Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказав, що окрім неї, у зазначеному будинку зареєстрований її двоюрідний брат, відповідач по справі - [PERSON] [PERSON] зазначила, що відповідач не проживає у вказаному будинку з 2008-2009 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, заслухав позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.08.2018 року, серія ННВ № 047289; копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2018 року № 134486238, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що у вказаному будинку зареєстрований двоюрідний брат позивача, відповідач по справі - [PERSON] . В ході судового розгляду встановлено, що з 2009 року відповідач у зазначеній квартирі не проживає. Факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі також підтверджений показаннями свідків, які були опитані судом в ході судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом з"ясовано, що відповідач з 2009 року, тобто більше року в квартирі без поважних причин не проживає. Відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою, належною [PERSON] . Суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законими та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved