Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 27 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00032316/1 про надання кредиту, на підставі якого Банк надав Позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA Electron, з максимальною сумою заборгованості 15 000,00 гривень, зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 26 березня 2015 року. Публічне акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» свої зобов?язання за вказаним Договором виконав в повному обсязі надавши кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач зобовязався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання, штрафними санкціями у термін , визначені Договором. Крім того, сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання кредитного договору. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 04 березня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 35050,12 грн, яка складається: заборгованість по кредиту - 12280,65 грн; заборгованість по сплаті відсотків 3271,01 грн.; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку 8298,46 грн.; штраф 11200,00 грн. Ураховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість №999-00032316/1 про надання кредиту 27 березня 2013 року в сумі 35050,12 грн. В судове засідання представник позивача ПАТ «ІМЕКСБАНК» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] також не з'явився в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке було направлене за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, також клопотання про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив.\~\~ Відповідно до ч.4 ст.169, ч. 1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 27 березня 2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та [PERSON] укладено договір №999-00032316/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий відповідачу овердрафт за допомогою платіжної карти VISA Electron, з максимальною сумою заборгованості 15 000,00 гривень, зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 26 березня 2015 року. Пунктом 3.2.5 передбачено, право позивача припинити подальше надання кредиту на умовах овердрафту та/або вимагати від відповідача (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суми неустойки, передбачених договором у випадках, коли позичальник затримує сплату частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Повернення кредиту, процентів, неустойки здійснюється відповідачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення банку. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № №999-00032316/1 від 27.03.2013 станом на 04.03.2015 заборгованість складає 35050,12 грн, яка складається: заборгованість по кредиту - 12280,65 грн; заборгованість по сплаті відсотків 3271,01 грн; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку 8298,46 грн; штраф 11200,00 грн (а.с. 5-6). У зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом-претензією вих. № 10047 від 08.11.2013 з вимогою погасити заборгованість у повній сумі, яка відправлена поштою, про що свідчить повідомлення поштового відправлення. Однак, зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку залишились відповідачем не виконані (а.с. 22-23). 26 січня 2015 року прийнято рішенням №16 Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с. 31-32). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду. Ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~передбачено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Частиною 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку з боржника, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved