Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Комунальний заклад «Херсонська міська клінічна лікарня» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків та стягнення суми в розмірі 37 842,94 грн., а також судового збору в розмірі 2955грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що випускниця медичного факультету «Ужгородський національний університет» [PERSON], яка навчалася за державним замовленням, після закінчення навчання у червні 2010 року була направлена МОЗ України в розпорядження управління охорони здоров»я Херсонської ОДА в клінічну лікарню Суворовського району м. Херсона (зараз КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня») для працевлаштування на посаду лікаря-педіатра. Наказом № 220-к від 01.07.2010 року по управлінню охорони здоров»я Херсонської ОДА [PERSON] була зарахована для проходження інтернатури в дитячу обласну клінічну лікарню за рахунок Херсонської міської клінічної лікарні і наказом № 164-к від 02.07.2010 року по лікарні визначено строк інтернатури з 01.08.2010 року по30.06.2012 року. Після закінчення інтернатури [PERSON] до роботи не приступила і виїхала з м. Херсона. Наказом № 204-к від 25.01.2013 року звільнена з 01.08.2012 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України, а тому позивач просить задовольнити позов та стягнути з [PERSON] завдані збитки в сумі 37 842,94 грн., а також судовий збір в розмірі 2955грн. Позивач в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення в газеті «Урядовий кур»єр» №65 (5194) від 09.04.2014 року, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд, в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, виходячи із їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, наказом № 220-к від 01.07.2010 року по управлінню охорони здоров»я Херсонської ОДА [PERSON] була зарахована для проходження інтернатури в дитячу обласну клінічну лікарню за рахунок Херсонської міської клінічної лікарні і згідно наказу № 164-к від 27.07.2010 року по лікарні визначено строк інтернатури з 01.08.2010 року по 30.06.2012 рік . Після закінчення інтернатури відповідач до роботи не приступила і згідно наказу по КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» № 24-к від 25.01.2013 року - звільнена з 01.08.2012 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули, як не приступивша до роботи після закінчення проходження інтернатури з 01.08.2012 року. Згідно з п. 14 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 922 від 22.08.96 року, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до наказу № 220-к від 01.07.2010 р. по управлінню охорони здоров»я Херсонської ОДА інтернатура [PERSON] проходила за рахунок міської клінічної лікарні Згідно довідки про заробітну плату лікаря-інтерна [PERSON], підписаної головним лікарем та головним бухгалтером КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» всього за період проходження інтернатури [PERSON] нараховано заробітну плату в розмірі 37842,94грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що з [PERSON] слід стягнути на користь КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» суму завданих збитків в розмірі 37842,94 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин з [PERSON] на користь КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» слід стягнути 378 грн. 43 коп. судового збору. Оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, є підставою для його повернення платникові, то сплачена КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня"сума судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2576,57 (дві тисячі п"ятсот сімдесят шість57 коп.) за платіжним дорученням N 1522 від 27.05.2013 підлягає поверненню останньому з Державного бюджету України як надлишково сплачена.

Outcome: approved