Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Мар'їнської районної державної адміністрації Служби у справах дітей звернувся до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [PERSON], [INFO], зареєстрована на [ADDRESS], але періодично проживає за адресою: [ADDRESS]. У [PERSON] є син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батько записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За заявою матері розпорядження голови матері розпорядженням голови райдержадміністрації від 19.04.2012 року № 199 малолітнього [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано на рік до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Термін перебування в будинку дитини закінчився 19.04.2013 року. Мати хлопчика, [PERSON], не забрала дитину з «Обласного спеціалізованого будинку дитини (м. Макіївка) після закінчення терміну перебування (акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я, або яку відмовилися заорати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину від 13.05.2013 року, вих. № 03/372), тому адміністрацією будинку дитини до Мар'їнського районного суду буда подана позовна заява в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в задоволенні якої 22.10.2013 року Мар'їнським районним судом Донецької області було відмовлено. За період з квітня 2014 року по теперішній час мати хлопчика - [PERSON] не забрала сина з дитячого державного закладу. Наказом Департаменту охорони здоров я Донецької облдержадміністрації від 29.07.2014 року №2 48 малолітнього [PERSON], [INFO], переведено до КУОЗ "Краматорський будинок дитини "Антошка". 01.04.2015 року згідно з путівкою ССД Донецької облдержадміністрації від 17.03.2015 року № 74 малолітнього [PERSON], [INFO], переведено до Краматорського дошкільного дитячого будинку № 3 "Гайок" Донецької обласної ради на повне державне забезпечення. За весь час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], у будинку дитини [PERSON] жодного разу його не відвідала та не цікавилася його життям та станом здоров'я. Після чергового нагадування Краматорського дошкільного дитячого будинку № 3 «Гайок» Донецької обласної ради, мати хлопчика, [PERSON], у вересні 2015 року звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації стосовно питання можливості повернення для спільного проживання та виховання малолітнього [PERSON]. Громадянці [PERSON] було рекомендовано зібрати необхідний пакет документів для розгляду питання на комісії з питань захисту прав дитини. Згідно акту обстеження Курахівської міської ради від 28.10.2015 [PERSON] перебуває у офіційному шлюбі з [PERSON], але проживає разом зі співмешканцем [PERSON] у дачному будинку одного з садових товариств м. Курахове. Під час відвідування [PERSON] комісією було встановлено, що житлові-побутові умови проживання у вищевказаній квартирі незадовільні, скрізь антисанітарія, бруд, сморід, розкидані недопалки. Санвузол вкрай незадовільному стані. Сусіди скаржаться на постійні бійки. [PERSON] ніде не працює та зловживає алкоголем. Для проживання та розвитку дитини не створено належних умов. Питання про доцільність повернення малолітнього [PERSON] до родини матері [PERSON] розглядалося на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини від 19.11.2015 (протокол № 12), від 19.01.2016 (протокол № 1). Комісія з питань захисту прав дитини від 19.01.2016 року № 1/1 вирішила недоцільним повернення [PERSON] до родини матері.Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що мати самоусунулася від виховання сина, малолітній [PERSON] довгий час перебуває у дитячому державному закладі,порушується право дитини, позбавленої батьківського піклування, щодо влаштування до сімейних форм виховання, просять позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Курахівської міської ради та Мар'їнський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно копії свідоцтва про народження, [INFO] в селі Новоселидівка Мар'їнського району Донецької області народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 05 серпня 2013 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 62, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 153 від 23.05.2013 року, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини від 19.01.2016 року, повернення для спільного проживання та виховання малолітнього [PERSON], [INFO] до родини [PERSON] є недоцільним. Згідно листа № 14 від 23.01.2015 року начальника відділу соціальної роботи Мар'їнського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON] станом на 23.01.2015 року не проживає за адресою: [ADDRESS], її місце знаходження не відомо. Остання перебувала під соціальним супроводом з 25.02.2012 року по 05.03.2014 року та була виведена без досягнення позитивного результату. Після завершення супроводу сім'я залишилася під контролем фахівця із соціальної роботи, але позитивних змін не відбулося. Згідно листа № 01/07-26 від 28.01.2015 року комунальної установи охорони здоров'я «Краматорський будинок дитини «Антошка» у зв'язку із загостренням збройного конфлікту у м. Донецьку з КЛПУ «МСД м. Донецьк» до КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» з 28.08.2014 року на постійне перебування переведений [PERSON], [INFO]. З дня надходження до будинку дитини та по теперішній час ніхто з родичів [PERSON] не відвідували, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, долею, життям та здоров'ям не цікавились, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали. Згідно листа Краматорського дошкільного дитячого будинку № 3 «Гайок» Донецької обласної ради № 264 від 21.09.2015 року, [PERSON] адміністрацією Краматорського дитячого будинку була належним чином повідомлена про місцезнаходження [PERSON] з метою його відвідування у дитячому будинку та повернення до сім'ї. Однак, до теперішнього часу мати малолітнього жодного разу не відвідувала сина у дитячому будинку, не цікавилася його долею та здоров'ям, матеріальної допомоги на утримання не надавала. Не приймала ніяких заходів для повернення дитини в сім'ю. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов'язані поважати дітей. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дітей на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав, суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до пункту 2 частини 1 ст. 64 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; змістом статті 165 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав органу опіки та піклування. Пунктом 2 статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. Згідно вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов'язку відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, та інших, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України. Згідно частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до частини 1 статті 183 СКУкраїни визначається судом. Викладені обставини дають суду підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 150, 166, 180, 181, 191 України, суд

Outcome: approved