Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за розпискою обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 01.06.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, що підтверджується розпискою від 01.06.2014 року, за умовами якого відповідач взяв у позивача позику в сумі 60 000,00 грн., з зобов'язанням повернути грошові кошти рівними частками щомісячно до 01.01.2015 року. Передача коштів підтверджується розпискою. В порушення умов договору позики та вимог чинного законодавства України відповідач вчасно не повернув отриману позику. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 536,549, 625, 1049, 1050 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням пені, інфляційних збитків, 3% річних у розмірі 120 861,00 грн., та судові витрати по справі у розмірі 1 209,20 грн. Позивач в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факт того, що 01 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується розпискою від 01.06.2014 року, за умовами якого позикодавець (позивач [PERSON].) надав в позику, а боржник (відповідач [PERSON].) отримав у власнісність кошти в сумі 60 000,00 грн., із зобов'язанням повернути борг рівними частками щомісячно до 01.01.2015 року (а.с.6). В порушення умов договору позики та вимог чинного законодавства України відповідач вчасно не повернув отриману позику, чим порушив умови укладеного договору та чинного законодавства України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ЦК України, зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином поверненню підлягає сума боргу з врахуванням пені, інфляційних збитків та 3% річних за весь час користування позикою (основний борг у розмірі 60 000,00 грн; пеня у розмірі 27 259,00 грн, інфляційні збитки у розмірі 31 414,00 грн, 3% річних у розмірі 2188,00 грн, загальна сума, що підлягає стягнення становить 120 861 грн 00 коп., що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с.20-23). Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню та виносить рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за договором позики з урахуванням пені, інфляційних збитків, 3% річних у розмірі 120 861,00 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1209,20 грн.

Outcome: approved