Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги мотивував тим, що він [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження Серія [NUMBER], виданого 02 квітня 2014 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хорольського РУЮ у Полтавській області. Відповідно до постанови Хорольського районного суду Полтавської області від 06 березня 2002 року, із батька позивача [PERSON] на користь матері позивача [PERSON] стягнуто аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви 22.02.2002 року і до досягнення дитиною повноліття. 06 лютого 2004 року шлюб між матір'ю позивача [PERSON] та його батьком [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за № 19, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. 21 грудня 2015 року позивачу виповнилося 18 років, але він продовжую навчатись у Полтавському кооперативному технікумі І рівня акредитації на денному відділенні, що підтверджується довідкою Полтавського кооперативного технікуму Полтавської облспоживспілки від 01.09.2015 року № 1198, завіреною підписом секретаря навчальної частини та печаткою вказаного навчального закладу. Мати позивача [PERSON] добровільно надає матеріальну допомогу, якої він потребує у зв'язку із неможливістю влаштуватись на роботу, оскільки продовжує навчання, тоді як його батько - відповідач [PERSON], добровільно такої допомоги не надає. Відповідач [PERSON] не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, [PERSON], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушений звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Крім того позивачем понесені витрати на правову допомогу. З метою отримання правової допомоги щодо попередньої консультації про характер спірних правовідносин та підготовки процесуальних документів, а саме позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, позивачем було укладено договір про надання правових послуг № 1/16 від 04.01.2016 року. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката становлять 689 гривень, що підтверджується договором про надання правових послуг № 1/16 від 04.01.2016 року, актом приймання-передачі виконаних робіт та розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги, квитанцією про оплату послуг адвоката. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але в позовній заяві до суду просив провести розгляд за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про дату й місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та врахувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з слідуючих підстав. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як встановлено судом, позивач є повнолітнім, продовжує навчання у Полтавському кооперативному технікумі І рівня акредитації на денному відділенні, всі витрати по матеріальному забезпеченню сина несе виключного його мати. Відповідач [PERSON] є батьком позивача. Його повнолітній син продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги від батька, який її не надає. Відповідач [PERSON] не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість сплачувати аліменти на користь позивача, тобто на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги від батька. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі ? частини усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. Тому визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів та інших дітей. Оскільки позивач на момент подачі позовної заяви досягнув 18 років, його вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частини усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання, визначені вірно і підлягають задоволенню. Приймаючи рішення та задовольняючи вимогу позивача щодо стягнення аліментів на його утримання, суд виходить з положень ст. 199 СК України, згідно з якими якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 15.01.2016 року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 182, 200 СК України, на думку суду, зважаючи на обставини справи, розмір доходу відповідача, відсутність на утриманні у нього інших дітей чи недієздатних осіб, стан здоров'я відповідача, розмір аліментів на користь позивача, повинен становити у розмірі ? частини всіх видів його доходів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р., який набрав чинності 01.01.2012р., встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Закону за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у цивільному процесі надав пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Так, відповідно до пункту 48 вказаної Постанови пленуму ВССУ, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено у пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати пов"язані з оплатою правової допомоги у розмірі 689 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved