Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач [PERSON] зазначив, що 02 березня 1988 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Старе Грабово, 63 в с. Угриничі Любешівського району Волинської області, на які покійним в його користь 07.12.1982 року складено заповіт, посвідчений Седлищенською сільською радою Любешівського району. Вказав, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Доповнив, що в шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном шляхом спільного проживання із спадкодавцем та звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Від прийняття спадщини не відмовлявся, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а тому просить визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами. На розгляд справи в суд позивач [PERSON] не зявився, у поданій заяві позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській областів суд на розгляд справи не зявився, у поданій заяві не заперечує проти задоволення позову [PERSON], просить справу розглядати без представника інспекції. Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійному [PERSON] належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Старе Грабово, 63 в с. Угриничі Любешівського району, що підтверджується довідками Седлищенської сільської ради Любешівського району № 919 від 21.06.2017 року та № 1507 від 25.10.2017 року та не заперечується відповідачем. 02 березня 1988 року [PERSON] помер, \~про що свідчить свідоцтво про його смерть \~серії І-ЕГ № 203829 від 27 червня 2017 року. Відповідно до заповіту від 07 грудня 1982 року, посвідченого Седлищенською сільською радою Любешівського району, [PERSON] належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами заповів [PERSON] В суді доведено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання на момент смерті спадкодавця та звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Угриничі по вул. Старе Грабово, 63 Любешівського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок. Судом встановлено, що позивач [PERSON] як спадкоємець за заповітом в установленому порядку звернувся до Любешівської районної державної нотаріальної контори Волинської області з приводу оформлення права на спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується оглянутими в суді матеріалами спадкової справи № 162/2017 до майна померлого [PERSON] Таким чином, в суді доведена \~та \~обставина, \~що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину і звернувся в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. Угриничі, вул. Старе Грабово, 63 перебувають у \~правомірному \~володінні \~позивача. Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати необхідно покласти за рахунок держави.

Outcome: approved