Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач 03.07.2014 р. звернувся до суду із вказаним позовом. В його обґрунтування зіслався на те, що 05.12.2005 р. він передав [PERSON] 6800 доларів США, а та надала йому розписку в якій зобов'язалась продати йому власну квартиру, а в разі зміни обставин повернути гроші. До цього часу відповідачка не продала йому вищевказану квартиру та не повернула кошти які були їй передані в якості авансу. 01.04.2014 р. він надіслав відповідачці претензію із вимогою повернення сплаченої суми коштів, однак до цього часу відповідачка її не повернула. Просить стягнути з відповідачки 6800 доларів США, які були їй передані в якості авансу за придбання квартири. У судовому засіданні позивач позов підтримав, в обґрунтування своїх вимог зіслався на обставини вказані у позовній заяві. Додатково пояснив, що спілкувався із відповідачкою, яка не хоче повертати йому гроші. Він попереджав її про те, що буде звертатись до суду про стягнення грошових коштів. Відповідачка до суду повторно не з'явилася, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлена, що підтверджується наявним повідомленням про вручення поштового відправлення у судове засідання на 28.10.2014 р.. Окрім цього, виклик відповідачки у судове засідання був здійснений через розміщення оголошення в газеті «Високий замок» у номері за 10-12 жовтня 2014р., сторінка №11, що у відповідності до положень ст.74 ЦПК України, вважається як вручення повідомлення про виклик до суду належним чином. Як передбачено ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази суд встановив слідуюче: В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач з метою придбання квартири для своєї баби, 05.12.2005 року [PERSON] передав [PERSON] 6800 доларів США, а остання надала позивачу розписку в якій зобов'язалась продати квартиру по [ADDRESS], а в разі зміни обставин зобов'язалась повернути гроші. Свого зобов'язання відповідачкою не виконано, у зв'язку із чим [PERSON] 01.04.2014 р. надіслав [PERSON], письмову вимогу, щодо повернення коштів у сумі 6800 доларів США. Станом на 28.10.2014 р. відповідачкою коштів, згідно наданої розписки позивачу не повернуто. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що [PERSON] мала намір продати свою квартиру [PERSON]. Останній, у його присутності, передав відповідачці 6800 доларів США в якості завдатку, а та написала йому розписку, в якій зобов'язалась продати квартиру, або повернути кошти, однак згодом пропала. Відповідно до ст.570 ЦК України, є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Оскільки, фактично між сторонами договору купівлі-продажу будинку не укладалось, тому на думку суду між сторонами не було укладено попередній договір купівлі продажу квартири, а кошти що були передані є авансом, а не завдатком. Дана позиція висвітлена в ухвалі Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 серпня 2004 р., з якої вбачається, що за змістом ч.1 ст.195 ЦК УРСР, завдатком може забезпечуватися тільки дійсне зобов'язання, тому правила ч. 2 ст. 195 цього Кодексу про залишення завдатку особі, яка його одержала, застосовується у випадках, коли договір було укладено, але сторона ухиляється від його виконання". Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що вимоги позивача повернення суми авансу є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved