Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

До суду надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач посилався на те, що 13.10.2009 року між ним та відповідачем було укладено Угоду № 301552, предметом якої є надання Учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об»єднання грошових коштів учасників через систему АвтоТак. Від відповідача він розраховував отримати автомобіль протягом року з моменту підписання Угоди. Перед укладенням Угоди він ознайомився з її змістом, але мало її зрозумів. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами Угоди. Вважає, що вказана Угода була підписана під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваної Угоди, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст.ст.18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в обману споживача. При умові належного роз'яснення йому всіх умов та наслідків даної Угоди, він не погодився б на її укладення. Умови Угоди є несправедливими по відношенню до нього, оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на його шкоду. Вважає укладену Угоду такою, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує його права як споживача послуг та як громадянина України, Угода не відповідає його внутрішній волі на момент укладення та на даний час, а тому підлягає визнанню судом недійсною. Позивач зазначив, що правовідносини, які виникли між ним та відповідачем на підставі спірної Угоди, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Положеннями ч.1, ч.2 ст.18 вказаного Закону встановлено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. По-перше, в Угоді не встановлений строк, після якого Угода припиняє свою дію, а умова Угоди про її дію до повного виконання сторонами своїх зобов'язань не є встановленим сторонами строком припинення дії Угоди, оскільки суперечить ч.1 ст.251 ЦК України та ч.1 ст.252 ЦК України. По-друге, умовами спірної Угоди в порушення п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюється його (споживача) обов'язок виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Так, відповідно до ст.1, ст.2 розділу 2 Додатку № 2 до Угоди «Правила функціонування системи придбання в групах Авто Так» система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого доходу групи. Учаснику, який сплатив повну вартість автомобіля та виконав усі зобов'язання щодо сплати внесків в оплату послуг та страхових внесків, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому асигнаційному акті, який буде проводитися у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов'язання за Угодою. Такий учасник користується пріоритетом в отриманні автомобіля перед іншими учасниками групи. Угода не передбачає будь-якої відповідальності ТОВ «АВТО ПРОСТО» за невиконання умов договору, тоді як відповідальність учасників групи за невиконання зобов'язань за угодою передбачена. По-третє, відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. При укладенні спірної Угоди ним було сплачено вступний внесок у розмірі 4 571,64 грн., та 54 періодичних платежів у розмірі 103 138, 15 грн.., що становить загальну суму 107 709,79 грн. Відповідно до п.4.1 ст.4 Додатку №2 до Угоди учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даною Угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в Угоді.. У спірній Угоді відсутнє значення «Ціна автомобіля», яке застосовується у Додатку №1 до спірної Угоди, але міститься визначення поняття «поточна ціна автомобіля». Вважає, що відповідач використав підміну поняття «ціна автомобіля» та «поточна ціна автомобіля» використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману, тим самим порушуючи норми ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, умовами спірної Угоди встановлено його обов'язок сплачувати чисті внески, розмір яких постійно змінюється залежно від поточної ціни на автомобіль, навіть після отримання автомобіля. При цьому, спірною Угодою встановлено, що учасник, який вже отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання всіх платіжних зобов'язань за договором, тобто поки не буле повністю виплачена вся вартість автомобіля і щомісячні винагороди згідно з графіком. Викладене дає підстави стверджувати, що умови спірної Угоди надали можливість відповідачу збільшувати ціну без надання йому права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Спірна Угода містить ознаку, зазначену в п.13 ч.3 ст.18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови Угоди слід зазначити як несправедливі. Вказані порушення призводять до значного та постійного збільшення його витрат при виконанні ним умов спірної Угоди, що завдає йому майнової шкоди та не узгоджується з тими витратами, які були зазначені сторонами Угоди в момент її вчинення. Відповідачем здійснюється нечесна підприємницька практика, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. На момент вчинення спірного договору ТОВ «Авто Просто» не роз'яснило йому, що воно не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах, як вбачається з рекламного оголошення «АвтоТак» - відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч.1 ст.15 Закону «Про захист прав споживачів». З урахуванням того, що зміст договору є складним для сприйняття і розуміння правової природи правочину, прав та обов'язків сторін, спрямований на використання відповідачем нечесної підприємницької практики, він вважає, що спірну Угоду укладено під впливом помилки щодо обставин, які мають істотне значення, при вчиненні ним правочину, а зазначеною Угодою порушено його права, які підлягають захисту вставленим законом способом. Просить визнати недійною з моменту укладення Угоду № 301552 від 13.10.2009 року з усіма додатками, укладену між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО», застосувати реституцію як наслідок недійсності правочину, а також стягнути з відповідача судовий збір. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача - ТОВ «АВТО ПРОСТО» - в судовому засіданні заперечив проти позову, пояснив, що укладена між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та позивачем складається з основного тексту, Додатку № 1 та Додатку № 2. Статтею 10 цієї Угоди та Додатків до неї передбачено, що її підписання є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди і Додатків. Опис послуг в Угоді приведений детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування Угоди. Таким чином, позивачу до підписання Угоди довелась вичерпна інформація про послуги, які надаються відповідачем. Підпис позивача в Угоді стоїть поряд із текстом про те, що учасник отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та всі Додатки до неї. Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету Угоди, так і щодо його прав та обов'язків і прав та обов'язків відповідача. Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов'язків за Угодою виступає п.13.8 Додатку № 2 до Угоди, з якого вбачається, що, підписавши Угоду, учасник має 7 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також право на прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі АвтоТак, при чому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення учасник має повідомити АВТО ПРОСТО шляхом подання заяви до центрального офісу. Неподання заяви про розірвання Угоди та підпис позивача на Угоді та Додатках до неї є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Угоди і Додатків до неї. Умови надання позивачеві послуг на підставі Угоди та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в Угоді та Додатках до неї, тому вони вважають, що позивач мав повну, достовірну та своєчасну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання. Відносно строків отримання автомобіля та строків дії Угоди , граничний термін виконання зобов'язань за Угодою ТОВ «Авто Просто» залежить виключно від строку виконання зобов'язань за Угодою саме учасником системи Авто Так. Відповідно до ст.7 Угоди, вона набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Угодою чітко встановлено, що її предметом є надання послуг системи Авто Так, та встановлено строк її дії - до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою, що прямо передбачено ст.ст.631, 905 ЦК України, тобто укладена між сторонами Угода жодним чином не порушує вимог законодавства України. Кінцевим результатом укладених Угод з учасниками певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками групи, за умови дотримання ними встановлених Угодою умов. Таким чином, укладена між позивачем та ними Угода направлена на реальне настання правових наслідків - отримання учасником автомобіля в результаті виконання ним умов Угоди, при чому, відповідач не має можливості втручатись у розподіл прав на отримання автомобілів у групі, оскільки такий розподіл проходить у відповідності до умов укладеної Угоди та не може бути змінений, а строк отримання права на отримання автомобіля залежить виключно від учасника. Не відповідають дійсності посилання позивача на те, що надання йому права на отримання автомобіля залежить від інших учасників, оскільки АВТО ПРОСТО гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля, за умови, що учасник системи виконує всі зобов'язання, які випливають з цієї Угоди, та жодної залежності від інших учасників щодо цього не існує. Щодо обов'язків та відповідальності сторін, а також дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, всупереч твердженням позивача в Угоді регламентовано відповідальність ТОВ «АВТО ПРОСТО» за порушення договірних зобов'язань. Посилання на невідповідність умов Угод з ТОВ «АВТО ПРОСТО» нормам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» вже була предметом розгляду у Верховному Суді України, за наслідком якого було винесено Постанову № 6-40цс13 від 11.09.2013 року. Отже відповідач вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на чинному законодавстві та укладеній Угоді, і з цих підстав просять відмовити у задоволенні його позовних вимог повністю. У подальшому представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2009 року між [PERSON] та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладена Угода № 301552, предметом якої є надання Учаснику послуг системи АвтоТак (позивачу по справі), спрямованих на придбання автомобіля (а.с.12). Відповідно до статті 3 вказаної Угоди ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується надавати Учаснику системи наступні послуги, включаючи, але не обмежуючись: включення Учасника до системи Авто Так шляхом підписання даної Угоди; формування груп Учасників для придбання автомобіля; включення Учасника до групи для придбання автомобілів; організація та створення умов для придбання автомобілів Учасниками системи; здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистриб'ютору за рахунок коштів, сплачених Учасниками системи на умовах Угоди; забезпечення отримання автомобіля Учасниками системи згідно з умовами Угоди; здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля Учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля; формування фонду для повернення коштів; приймання та перерахування страхових платежів відповідній страховій компанії; адміністрування групи, до складу якої входить Учасник системи, протягом всього строку її існування; надання всіх інших послуг, визначених в Угоді та додатках до неї; вчинення всіх інших дій, спрямованих на придбання Учасником автомобіля через систему. Відповідно до статті 5 Угоди Учасник зобов'язується виконувати зобов'язання, передбачені Угодою, в порядку та строки, визначені Угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, пов'язані зі вступом до системи при укладання Угоди; сплатити плату за послуги, пов'язані з видачею автомобіля за системою при надані такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов'язань, встановлених Угодою; підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов'язань за Угодою; за вимогою Авто Просто надавати копії квитанцій про оплату внесків за Угодою. Відповідно до ст.7 Угоди, Угода набирає чинності з моменту її підписання обома Сторонами й діє до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов'язань, передбачених Угодою. Як вбачається з Додатку №1 до Угоди позивач мав намір отримати автомобіль . Відповідно до Додатків №1, №2 до вказаної угоди, учасник системи сплачує: плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи у розмірі 4571,64грн., щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %, щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,3% + ПДВ, щомісячний страховий платіж - 0,065%, плата за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ. Відповідно до п.1.1, 1.2 Додатку №2 до Угоди зобов'язання АВТО ПРОСТО щодо надання послуг з придбання Автомобіля Учасником забезпечується угодами, укладеними між АВТО ПРОСТО та Постачальником Автомобіля. Учасник уповноважує АВТО ПРОСТО на організацію та адміністрування системи АвтоТак. Система функціонує таким чином, що кількість Учасників групи, яким надається Право на отримання Автомобіля, відповідає кількості Автомобілів, яку можливо придбати за рахунок Чистого Фонду групи. Відповідно до п.п.2.3, 2.4 Додатку №2 до Угоди, Учасник зобов'язаний повністю сплатити Повні внески згідно з Графіком внесків. АВТО ПРОСТО надає послуги з адміністрування системи до моменту завершення Графіка внесків групи, до якої включено Угоду. Учасник має право сплатити послуги АВТО ПРОСТО внесками відповідно до кількості внесків за Графіком або відразу та достроково. На виконання умов зазначеної Угоди позивач сплатив на користь відповідача вступний внесок у розмірі 4 571,64 грн., та 54 періодичних платежів у розмірі 103 138, 15 грн.., що становить загальну суму 107 709,79 грн. та підтверджується відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи (а.с.18-36). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. З матеріалів справи вбачається, що під час укладання Угоди позивач отримав примірник Угоди та додатки до неї, які містять детальний опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО». Відповідно до ст.10 Угоди підписання цієї Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі конкретно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом. Крім цього, у Додатку №2 до Угоди позивач своїм підписом засвідчив факт ознайомлення та згоду з умовами Угоди, підтверджує свої права та обов'язки за Угодою, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за Угодою, умови Угоди йому зрозумілі та він вважає їх справедливим по відношенню до себе. Згідно з п.13.8. ст.13 Додатка №2 до Угоди Учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «АвтоТак». При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» про розірвання Угоди. Як вбачається з матеріалів справи, позивач із заявою про розірвання Угоди в семиденний термін до ТОВ «АВТО ПРОСТО» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма її умовами. Таким чином, доводи позивача про те, що він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваної Угоди, суд вважає необґрунтованими та належним чином не підтвердженими в судовому засіданні. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги якої на думку позивача були порушені при укладанні спірного договору, містить інші самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч.2 ст.18 цього Закону - умови договору є несправедливим, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливим необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. За змістом ч. 5, 6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності умислу в діях відповідача щодо введення їм позивача в оману, з умовами договору позивач погодився та підписав його. Договір між сторонами підписаний повноважними особами, містить всі суттєві умови, передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгоджені сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладення договору та погодженням відповідачем на укладення такого договору. Ознак несправедливості в указаних умовах не вбачається. Позивач не надав суду ніяких доказів, які б вказували на обставини, які могли перешкодити вчиненню правочину: які обставини відповідач приховав або про які замовчував, що призвели до обману і утворення дисбалансу прав та обов'язків сторін не на користь позивача; яка саме інформація була надана у незрозумілій формі позивачеві, адже ж позивач сплатив одноразовий комісійний внесок і погодився з тим, що в наступному, щомісячно він повинний сплачувати загальний або мінімальний платіж, тобто, розумів умови договору та виконував його. Крім того, посилання позивача на те, що угода не має кінцевого терміну дії також не знайшло свого підтвердження, оскільки ст.. 7 цієї угоди передбачено, що вона набирає чинності з моменту її підписання сторонами і діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов»язань, передбачених угодою. На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про визнання недійсними з моменту укладення Угоди №301552 від 13.10.2009р. з усіма додатками, та застосування реституції.

Outcome: dismissed