Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та вимоги обґрунтовує тим, що 04.10.2019 близько 18 год 30 хв. в м. Суми по вул. Троїцькій, поблизу буд. 48 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «ВАЗ», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок даної ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 12019200440002963 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2865 КК України, яке розслідується СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області. Він є особою, якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю. Так, йому заподіяна: шкода, пов`язана з лікуванням, шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності, моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу VAZ 2104 [NUMBER] , [PERSON] на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», поліс № А05773122, тому він звернувся до відповідача, як до страховика, з повідомленням про ДТП та заявами на виплату страхового відшкодування шкоди до яких долучив весь необхідний пакет документів відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком с дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.Так як, шкоду позивачу завдано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2104 [NUMBER] під керуванням [PERSON] , то у водія [PERSON] настала цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду. Відсутність рішення, що набрало законної сили, за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, не впливає на обов`язок відповідача відшкодувати завдану шкоду третій особі, адже в такому випадку відповідальність настає незалежно від наявності вини. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», то обов`язок відшкодувати шкоду, завдану позивачу, відповідно до Закону, покладається на відповідача, як на страховика. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідачу надано оригінали чеків, що підтверджують витрати на лікування на суму 20283,23 грн., які залишились не відшкодованими. Отже, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування таких витрат. В силу приписів ст. 1195 ЦК України та ст. 25 Закону, відповідач зобов`язаний відшкодувати йому 2642,90 грн. шкоди, пов`язаної з тимчасовою непрацездатністю. У зв`язку з ушкодженням здоров`я йому також заподіяно моральну шкоду, оскільки звичний уклад його життя змінився. Згідно з Законом, відшкодуванню зі страховика підлягає моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідно до ст. 26 Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь 2642,90 грн. шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності, 20283,23 грн. витрат на лікування, 1146,36 грн. моральної шкоди та 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» Білинова А.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити. Надала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Станом на сьогодні відсутнє будь-яке судове рішення по кримінальному провадженню №12019200440002963 за ДТП. Вина страхувальника ТДВ СК «Альфа-Гарант» не встановлена судом. Отже, з змісту вказаної норми вбачається, що прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування неможливе до набуття вироку у кримінальному провадження законної сили та надання належним чином засвідченої копії цього вироку до ТДВ СК «Альфа-Гарант». Крім того, у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань зазначено, що [PERSON] перебігав проїзну частину за межами пішохідного переходу зліва направо. Отже, відсутні будь-які підстави для виплати страхового відшкодування по даній справі, оскільки з матеріалів справи не вбачається беззаперечної вини страхувальника ТДВ СК «Альфа-Гарант», а навпаки працівниками поліції зазначено, що сам позивач переходив дорогу в неналежному місці, чим порушив Правила дорожнього руху. Позивач зазначає, що ним було витрачено 20283,23 грн. на лікування та надає відповідні чеки, однак, чеки на суму - 2849,00 грн. є добровільним пожертвуванням і жодним чином не відносяться до витрат лікування. Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Після аналізу документів, наданих позивачем та порівняння лікарських призначень з рахунками та чеками, обґрунтованою сумою є 14592,12 грн., оскільки не всі витрати на лікування підтверджені відповідними лікарськими призначеннями та надано чеки дуже поганої якості, з яких не зрозуміло суму та назву ліків. Позивач підтвердив витрати на лікування у сумі 14592,12 коп., отже моральна шкода має складати 728,11 грн. Підставою для невиплати коштів на час звернення з відповідною заявою є не тільки надання не всіх, як зазначає відповідач, документів, а й відсутність документів, щодо вини [PERSON] . Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди. В даній справі питання щодо встановлення винних у вчинені ДТП не вирішено. Враховуючи, що кримінальне провадження не закінчено та остаточне рішення по провадженню не прийнято, вважати, що право позивача на отримання страхового відшкодування порушено відповідачем, є передчасним. Третя особа [PERSON] , приймаючи участь в розгляді справи, пояснив, що 04.10.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода, він як водій автомобіля ВАЗ-21043 р.н. [NUMBER] допустив наїзд на пішохода [PERSON] , який перебігав проїзну частину дороги за межами пішохідного переходу. Ухвалою суду від 23.12.2020 року до участі в справі залучений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , представника відповідача Білинової А.В. , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом установлено, що 04.10.2019 року близько 18год.30хв. в м.Суми по вул.Троїцькій поблизу буд.48 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль марки «ВАЗ» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. За фактом дорожньо-транспортної пригоди були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019200440002963 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.10). Згідно з відомостями ЄРДР пішохід [PERSON] перебігав проїзну частину за межами пішохідного переходу злів направо відносно напрямку руху автомобіля. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Сумським районним управлінням поліції ГУНП в Сумській області. На цей час досудове розслідування триває, рішення у кримінальному провадженні не прийнято, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 04.10.2021 року (а.с.135, 144-145). Відповідно до полісу №АО/5773122 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність водія, який на законних підставах керує транспортним засобом ВАЗ 21043 р.н. [NUMBER] , в ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 200000грн. Згідно з висновком судово-медичної експертизи №887 від 08.12.2020 року (а.с.133-134) [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, в нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому верхньо-середньої третини правого стегна зі зміщенням, забійне садно верхньої третини правого стегна, забійне садно лівої тім`яної ділянки, підшкірна гематома верхньої третини правого стегна. Тілесні ушкодження в ділянці правого стегна не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я (необхідний для консолідації перелому) та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Садно лівої тім`яної ділянки кваліфікується як легке тілесне ушкодження. [PERSON] на час ДТП перебував в стані сп`яніння. Представники потерпілого [PERSON] в установлений строк звернулися до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявою про виплату страхового відшкодування з наданням до заяви документів, передбачених ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.7-9). ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» відмовила позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, оскільки питання щодо встановлення винних у вчинені ДТП не вирішено, кримінальне провадження не закінчено та остаточне рішення по провадженню не прийнято. Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У статті 3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди, протиправна дія заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Наявність непереборної сили чи умислу потерпілого [PERSON] при розгляді справи не доведено. Відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу, відсутність рішення, яке б встановлювало вину водія, не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Посилання ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» як на підставу відмови у виплаті страхового відшкодування на те, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 04 жовтня 2019 року за участю автомобіля ВАЗ 21043 р.н. [NUMBER] , внаслідок якої [PERSON] отримав тілесні ушкодження , не є страховим випадком, оскільки через ненадання доказів підтвердження вини водія [PERSON] у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди у страховика не виникає цивільно-правової відповідальності, є безпідставним, так як цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, передбачена статтею 1187 ЦК України. Таким чином, доводи відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відсутність підстав для визнання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої заподіяна шкода здоров`ю [PERSON] , страховим випадком є безпідставними. Такий висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 01.07.2020 року у справі №554/858/19 (в зазначеній справі не закінчено досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.2 ст.286 КК України, відсутнє судове рішення, яке б підтверджувало відповідальність водія транспортного засобу). В цій постанові Верховний Суд зазначив, що ДТП, яке сталася 09 жовтня 2017 року за участю забезпеченого транспортного засобу є страховим випадком, а тому в страховика виник обов`язок виплатити страхове відшкодування за шкоду, завдану забезпеченим транспортним засобом; відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страховиком страхового відшкодування передбачений у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з підпунктами 37.1.1-37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-ІV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Згідно з ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Згідно з випискою з історії хвороби [PERSON] останній перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедично-травматологічному відділенні КНП «ЦМКЛ» Сумської міської ради з 04.10.2019 року по 23.10.2019 року у зв`язку з отриманою травмою внаслідок ДТП (а.с.12). Відповідно до призначеного лікування [PERSON] були придбані наступні ліки, медичні засоби - системи, димедрол, анальгін, веносмін, розчин натрію хлориду, золопент, розчин рингера, кетанов, гековен, шприци, новокаїн, цефтріаксон, реосорбілакт, L-лізина есцінат, лідокаїн, гековен, фраксіпарин, пелюшки, набір металоконструкцій для інтрамедулярного остеосинтезу, всього на загальну суму 16239грн.77коп. (а.с.38-чеки на суму 1020,18грн., 255грн., 288,60грн., 11500грн., а.с.39 - чеки на суму 157,50грн., 400,80грн., 56,60грн., з чеку на суму 250грн. підтверджені витрати на 70,14грн., а.с.40 - чеки на суму 163,40грн., 384,80грн., 365,50грн., 92,60грн., а.с.102 - чеки на суму 56грн., 1312грн., а с.104 - чек на суму 116,65грн.). Відповідно до виписки з лікарні у [PERSON] перелом був синтезований інтрамедулярним стрижнем. В суму 16239грн.77коп. включена вартість набору металоконструкцій для інтрамедулярного остеосинтезу стегнової кістки, яка становить 11500грн., що підтверджується рахунком-фактурою, чеком про сплату (а.с.20,38). Не підлягають відшкодуванню добровільні внески [PERSON] до об`єднання громадян "Медицина майбутнього», які не відносяться до витрат у зв`язку з лікуванням потерпілого згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частина наданих чеків має низьку якість, з яких не можна визначити назви ліків та їх вартість. Таким чином, [PERSON] підтверджена вартість лікування на суму 16239грн.77коп. Отже, з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати у зв`язку з лікуванням потерпілого в сумі 16239грн.77коп. Вимоги позивача щодо стягнення 4043грн.46коп. не підтверджені доказами. Відповідно до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною ; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Позивач [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не працював, тому [PERSON] має право на стягнення допомоги у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством на дату дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з випискою з історії хвороби [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 04.10.2019 року по 23.10.2019 року, був непрацездатним 19 днів. Мінімальна заробітна плата станом на жовтень 2019 року становила 4173грн. Тобто, розмір допомоги у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 2642грн.90коп. (19 днів х 139,10грн. (4173грн. : 30)). Допомога у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в сумі 2642грн.90коп. підлягає стягненню з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] . Згідно з ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю [PERSON] , становить 18882,67грн. (16239,77грн. + 2642,90грн.). Таким чином, моральна шкода, яка підлягає стягненню зі страхової компанії становить 944грн.13коп. (18882,67грн. х 5%:100). На підставі досліджених доказів суд вважає необхідним Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 2642грн.90коп. шкоди, заподіяної тимчасовою втратою працездатності, 16239грн.77коп. відшкодування витрат на лікування, 944грн.13коп. відшкодування моральної шкоди. Позивачем, представником позивача не надано доказів оплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000грн. згідно з договором від 20.08.2020 року, тому на час ухвалення рішення відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial