Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору № KGХRF913570018 від 30.07.2010 року останній отримав кредит в розмірі 5 174,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 16.10.2014 року має заборгованість в сумі 31 626,06 грн. із них: заборгованість за кредитом - 5 174,28 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,93 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 517,40 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 25 931,45 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 18 391,48 грн., яка була стягнута рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2011 року, а тому різниця до стягнення становить 13 234,58 грн., а також штрафи відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина) та 661,73 грн. (процентна складова). Всього сума до стягнення становить 14 396,31 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в заяві не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.07.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № KGХRF913570018, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 5 174,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в судовому засіданні наданим розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 16.10.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 31 626,06 грн. із них: заборгованість за кредитом - 5 174,28 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2,93 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 517,40 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 25 931,45 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 18 391,48 грн., яка була стягнута рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2011 року, а тому різниця до стягнення становить 13 234,58 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу. Відповідачу нараховані штрафні санкції: 500 грн. (фіксована частина) та 348,35 грн. (процентна складова). Всього сума до стягнення становить 14 396,31 грн. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та стягнення відсотків і штрафних санкцій. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved