Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», треті особи - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Фрунзенський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], вчинений 22 серпня 2013 року, зареєстрований в реєстрі за №6293 про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначала, що 22 серпня 2013 року приватний нотаріус [PERSON] вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6293, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 28.07.2008 року та належить на праві власності позивачу, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» від 28.07.2008 р.. Право вимоги за зазначеним договором іпотеки було придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна за Договором про відступлення права вимоги від 01.07.2000 року та посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] На підставі виконавчого напису старшим державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Соколовим О,С., було відкрито провадження з виконання виконавчого напису № 6293 від 22.08.2013 року. Позивач вважає зазначений напис таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. У виконавчому написі зареєстрованому в реєстрі за № 6293 та вчиненому приватним нотаріусом [PERSON] 22.08.2013 року зазначено, що строк за який проводиться стягнення починається з 28.07.2008 року та закінчується 01.07.2010 року, тобто право вимоги на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно виникло з 28.07.2008 року. На думку позивача, приватний нотаріус [PERSON], при вчиненні відповідного виконавчого напису щодо звернення стягнення на нерухоме майно, допустила пропущення строків на право вимоги встановлених законодавством України для відповідної нотаріальної дії, виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS](три) та належить на праві приватної власності Позивачу було вчинено приватним нотаріусом [PERSON] лише 28 липня 2013 року, а саме через 5 років та майже один календарний місяць після виникнення права вимоги у відповідача. Також позивач зазначає, що суми, вказані у виконавчому написі нічим не підтверджені і є такими, що не відповідають дійсності і встановлені на підставі неналежних документів, щопідтверджується матеріалами нотаріальної справи, в якій відсутні документи, визначені законом як такі, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Окрім того заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.02.2011 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі, а саме: стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № МL-707/140/2008 від 28.07.2008 року - 780 868, 01 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 123,2 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] і є предметом іпотеки згідно іпотечного договору за № РLМ 707/140/2008 від 28 липня 2008 року, посвідченого « 28» липня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1824 шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, яка буде визначена в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності; з наданням всіх повноважень продавця у тому числі, отримання правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь- яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», нотаріату, тощо. Відповідач, всупереч вимогам законодавства України, звернувся до нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] для вчення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві приватної власності позивачу, але при тому як на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису існувало відповідне ршення Фрунзенського районним суду м. Харкова від 18.02.2011 року щодо даного предмета спору. Тобто в даних правовідносинах між позивачем і відповідачем не тільки має місце подвійне стягнення заборгованості, але й відсутня безспірність грошових вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що обов'язковою умовою для вчинення виконавчого напису є факт повідомлення іпотекодержателя про стислий зміст порушеного зобов'язання, для набуття заборгованістю статусу безспірності в повідомленні повинна міститися інформація про повний розмір такої заборгованості. Вчинення виконавчого напису нотаріусом на суму, яка перевищує зазначену у вимозі-повідомленні, є порушенням вимог чинного законодавства і така сума не є безспірною. У виконавчому написі зареєстрованому в реєстрі за № 6293 та вчиненому приватним нотаріусом [PERSON] 22.08.2013 року зазначено, що строк за який проводиться стягнення починається з 28.07.2008 року та закінчується 01.07.2010 року, а відповідно і право вимоги на вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно виникло з 28.07.2008 року (або 01.07.2010 року - коли відбулося відступлення права вимоги). Таким чином, відповідач пропустив строк для вчинення виконавчого напису. 18.02.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі: звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 123,2 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] і є предметом іпотеки, згідно іпотечного договору за № PLM 707/140/2008 від 28 липня 2008 року, посвідченого « 28» липня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 1824 шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, яка буде визначена в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності; з наданням всіх повноважень продавця у тому числі, отримання правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», нотаріату, тощо. Факт звернення до суду підтверджує спір між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» і [PERSON] з приводу суми заборгованості, що виключає можливість захисту прав відповідача нотаріусом. Окрім того, відповідач звернувся до нотаріуса для вчення виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно при тому, що на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису існувало відповідне рішення Фрунзенського районним суду м. Харкова від 18.02.2011 року щодо даного предмета спору. Представник відповідача Шапошник Н.А. позовні вимоги не визнала у повному обсязі, пояснила суду, що 28 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та [PERSON], був укладений Кредитний договір № ML-07/140/2008, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 90000,00 доларів, строком до 26 липня 2018 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених в Кредитному договорі. В забезпечення виконання зобов'язань перед відповідачем за Кредитним договором був укладений наступний договір іпотеки № PML- 707/140/2008 від 28.07.2008року, укладений між відповідачем та позивачем. Пунктами 1.1, 2.1, 2.2, 6.1, 6.2 Договору іпотеки в повній мірі описані суть і строк виконання Боргових зобов'язань, їхній розмір, вимоги, що задовольняються із вартості Предмета іпотеки, іпотечні випадки тощо (як це вимагає ст. 584 Цивільного кодексу України). У зв'язку з тим, що [PERSON] не здійснювала вчасно оплату кредиту згідно графіка платежів, відповідно не було дотримано умов Кредитного договору. На момент вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом, позивач жодним чином не ставив під сумнів безспірність вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме не існувало будь-яких судових оскаржень діючих кредитного договору та договору іпотеки, а тому нотаріус, на думку представника відповідача, правомірно включив до виконавчого напису положення про задоволення за рахунок реалізації майна заборгованості у повному обсязі, яка була надана банком на день вчинення. Також представник відповідача наголошує на безпідставності тверджень позивача про те, що сплинули строки на право вимоги для відповідної нотаріальної дії, оскільки відповідно до п. 7.3 кредитного договору № ML- 707/140/2008 від 28.07.2008року цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами обох частин цього договору і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору у повному обсязі. Остаточна дата повернення кредиту відповідно до частини 1 п.2 кредитного договору є 26 липня 2018року. Тобто остаточне право вимоги виникає лише з 26 липня 2018 року, а не з 28.07.2008року- на що посилається Позивач. Окрім того, посилання позивача в позовній заяві щодо застосування подвійної відповідальності за порушення кредитних зобов'язань в зв'язку з тим, що є рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором представник відповідача вважає хибними, оскільки право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, надала пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки оспорюваний виконавчий напис був вчинений з суворим дотриманням діючого законодавства, на підставі документів, що підтверджують таку безспірність: договір іпотеки та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Необхідність подання для вчинення виконавчого напису первинних документів не передбачено жодним нормативно-правовим актом України, тому додатково витребувати первинні документи бухгалтерської звітності до поданих банком документів законодавство не зобов'язує. Представник третьої особи - Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Пипенко О.М. у ході судового розгляду у вирішенні позовних вимог поклалася на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. У ході судового розгляду встановлено, що « 22» серпня 2013 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6293, про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору іпотеки, посвідченого 28.07.2008 року, реєстровий №1824, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та належав на праві власності [PERSON] в забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» від 28.07.2008 року. Право вимоги за зазначеним договором іпотеки було придбано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Договором про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром №6024. Згідно постанови ВП№ 40376172 від 22.10.2013 року про відкриття виконавчого провадження, на підставі зазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] старшим державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Соколовим О.С. було відкрито провадження з виконання виконавчого напису про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] в рахунок задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 744945 грн. 25 коп. Відповідно до вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про нотаріат», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документів зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі догоорву. Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3.03.2004 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом МіністрівУкраїни. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Одним з таких документів є нотаріально посвідчена угода, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому, згідно п.1 цього Переліку для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Таким чином, в разі відсутності заперечень боржника, вимога кредитора-заставодержателя вважається безспірною. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем така вимога отримувалась У ході розгляду справи суд прийшов до висновку, що нотаріус не мала права вчиняти спірний виконавчий напис за відсутністю підстав для їхнього вчинення, так як нотаріусу не було надано доказів, які б підтверджували би безспірність заборгованості позивачки перед відповідачем за договором іпотеки, та доказів направлення на її адресу вимоги та отримання нею письмової вимоги про усунення порушення згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Письмових доказів, які б підтверджували те, що позивач [PERSON] визнає заборгованість перед відповідачем у сумі 744945 грн. 25 коп. суду не надано. Позивачем факт узгодження суми заборгованості з відповідачем, на підставі якого мав бути складений виконавчий напис нотаріусом, заперечується. Вказані обставини на думку суду свідчать про те, що при вчиненні спірного напису нотаріус не переконався належним чином у безпечності вимог, що підлягають стягненню за цим написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив вказані норми матеріального права. Та обставина, що позивач не повідомила нотаріуса по наявність сказаних обставин, не є підставою вважати, що розмір заборгованості між сторонами є безспірним. Таким чином, заборгованість перед відповідачем за кредитним договором є спірною тому відповідач повинен був звертати стягнення виключно у судовому порядку, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Окрім того, рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2011 року, яке набрало законної сили, позивні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю „ ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено у повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ„ ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості за кредитним договором № МL -707/140/2008 від 28.07.2008 р. -780 868,01грн заборгованості за відсотками за користування кредитом розмірі 75277,53 грн., пені за прострочення виконання зобов'язання -22674,47 грн. Звернуто стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 123,2 кв. м, що розташований за адресою [ADDRESS] і є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору за № РМL, посвідченого « 28»липня 2008р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1824 шляхом надання ТОВ „ОТП Факторинг Україна" права від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, яка буде визначена в експертному звіті суб'єкта оціночної діяльності; з наданням всіх повноважень продавця у тому числі, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь - яких платежів за продавця, отримувати будь - які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», нотаріату, тощо. Таким чином, зазначене рішення свідчить про те, що одна й та сама сума з позивача стягнута двічі, при цьому як рішення суду, так і виконавчий напис нотаріуса є виконавчими документами, що є порушенням ст.. 61 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Крім цього, не були враховані зміни та доповнення від 15.06.2009 р. до «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р., відповідно до яких виконавчий напис нотаріуса на іпотечному договорі може бути вчинений тільки після закінчення строку основного зобов'язання, що відсутнє у даному випадку, оскільки відповідач звернувся за отриманням нотаріального напису достроково до закінчення строку кредитного договору. З урахуванням наведених обставин приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення виконавчого надпису, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved