Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.11.2010 [PERSON] видано інвалідний візок (модель ДККС 10.02-47) для його брата інваліда І групи загального захворювання [PERSON] без права передачі, продажу та дарування. Відповідно до Переліку технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються окремі категорії населення, який затверджено вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України термін експлуатації ричажного візка 3 роки. Згідно довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради від 16.10.2013 №369 [PERSON] здійснював догляд за своїм братом [PERSON] до дня його смерті -[INFO] (повідомлення виконавчого комітету Бобрицької сільської ради про громадян, які померли за липень 2013 року), таким чином термін експлуатації візка не минув.16 жовтня 2013 року на особистому прийомі в управлінні соціального захисту населення Канівської райдержадміністрації [PERSON] повідомив про відмову у поверненні інвалідного візка. 23.10.2013 управлінням направлено лист про необхідність повернення інвалідного візка. 29 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся повторно до управління і повідомив про те, що він не заперечує факт перебування у нього інвалідного візка, але відмовляється його повернути. Вважає, що дії відповідача є неправомірні, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Представник позивача Малюк Н.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач особисто приходив до них в УСЗН , представлявся членом сім"ї померлого [PERSON] , а саме : його братом, писав заяву на отримання крісло колісне , надавав свої документи : паспорт, індифікаційний код та документи брата. Брат сам прийти не міг поскільки не міг ходити, тому від його імені був відповідач. Згідно постанови КМУ N 1652 від 29 листопада 2006 р. на отримання крісла колісного не вимагається надання доручення. В заяві про видачу крісла колісного відповідач [PERSON] написав розписку в якій зазначив , що зобов" язується повернути крісло колісне в пункт прокату УСЗН і вказав , адресу свого проживання. Відповідач по справі є правонаступником після смерті свого брата і прийняв спадщину , отримував кошти на поховання в пенсійному фонді. Неповернення інвалідного візка ущемляє права інших громадян , які стоять у черзі на отримання інвалідного візка і отримують його безкоштовно. Просила позов задоволити , судові витрати покласти на відповідача . Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] повністю визнає факт отримання ним, 05.11. 2010 року, ручної коляски для свого рідного брата, [PERSON], який мав І групу інвалідності і потребував цей технічний засіб. Разом з цим, останній категорично не погоджується повертати цю річ виходячи з того, що при отриманні ним коляски він не виступав як законний представник свого брата і ні яких документальних повноважень до управління соцзахисту не надавав. Більше того, його ніхто не попереджав про збереженість коляски, він не брав на себе такого зобов»язання і ніяких підписів з цього приводу не здійснював. Крім того, його брат, [PERSON], не зважаючи на свою інвалідність, постійно проживав одиноко у батьківській хаті. Він міг самостійно за допомогою коляски пересуватися як всередині приміщення, так і по подвір»ю. До нього часто приходили місцеві жителі, з якими він спілкувався, чекав їх, щоб принесли табак, міг з ними випити горілки. Він, [PERSON], брату як міг допомагав, приносив блоками цигарки, по мірі можливості приносив їжу, однак не входив до складу його сім»ї, оскільки проживав зі своєю дружиною у власному будинку окремо, більш ніж за 100 метрів. Куди поділася коляска після смерті брата не знає. Отже, становиться очевидним, що [PERSON] не визнає себе відповідальним за цим позовом з підстав відсутності в його діях будь-якої винуватості, а тому просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює провідним спеціалістом в УСЗН Канівської райдержадміністрації і вона була свідком того , як приходив восени 2013р., після смерті брата [PERSON], відповідач [PERSON] та вимагав, щоб йому сплатили компенсацію за те, що він доглядав брата, говорив ,що хоче продати крісло колісне. Крісло колісне повернути відмовився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів вказаною статтею передбачено визнання права. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Витребуванням власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки. У судовому засіданні встановлено , що УСЗН Канівської райдержадімістрації було отримано крісло колісне ДККС -10-02-47 згідно накладної № 169 від 22.09.2010року вартістю 8918 грн. ( а.с.58-59). Відповідно до Порядку про забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації і формування відповідного державного замовлення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2006 р. N 1652 - для взяття на облік інвалід та інша особа повинні подати до місцевого органу праці та соціального захисту населення: заяву про забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації за формою, що затверджується Мінпраці (далі - заява); копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; паспорт або свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років); довідку про реєстрацію місця проживання; висновок МСЕК про встановлення інвалідності (для дітей-інвалідів - висновок ЛКК); індивідуальну програму реабілітації (для інваліда та дитини-інваліда); висновок ЛКК для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації (для інших осіб); копію пенсійного посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії; копію посвідчення, яке підтверджує статус особи, що має право на пільги відповідно до законодавства. Якщо звертається законний представник інваліда чи іншої особи, він подає разом із зазначеними документами свій паспорт та документ, що підтверджує його повноваження законного представника. Згідно довідки МСЕК серії 6ЧК № 139095 [PERSON] мав інвалідність І групи загального захворювання з 01.09.2008року ( а.с.7). 05.11.2010року до УПСЗН Канівської райдержадміністрації було подано заяву про надання [PERSON] у зв"язку з інвалідністю інвалідної коляски ( а.с.13), заяву було подано рідним братом [PERSON] - [PERSON] ( відповідачем по справі), поскільки останній сам ходити не міг . В заяві на отримання коляски відповідач зазначив свою адресу проживання ( [ADDRESS]), надав документи брата, свій паспорт , індифікаційний код , представився, що він є братом [PERSON], тут же в заяві написав розписку згідно якої зобов"язувався коляску повернути в пункт прокату УПСЗН Канівської райдержадміністрації. Факт отримання крісла колісного позивачем в судовому засіданні підтвердив його представник - адвокат [PERSON] , який зазначив, що дійсно 05.11.2010року [PERSON] отримав для свого брата [PERSON] крісло колісне. [INFO] [PERSON] помер , що підтверджується повідомленням про громадян , які померли за липень 2013року Виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області № 122-03.20 від 31.07.2013року ( а.с. 8). 23.10.2013року УПСЗН Канівської райдержадміністрації направило відповідачу лист № 1606 від 23.10.2013року ( а.с.5) з проханням повернути інвалідну коляску ДККС 10.02-47 вартістю 8918,00 грн. Як зазначила в судовому засіданні представник позивача - відповідач [PERSON] 29.10.2013року ,після отримання листа, приходив до УСЗН , але повернути коляску відмовився , що в судовому засіданні підтвердила і свідок [PERSON], яка зазначила, що відповідач відмовився віддавати коляску , за те що він доглядав брата [PERSON] хотів коляску продати для того , щоб компенсувати свої витрати понесені ним на утримання брата. Доводи позивача про те, що крісло колісне надавалося відповідачу у тимчасове користування знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Згідно Порядку про забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації і формування відповідного державного замовлення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2006 р. N 1652 у разі смерті інваліда та іншої особи виданий безоплатно технічний або інший засіб реабілітації (крім протезних виробів), строк експлуатації якого ще не минув, повертається місцевому органу праці та соціального захисту населення. Повернуті технічні та інші засоби реабілітації (крім протезних виробів) можуть бути передані в установленому порядку для комплектування пунктів прокату технічних та інших засобів реабілітації, територіальних центрів соціального обслуговування населення, будинків-інтернатів, інших установ, які перебувають у сфері управління Мінпраці, до майстерень з їх ремонту. Відповідач [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті,[INFO] , [PERSON] , що підтверджується довідкою про надання інформації щодо спадкової справи № 711/02-14 від 05.03.2014року Канівської державної нотаріальної контори ( а.с.37), а тому як спадкоємець виконує всі зобов"язання спадкодавця. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України - якщо майно було набуте безпідставно в особи, яка не мала права його відчужувати , власник майна має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках . За таких обставин, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення віндикаційного позову про повернення майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави.

Outcome: approved