Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом мотивуючи його тим, що з 1996 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого народився син [PERSON], 1997 р.н. Син проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Відповідач інших дітей не має. Аліментів не сплачує, працює. Має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь сина [PERSON], 1997 року народження, у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач направила до заяву в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач направив до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 18 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 199 СК України передбачає що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. [INFO] народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до довідки Національного авіаційного університету № 22/1359, [PERSON], є студентом 2-го курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту Аеронавігації Національного авіаційного університету IV рівня акредитації. Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр. Згідно своєї заяви відповідач [PERSON] вимоги позов визнав. Стан здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяють йому утримувати свого сина що продовжує навчання. Доказів про сплату на інших дітей аліментів або стягнень за виконавчими документами відповідачем не надано. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати, суд стягує з відповідача в дохід держави в силу ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved