Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] в м. Єнакієве Донецької області помер її чоловік - [PERSON] . Протягом всього часу перебування у шлюбі, вони з чоловіком проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели сумісне господарство, були пов`язані спільними побутом, мали єдиний бюджет та піклувались один про одного. Періодично вони приїздили до м. Костянтинівка Донецької області, де перебували на обліку і отримували пенсію в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ. Під час перебування в м. Костянтинівка вони фактично проживали разом за адресою: [ADDRESS] . До моменту смерті чоловіка вона перебувала на його утриманні, оскільки розмір його пенсії був значно більшим, ніж її, і вона отримувала від чоловіка допомогу, що була постійним та основним джерелом до її існування. У теперішній час у зв`язку зі смертю чоловіка вона втратила джерело засобів до існування та її пенсії не вистачає для задоволення мінімальних життєвих потреб. Після смерті чоловіка вона звернулася до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Однак в переході на пенсію по втраті годувальника їй було відмовлено, оскільки її та померлого чоловіка було взято на облік як внутрішньо переміщених осіб за різними адресами; вона перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , тоді як чоловіка було взято на облік за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним позивачкапросить суд встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , [INFO] , на час його смерті - [INFO] . Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за його відсутності та відмовити [PERSON] в задоволенні позову. З наданого представником Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзиву вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON] та просить відмовити їх задоволенні в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що на день смерті чоловіка [PERSON] не була зареєстрована з ним за однією адресою. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 грудня 2016 року № 9594 [PERSON] зареєстрував фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , а згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18 грудня 2017 року № 0000441560 [PERSON] зареєструвала фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачкою близько двох з половиною років. Їй відомо, що позивачка разом з чоловіком постійно проживали в м. Єнакієве та з метою оформлення пенсійних виплат періодично приїздили до м. Костянтинівка, де проживали разом однією сім`єю по [ADDRESS]. Жили переважно на пенсію, яку отримував чоловік позивачки, оскільки розмір його пенсії був значно більшим, ніж розмір пенсії [PERSON] . З`ясувавши позицію сторін, вислухавши пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 03 вересня 1977 року Вуглегірською міськрадою м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 99, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились [INFO] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 18). Позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 13-15) та довідкою УСЗН Костянтинівської міської ради від 18 грудня 2017 року № 0000441560 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 33). [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 16-17) та довідкою УСЗН Костянтинівської міської ради від 06 грудня 2016 року № 9594 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 34). З копії домової книги вбачається, що [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані разом за однією адресою: [ADDRESS] з 29 вересня 1980 року (а.с. 20-22). Згідно довідки № 2590 від 04 листопада 2019 року, виданої КП «Служба єдиного замовника» № 1 (а.с. 38) [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , зі своїм чоловіком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2019 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, актовий запис № 346 від 11 березня 2019 року (а.с. 19). Рішенням від 13 листопада 2019 року Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 11-12) [PERSON] відмовлено у переході на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка згідно ст. 36 закону № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з різними місцями реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи у позивачки та померлого чоловіка. Довідкою № 9415 від 25 грудня 2019 року, виданою Адміністрацією м. Єнакієве та актом від 25 грудня 2019 року, складеним головою квартального комітету № 8 (а.с. 24) підтверджено факт реєстрації та проживання [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з вересня 1980 року по день смерть [PERSON] - [INFO], ведення ними спільного господарства та поховання [PERSON] свого чоловіка за власні кошти. Відповідно до довідки № 336 від 22 січня 2020 року Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління ПФУ (а.с. 42) [PERSON] є отримувачем пенсії за віком, перебуває на обліку у Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні ПФУ, розмір одержаної пенсії у січні 2015 року - лютому 2016 року - 949 грн. 59 коп. на місяць, у грудні 2018 року - 1435 грн., у січні 2019 року - червні 2019 року - 1497 грн. на місяць, у липні 2019 року - листопаді 2019 року - 1564 грн. на місяць, у грудні 2019 року - січні 2020 року - 1638 грн. на місяць. Відповідно до довідки № 337 від 22 січня 2020 року Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління ПФУ (а.с. 43) [PERSON] перебував на обліку в управлінні і одержував пенсію за віком, розмір одержаної пенсії у січні 2015 року - 3952 грн. 28 коп., у лютому 2015 року - серпні 2015 року - 3903 грн. 07 коп. на місяць, у вересні 2015 року - грудні 2015 року - 3947 грн. 95 коп. на місяць, у січні 2016 року - квітні 2016 року - 4006 грн.03 коп. н місяць, у травні 2016 року - листопаді 2016 року - 4030 грн. 11 коп. на місяць, у грудні 2016 року - квітні 2017 року - 4080 грн. 42 коп. на місяць, у травні 2017 року - вересні 2017 року - 4108 грн. 37 коп. на місяць, у жовтні 2017 року - січні 2019 року - 0605 грн. 39 коп. на місяць. Вирішуючи питання щодо оцінки наданих в якості доказівдовідки Адміністрацієї м. Єнакієве та акта, складеного головою квартального комітету № 8, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно до ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 березня 2020 року заяву [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні залишено без розгляду у зв`язку із встановлення спору про право (а.с. 46). Пунктом 2 ч. 1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Крім того, у листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. В судовому засіданні з пояснень представника заявника, свідка, письмових доказів встановлено, що позивачка [PERSON] є особою, яка отримує пенсію за віком, на момент смерті чоловіка постійно проживала разом з ним на тимчасово непідконтрольній території України в м. Єнакієве, періодично приїздила з чоловіком до м. Костянтинівка, де проживали також разом, хоча фактично взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за різними адресами, та знаходилася на утриманні чоловіка, оскільки пенсія останнього значно перевищувала її пенсію. Оцінюючи надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] , перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , по день його смерті - [INFO] , а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved