Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 21.12.2010 року відповідач взяв в нього борг грошові кошти в сумі 15900 грн. 25.10.2011 року відповідачем було також взято в борг, ще 2400 грн. 08.11.2011 року відповідачем також було взято в борг 23400 грн. про що також надано розписку, в якій відповідач зобов'язувався повернути вказану суму боргу до 09.11.2011 року вже у розмірі 26000 грн. Всього відповідачем взято в борг 44300 грн. Даний факт підтверджено розпискою підписаною відповідачем, але в зазначений термін відповідач борг не повернув. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв чи клопотань до суду не надав, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 21 грудня 2010 року позивач - [PERSON] надав в борг відповідачу - [PERSON] грошові кошти в сумі 15900 грн. Отримання коштів підтверджено розпискою виданою та підписаною відповідачем власноручно. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка підписана відповідачем є підтвердженням укладення договору. Відповідно вищевказаної розписки відповідач взяв в борг грошові кошти 21.12.2010 року в сумі 15900 грн., дата повернення грошових коштів до 15.01.2011 року. Вказаний договір було продовжено до 05.02.2011 року і відповідачем взято ще грошові кошти в сумі 2400 грн., термін повернення до 26.10.2011 року. В подальшому 08.11.2011 року, відповідачем взято в борг грошові кошти в розмірі 23400 грн., повернути зобов'язувався вказану суму боргу до 09.11.2011 року вже у розмірі 26000 грн. Всього відповідачем взято в борг 44300 грн. В порушення умов договору відповідач жодного платежу не здійснив. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку із задоволенням даного позову, суд вбачає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір.

Outcome: approved