Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просила розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 09.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1793, а також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття . Позов вмотивований тим, що шлюб розпався, сторони припинили між собою шлюбні стосунки, відповідач має відносини з іншою жінкою, аліменти на дитину доцільно стягувати в судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив розірвати шлюб з позивачем та стягнути аліменти в розмірі, вказаному в позові. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 09.10.2008 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, складено актовий запис № 1793, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). За час шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON], що узгоджується з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідач записаний батьком. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів. Згідно довідки № 221 від 04.03.2016 року (а.с.6) дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю (позивачем). У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі за позовні вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати за позовні вимоги немайнового характеру за домовленості між стронами слід стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виразила бажання залишити собі прізвище відповідача „[PERSON]". На підставі викладеного та

Outcome: approved