Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив про наступне. Розірвати кредитний договір №23-608-822-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 06 липня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством „МегаБанк" та [PERSON]. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „МегаБанк", ЄДРПОУ 09804119, адреса: м. Харків, вул. Алчевських, 30, з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса: [ADDRESS], заборгованість за кредитним договором №23-608-822-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 06 липня 2016 року у розмірі 16073 грн. 14 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовних позивач, зокрема зазначив, що між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено кредитний договір №23-608-822-2-16-Г (з ануїтетними платежами) від 06 липня 2016 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, надав відповідачу кредит у розмірі 12000 грн., за умови його повернення, сплати процентів та комісії (щомісячними платежами згідно з графіком платежів - додатком №1), а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме станом на 01.12.2017 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 16073 грн. 14 коп., яка складається з заборгованості: за залишком кредиту - 10111,44 грн.; за процентами за користування кредитом - 2,55 грн.; за комісією - 559,15 грн.; за штрафом - 5400 грн. У письмовій заяві представник позивача просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Судом також враховано перевагу норм міжнародного права, а саме, що в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору з додатками; розрахунку заборгованості, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Між позивачем (далі Банк) та відповідачем було укладено Кредитний договір від 10.11.2012 року, зобов'язання за яким позивач виконав повністю, в тому числі, надав відповідачу кредит у розмірі 5696 грн. 34 коп., за умови його повернення, сплати процентів та комісії (щомісячними платежами), а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином, а саме станом на 17.12.2016 року не сплатив на користь позивача заборгованість по вказаному кредитному договору в сумі 11817 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості: за кредитом - 3924,15 грн.; за процентами за користування кредитом - 3,08 грн.; за пенею - 6133,48 грн.; за штрафом (фіксованої частини) - 500 грн.; за штрафом (процентної складової) - 538,92 грн.; за комісією за користування кредитом - 717,75 грн. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору; Відповідно до положень ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в сумі 1600 грн. належить стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved