Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. „24" червня 1989 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.06.1989 року зроблено запис за № 500. Факт укладення та реєстрації шлюбу підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], а також сторінкою 10 паспорта громадянина України серії [NUMBER]. Сторони прожили разом 13 років, у шлюбі [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 09.01.1990 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів Закарпатської області. Отже на сьогоднішній день їх спільний син вже повнолітній. Фактично з травня 2002р. шлюбні відносини були повністю ними припинені - сторони разом не проживають, що підтверджується актом про непроживання, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, з відповідачем шлюб існує виключно формально, тому позивач має твердий намір розірвати цей шлюб, та наполягає на винесенні такого рішення. Примирення з боку позивача неможливе через те, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем вона постійно проживає у м. Ужгороді, а фактичне місце проживання відповідача позивачеві невідоме. Майнових претензій до Відповідача позивач не має. Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином. Від позивача надійшла заява відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений через оголошення у пресі - газета «Новини Закарпаття» від 29.09.2015 року № 108(4425). Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 24 червня 1989 року між [PERSON] та [PERSON], був укладений шлюб, про що Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів Закарпатської області у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 24.06.1989 року був зроблений запис за № 500, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Сторони прожили разом 13 років, у шлюбі [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 09.01.1990 року відділом запису актів громадянського стану виконкому Ужгородської міської Ради народних депутатів Закарпатської області. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved