивач та спадкодавець є двоюрідними братом та сестрою, встановлено факт сумісного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2000 року по день смерті спадкодавця [PERSON], який помер 14.01.2007 року, інших спадкоємців судом не виявлено, отже позивач може бути визнана спадкоємицею до майна померлого [PERSON] за законом четвертої черги в судовому порядку, прийнявши до уваги також те, що у нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості прийняти спадщину після смерті двоюрідного брата, оскільки у неї відсутні правовставнолюючі документи на спадкове майно, які були втрачені, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судовому порядку не надається можливим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved