Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

В червні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яким просив про визнання договору міни нерухомого майна дійсним. Свої вимоги мотивували тим, що в 1997 р. між ним, його померлою матір'ю [PERSON] та відповідачами було укладено договір міни з метою обміну нерухомим майном, а саме: квартири [ADDRESS], що належала позивачу та його матері, на дві квартири: [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір міни житла був оформлений на Південній товарній біржі. На теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право власності та розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально.Всі умови договору кожна із сторін виконала, претензії один до одного не мали, проте від нотаріального посвідчення договору міни відповідачі ухилились. Відповідно до заяви, представник позивача позов підтримала та просила про розгляд справи без її участі. Відповідачі, згідно заяв, позов визнали. Представник третьої особи Південної товарної біржі в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 27.06.1958 р. Петропавлівським міським ЗАГСом було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а/з 582), в результаті чого прізвище [PERSON] змінено на ""[PERSON]". 21.02.1966 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на "[PERSON]". Згідно Свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Квартира [ADDRESS], належала [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 р. [NUMBER], зареєстрованого в Миколаївському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 19365. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, посвідченого виконкомом Ленінської районної ради народних депутатів від 25.05.1991 р., зареєстрованого в ММБТІ за реєстровим № [NUMBER]. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1997 р. за № [NUMBER], зареєстрованого в ММБТІ за реєстровим № 17589 від 25.09.1997 р. 08.10.1997 р. на Південній товарній біржі за № 7399 був зареєстрований Договір міни, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] передали квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], а [PERSON] та [PERSON], що діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], передали у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON]. Право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в Миколаївському міському бюро технічної інвентаризації за [PERSON], за реєстровим № 7399 від 08.10.1997 р. Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору міни дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. [INFO]. померла [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення свої спадкових прав після смерті матері, проте приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що Договір міни, зареєстрований на Південній товарній біржі за № 7399 не був нотаріально посвідчений. Відповідно до ст. 242 ЦК УРСР до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає зі змісту відносин сторін. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір міни укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ст. 47 цього Кодексу недодержання цієї вимоги тягне за собою недійсність договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, вправі визнати угоду дійсною. На час укладання договору міни сторони ухилились від його нотаріального посвідчення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що права позивача порушено, іншим шляхом поновити їх неможливо, отже заявлені вимоги щодо визнання договору міни квартирами дійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved