Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До суду звернулися ПАТ "Державний банк України з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому зазначають, що 13.10.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON]. було укладено договір про іпотечний кредит №1427. 23.01.2011 року відповідачка зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Польща [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Позичальник отримала кредит в сумі 310 000 гривень зі сплатою 21% річних, на 216 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.10.2026 року, на придбання трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS]. 13.10.2008 року в забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №760 . Також, в забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, 13.10.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ткачук М.В., який зареєстрований в реєстрі за №4671.Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира [NUMBER], загальною площею 46,8 кв.м., житловою - 33,1 кв.м., що знаходиться в житловому будинку під [NUMBER], який розташований в [ADDRESS], яка належала відповідачу на праві власності. Відповідачка, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим 25.01.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у справі №2-261/10 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 15 626,61 грн., яка мала місце станом на 22.09.2009 року. Рішення суду набрало законної сили 05.02.2010 року. 22.11.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у справі №2-4801/10 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованості по кредиту в сумі 318 667,52 гривень, яка мала місце станом на 19.05.2010 року. Рішення суду набрало законної сили 03.12.2010 року 18.07.2012 року Ленінським районним судом м. Вінниці ухвалено рішення у справі №212/8922/2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості. Рішення суду набрало законної сили 31.07.2012 року. 25.04.2014 року відповідач, за згодою банку, самостійно продав предмет іпотеки за 374 500 грн. В цей же день кошти в сумі 374 500 грн. надійшли до банку та були зараховані в рахунок погашення боргу стягнутого вище вказаними рішеннями суду, з них: 264 910 гривень. на погашення основного боргу та 66 435,71 гривень на погашення прострочених процентів. Решта коштів, отриманих від реалізації в сумі 43 154,29 гривень були зараховані в рахунок погашення прострочених процентів за користування кредитом. В цілому, станом на 19.02.2015 року в рахунок погашення кредитного боргу позичальником сплачено банку кошти в сумі 471 350 гривень, з яких: 310 000 гривень - основний борг, 160 760,90 гривень - проценти за користування кредитом, 589,10 гривень - пеня. Однак відповідачі знову продовжують ухилятись від виконання своїх договірних зобов'язань, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Станом на 19.02.2015 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором становить 295 060 гривень 07 копійок, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 64 165,67 гривень, заборгованості по пені за простроченими основним боргом та процентами в сумі 230 894,40 гривень. На адресу відповідачів направлялись вимоги про усунення порушень за Кредитним договором, повного погашення кредитної заборгованості, однак дані вимоги залишились без належного реагування та задоволення. Тому змушені звернутися до суду з вказаним позовом і просять стягнути відповідачів солідарно 29506,07 гривень заборгованість за договором іпотеки, стягнути солідарно 39919,89 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості, 3% річних від прострочених сум в розмірі 28960,04 гривень та витрати по оплаті судового збору в рівних частках по 1819,70 гривень. Також просять розірвати договір про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року. Представник позивача ПАТ "Державний банк України" Джеджула Л.І. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити. Суду поснила, що відповідачі допустили порушенння умов кредитного договору через що виникла заборгованість. Підписання відповідачем [PERSON] додаткової угоди мало на меті припинення нарахування відсотків по кредиту, що не може погіршувати становище позичальників. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що його довіритель [PERSON] нічого не знає про додаткову угоду №1, її не підписував, та вважає що вона порушує його права оскільки збільшила об'єм відповідальності так як зменшено строк кредиту. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Заперечень суду не надала. Із копії договору про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року (а.с.7-9) судом встановлено, що [PERSON]. отримала кредит в сумі 310 000 гривень зі сплатою 21% річних, на 216 місяців, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.10.2026 року, на придбання трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS]. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки від 13.10.2008 року на суму 310 000 гривень (а.с.10). Із копії договору поруки №760 від 13.10.2008 року (а.с.11-12) видно, що [PERSON] взяв на себе прямі зобовязання відповідати перед позивачем за зобовязаннями [PERSON] за кредитним договором №1427 від 13.10.2008 року. Копія рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 25.01.2010 року (а.с.13-14) свідчить, що з [PERSON] та [PERSON] стягнено солідарно на користь банку прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 15626,61 гривень. Копія рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 25.11.2010 року (а.с.15-16) свідчить, що з [PERSON] та [PERSON] стягнено солідарно на користь банку прострочену заборгованість по кредиту в розмірі 318 667,52 гривень. Копія рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 18.07.2012 року (а.с.17-18) свідчить, що звернено стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості за іпотечним договором від 13.10.2008 року. Із копії довідки про стан операцій (а.с.19) видно, що станом на 19.02.2015 року за позичальником [PERSON]. за кредитним договором №1472 від 13.10.2008 року існує заборгованість за відсотками в розмірі 64165,67 гривень та за пенею за простроченим основним боргом та відсотками в сумі 233842,82 гривень, всього 298008,49 гривень. Із копії розрахунку суми боргу по кредитному договору №1427 від 13.10.2008 року (а.с.20-22) видно, що заборгованість [PERSON] перед банком становить 295060 гривень 07 копійок , яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 64 165,67 гривень, заборгованості по пені за простроченими основним боргом та процентами в сумі 230894,40 гривень. Із звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом (а.с.23-26) судом встановлено, що станом на 19.02.2015 р. інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом складають 39 919,89 гривень. Із копій повідомлень за №26-10/118 від 26.02.2015 року, за №26-10/118 від 26.02.2015 року, за №19-06/295 від 26.02.2015 року, №19-06/294 від 26.02.2015року (а.с.27-30) судом встановлено, що позивач надсилав відповідачам повідомлення про усунення порушень за Кредитним договором, а саме про повне погашення кредитної заборгованості. Із копії договору про розірвання договору іпотеки від 05.04.2014 року (а.с.33) видно, що ПАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] уклали договір про розірвання договору про іпотечнйи кредит №1427 від 13.10.2008 року. Із копії довідки Вінницької міської ради (а.с.37) видно, що за адресою м.вінниця п-кт Юності 45 кв.4 ніхто не зареєстрований. [PERSON]. знята з реєстрації 05.08.2011 року. Із додаткової угоди №1 від 01.10.2012 року судом встановлено, що сторони уклали угоду про наступне - п.1.2, п. 1.6, п.1.6.1 виклали в нових редакціях. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частинами позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засідані встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно отримала кредит на придбання квартири та допустила порушення умов договору щодо своєчасного погашення кредиту. Із наданих позивачем документів судом встановлено, що існує заборгованість по кредитному договору №1427 від 13.10.2008 року, а саме 295060,07 гривень заборгованість за договором про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року, 39919,89 гривень інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості, 3 % річних від просрочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року в розмірі 28960,04 гривень. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнавав, просив в задоволенні його відмовити, проте не навів жодного аргументу в підтвердження своїх заперечень, лише заявляв клопотання, які призводять до затягування розгляду справи, а не вирішення справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача 295060,07 гривень заборгованість за договором про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року, 39919,89 гривень інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості, 3 % річних від просрочених сум заборгованості за договором про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року в розмірі 28960,04 гривень та витрати зі сплати судового збору в рівних частках по 1819,70 гривень з кожного. Також необхідно розірвати договір про іпотечний кредит №1427 від 13.10.2008 року.

Outcome: approved