Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 28.04.2011 р. між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав 46299,5 грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ (Лада), 21074, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) ХТА210740В3078670, реєстраційний № AО0802ВА, який належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 07 травня 2015 року №15/7141 за умовами якого [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» взяв на себе зобовязання відповідати перед позивачем солідарно в межах визначеної суми в розмірі 100 грн. Крім того, 22.02.2012 року між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави предметом якого визначений транспортний засіб ВАЗ (Лада), 21074, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) ХТА210740В3078670, реєстраційний № AО0802ВА. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 28.04.2016 р. Станом на 06.05.2015 р. загальна заборгованість відповідача [PERSON] через невиконання умов кредитного договору, разом з процентами та неустойкою, складає 31621,04 грн. Просить суд в рахунок кредитного зобовязання, звернути стягнення на предмет застави, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором поруки в розмірі 100 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася. Надіслала на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Виклик відповідача також здійснювався шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №111 від 23 червня 2015 року. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Представник відповідача [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в судове засідання не зявився. Надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 28.04.2011 р. укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав 46299,5 грн. на купівлю транспортного засобу ВАЗ (Лада), 21074, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) ХТА210740В3078670, реєстраційний № AО0802ВА. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 28.04.2016 р. 22.02.2012 року між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави предметом якого визначений транспортний засіб ВАЗ (Лада), 21074, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) ХТА210740В3078670, реєстраційний № AО0802ВА, який належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки. Відповідно до ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 06.05.2015 року має заборгованість 31621,04 гривень яка складається із наступного: · 14941,63 грн. - основний борг; · 6337,44 грн. - прострочений борг; · 4159,35 грн. - прострочені проценти; · 66,51 грн. - строкові проценти; · 5857,98 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань; · 258,13 грн. - дебіторська заборгованість. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Виконання зобовязання за договором № 910.77001 від 28.04.2011 року забезпечено порукою відповідача [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відповідно до договору поруки від 07 травня 2015 р., укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс». За умовами зазначеного договору поруки відповідач [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати солідарно в межах суми 100 (сто) гривень за зобовязаннями позичальника, які виникають з кредитного договору (а.с.22). В забезпечення виконання кредитних зобовязань між відповідачем [PERSON] та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу ВАЗ (Лада), 21074, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) ХТА210740В3078670, реєстраційний № AО0802ВА, який належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16). Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України „Про заставу" в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави - є обґрунтованими і таким, що узгоджується з вищевикладеними нормами матеріального права. Розглядаючи позовну вимогу щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки у сумі 100 грн., суд вважає її такою, що ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до договору поруки 07 травня 2015 р №15/141, [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відповідає перед позивачем за виконання боржником всіх зобовязань в сумі 100 грн. Відповідно до ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Розглядаючи позовні вимоги про надання повноважень проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо) суд виходить з наступного. При набранні чинності рішенням суду про звернення стягнення на заставне майно позивач отримує на підставі цього рішення всі повноваження, щодо розпорядження автомобілем. В тому числі позивач отримує на підставі рішення суду повноваження здійснювати дії щодо проведення всіх необхідний дій в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Такі повноваження випливатимуть з самого рішення і є порядком його виконання. Тому такі позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Вимога про солідарне стягнення з відповідачів суми судових витрат не передбачена Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Через це суд вважає, що судові витрати не можуть стягуватись в солідарному порядку, оскільки це не передбачено договором чи законом. Судові витрати складаються з судового збору при поданні позову в розмірі 316,21 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 121,80 грн., витрат на оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Разом судові витрати складають 858,01 гривень. Судові витрати підлягають стягненню в частках пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме з відповідача [PERSON] «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в сумі 243,60 гривень, а решта суми : 858,01-243,60 = 614,41 підлягає стягненню з [PERSON].

Outcome: partial