Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд до Банилівської сільської ради Вижницького району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові вказував, що 16.07.2007 року померла його мати [PERSON], а 20 червня 2011 року помер його батько [PERSON], які проживали [INFO] с, Банилів Вижницького району, Чернівецької області. Після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами 1958-1960 років побудови, що розташовані за вище вказаною адресою на які я вже оформив спадщину. Крім вказаного спадкового майна після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки 0,56 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії ІІ- ЧВ №016061 від 9 серпня 2002 року, та земельної ділянки 0,56 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії ІІ - ЧВ №016060 від 9 серпня 2002 року, Після смерті батьків у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на день їх смерті був прописаний та проживав у спадковому будинку, де проживає і в даний час, що підтверджується довідкою № 924 від. 3.10.2016 року виданої виконкомом Банилівської сільської ради. Звернувшись до державного нотаріуса [PERSON] із заявою про оформлення спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа № 322/2011 року, що знаходиться у провадженні державного нотаріуса [PERSON] однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом винісши відповідну вих. №1380/02-31 від 08 грудня 2016 року, в зв»язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів та відсутністю кадастрових номери у вказаних земельних ділянок. Вважав, що у нього не має підстав оскаржувати дану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки в той період коли видавалися вказані державний кадастрові номери земельним ділянкам не присвоювалися. Крім нього спадкоємцем за представленням відповідно до ст. 1266 ЦК України, є його племінниця [PERSON], але вона не заперечує щоб право власності на вказане спадкове майно було визнане за ним, що підтвердить в судовому засіданні. Той факт, що спадкові земельні ділянки дійсно належали [PERSON] підтверджується копією державного акта серії ІІ- ЧВ №016061 від 9 серпня 2002 року, на земельну ділянку земельної ділянки 0,56 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Той факт, що спадкові земельні ділянки дійсно належали [PERSON] підтверджується копією державного акта серії ІІ- ЧВ №016060 від 9 серпня 2002 року, на земельну ділянку земельної ділянки 0,56 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Просив визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно а саме, саме на 1/2 ділянки площею 0,56 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії - ЧВ №016061 від 9 серпня 2002 року, та на 1/2 земельної ділянки земельної ділянки площею 0,56 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії ІІ ЧВ №016060 від 09.09.2002 року. Позивач в судовое засідання не з"явися в адресованій суду заяві просить справу розглядати справу у його відсутність заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Банилівської сільської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Причини неявки в судове засідання не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є спадкоємець за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16.07.2007 року та смерті батька [PERSON], який помер 20 червня 2011 року, які проживали [INFO]. Після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами 1958-1960 років побудови, що розташовані за вище вказаною адресою на які я вже оформив спадщину. Крім вказаного спадкового майна після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки 0,56 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії ІІ- ЧВ №016061 від 9 серпня 2002 року, та земельної ділянки 0,56 га. цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Банилівської сільської ради і належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі державного акта серії ІІ - ЧВ №016060 від 9 серпня 2002 року, Після смерті батьків у встановлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину, оскільки на день їх смерті був прописаний та проживав у спадковому будинку, де проживає і в даний час, що підтверджується довідкою № 924 від. 03.10.2016 року виданої виконкомом Банилівської сільської ради. Звернувшись до державного нотаріуса [PERSON] із заявою про оформлення спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, де була заведена спадкова справа № 322/2011 року, що знаходиться у провадженні державного нотаріуса [PERSON] однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом винісши відповідну вих. №1380/02-31 від 08 грудня 2016 року, в зв»язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів та відсутністю кадастрових номери у вказаних земельних ділянок. Крім позивача спадкоємцем за представленням відповідно до ст. 1266 ЦК України, є його племінниця [PERSON] Відповідно п.п. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог Інструкції № 31 «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам № 28 від 15 квітня 1993 року та діяла на час видачі вищевказаного державного акту, присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю на той час не було передбачено. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за заповітом чи за законом незалежно від черги. Згідно ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ), до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 182, 328, 392, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved