Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

В позовній заяві від 23.09.2016року та в уточненій позовній заяві від 15.06.2017року [PERSON] просить визнати за ним право власності на придбані у приватного підприємця [PERSON]: плуг (б/у) ПЯ 3-35 вартістю 500,0 грн., згідно товарної накладної № 11 від 11.08.2008 року; плуг ПЛН 4-35 (б/у), вартістю 300,0 грн. і культиватор КФ 5,4 (б/у) вартістю 1500 грн., згідно товарної накладної № 12 від 15.08.2008 року; сцепку СП-ІІ (б/у) вартістю 480,0 грн., згідно накладної № 13 від 22.08.2008 року; та придбані у ФОП [PERSON]: грабарка до трактора «ТВК-4» вартістю 3500,0 грн., згідно накладної № 25 від 15.04.2012 року; картоплесаджалку вартістю 4500,0 грн., згідно накладної № 5 від 03.03.2013року; косарку сегментну вартістю 3300,0 грн., згідно накладної № 12 від 10.05.2013року; і придбану у [PERSON], згідно розписки останнього, зернову сівалку, які витребувати від [PERSON], крім того, витребувати від [PERSON] трактор Т-40А 1989 року випуску н.з. 10357 ЕР, посилаючись на те, що спірне майно було придбано у період проживання у домогосподарстві відповідача з дочкою останнього за його і дочки відповідача кошти. Всім обладнанням він обробляв власні земельні угіддя та допомагав односельчанам і названа техніка знаходилась у господарстві тестя до 2012 року, поки не зіпсувались сімейні стосунки, після чого він пішов з дому, залишивши спірну техніку в користуванні тестя, оскільки надіявся на примирення та повернення в сім"ю. Відповідач не бажає припинити конфлікт і погрожує не повертати йому, а знищити спірне майно. В судовому засіданні [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON]. вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] вимоги не визнали та [PERSON] стверджує, що спірне майно є його власністю, бо придбав його за свої з дружиною і дочкою [PERSON] кошти, позивач є співмешканцем його дочки [PERSON], часто залишав її і проживав ще з двома іншими жінками, тому домашнім господарством не займався, спірну техніку не купляв бо не мав за що. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що вона дружина [PERSON]. [PERSON] проживав з її донькою [PERSON] у цивільному шлюбі з 2001 року до 2008 року. 17 липня 2001 року у них народилася донька - Тетяна. За час їх сумісного проживання [PERSON] за свої кошти ніякої техніки не купляв, а все купляв її чоловік [PERSON] для обробки земель. Трактор Т-40А оформили на [PERSON]. [PERSON] купляв техніку за свої особисті кошти, а якщо на щось не вистачало то він позичав у неї, а потім віддавав. Так, [PERSON] позичав у неї грошові кошти на придбання сівалки. [PERSON] померла 17.05.2017 року, що підтверджеється свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 303938. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що проживала у цивільному шлюбі із [PERSON] з 2001 року у будинку її батьків за адресою с. Голенищево вул. Шкільна, 2, Летичівського району. 17 липня 2001 року у них народилася донька - Тетяна. Вона працювала і мала доходи. Вони з чоловіком [PERSON] обробляли земельні ділянки самі і батько - [PERSON] не допомагав. Оскільки вони з чоловіком працювали і мали доходи то купували сільскогоспоарську техніку. Трактор Т-40 куплений за їх власні сімейні кошти, а не за кошти батька. Культиватор і трактор [PERSON] ремонтував також за сімейні кошти. Сівалку купляв [PERSON] з його батьком у с. Прилужному. Граблі купив брат чоловіка. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що її чоловік [PERSON] і батько [PERSON], купляли картоплесаджалку та іншу сільськогосподарську техніку у [PERSON]. крім того, оскільки її чоловік працював в колгоспі то багато техніки батько з її чоловіком купляли в колгоспі. Трактор батько купляв в с. Городище, однак оформили на [PERSON], оскільки у батька не було прав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживала із [PERSON] з 2011 року по вересень 2012 року у нього в будинку в с. Голенищево по вул. Центральній, 45. Оскільки вона навчалася, то приїзджала лише на вихідні. Сільськогосподарської техніки у [PERSON] не бачила. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його брат. Близько одного року у 2011 році [PERSON] проживав у цивільному шлюбі із [PERSON], яка приїжджала лише на вихідні, оскільки навчалася. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] купляв у нього сцепку СП-ІІ (б/у), плуг ПЛН 4-35 (б/у), культиватор КФ-5,4 (б/у), плуг ПЯ 3-35 (б/у,) про що були виписані накладні. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] купляв у нього грабарку до трактора «ТВК-4», картоплесаджалку, косарку сегментну, картоплекопалку. за все розраховувався [PERSON]. Накладні виписав і [PERSON] і [PERSON] на їх вимогу. Картоплесаджалку купляв у нього у 2008 році [PERSON] зі своїм зятем [PERSON]. Саджалку і косарку він сам привозив їм за місцем проживання [PERSON]. Грабарку забирав у нього [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] купляв у нього трактор Т-40 і оформив його на свого зятя [PERSON]. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 392 Цивільного кодексу України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України: власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В статті 387 Цивільного кодексу України зазначено, що власник має право витребувати своє майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Однак, за нормами Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У статті 388 Цивільного кодексу України чітко визначено, що власник майна має право витребувати майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 57 59 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Довідкою Летичівської селищної ради № 7 від 19.01.2017 року та показами свідка [PERSON] підтверджує, що [PERSON] з травня 2001 року по жовтень 2008 року проживав без реєстрації зі своєю цивільною дружиною [PERSON] в с. Голенищево вул. Шкільна, 2, Летичівського району Хмельницької області і вони вели спільне господарство. [PERSON], як фізична особа- підприємець з 17.04.2006 року по 22.04.2016 року перебувала на податковому обліку в Летичівському відділені Красилівської ОДПІ та була платником податку і її сума задекларованого доходу становить 215700,00 грн.. А отже, нажите [PERSON] та [PERSON] під час спільного сімейного проживання майно є їх спільною сумісною власністю, тому за [PERSON] слід визнати право власності на плуг ПЯ 3-35, який він придбав у [PERSON], що підтверджується накладної № 11 від 16.08.2003 року. Право власності [PERSON] на трактор Т-40A підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії АА № 205814 від 17 вересня 2003 року та протоколом перевірки технічного стану № АВ172306 від 05.06.2013 року, трактора Т-40А, 1989 року випуску, № 440072, № двигуна 266204, номерний знак 10357ЕР. Із довіреності від 31.01.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 130, вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належним йому трактором Т-40, 1989 року випуску. Також, судом враховується, що [PERSON] має власні доходи, що підтверджується довідкою Летичівського ОУПФУ Хмельницької області № 1352 від 19.12.2016 року, відповідно до якої [PERSON] з жовтня 2010 року по грудень 2016 року отримав 75931,00 грн.; довідки про доходи виданих ПрАТ «Деражнянський молочний завод», відповідно до яких дохід склав: за 2013 рік 14000,0 грн.; за 2014 рік 12729,65 грн.; за 2015 рік 17551,40 грн.; за 2016 рік 22061,20 грн., що свідчить про фінансову спроможність [PERSON] купити сільськогосподарську техніку, яка йому необхідна для обробітку земельних ділянок площами, відповідно, 0,2500 га, 0,1817 га, 0,2246 га, 1,62 га0,4907 га, які перебувають у його власності відповідно до державних актів: серії ЯМ № 679933, серії ЯМ № 679932, серії ЯМ № 679931, серії ХМ № 050809, серії ЯГ № 136477. Судом не може братися до уваги факт придбання [PERSON] сівалки у [PERSON], відповідно до розписки наявної в матеріалах справи, оскільки вона оформлена з порушенням, а саме не містить дати складання та суми. Крім того, відповідно до накладної б/н від березня 2009 року [PERSON] придбав у ПП [PERSON] б/у сівалку зернову СЗТ 3,6, за 6000,0 грн.. Придбання [PERSON] у ПП [PERSON]: картоплесаджалки 2-х рядної за 4500,00 грн. підтверджується накладною № 5 від березня 2012 року та товарним чеком № 5 від 05.03.2012 року; косарки сегментної Оса за 3300,0 грн. підтверджується накладною № 3 від лютого 2013 року та товарним чеком № 3 від лютого 2013 року; грабарки ГВН-4 за 3600,0 грн. підтверджується накладною № 10 від травня 2013 року та товарним чеком № 10 від травня 2013 року; картоплекопалки К.Т.Н. 2 «Польська» за 12000,0 грн. підтверджується накладною № 15 від липня 2008 року та товарним чеком № 15 від липня 2008 року. [PERSON] на підтвердження права власності на б/у культиватор КФ- 5,4, вартістю 1500,0 грн. та плуга ПЛН - 4-35 (б/у), вартістю 300,0 грн. надано накладну № 12 від 15.08.2008 року; сцепки СП-ІІ (б/у) вартістю 480,0 грн. - накладну № 13 від 22.08.2008 року, однак у заперечення придбання останнім даної техніки [PERSON] надав квитанцію ТОВ «Прогрес» від жовтня 2000 року про придбання ним двоосного причепа, два плуги навесні, дві культиваторні рами, бурінну сцепку за 2330,0 грн.. Аналізуючи все в сукупності, враховуючи, що інших належних та допустимих доказів на підтвердження права власності на перелічене в позовній та уточненій позовній заяві майно [PERSON] під час судового розгляду справи надано не було, тому за останнім слід визнати право власності на плуг ПЯ 3-35, вартістю 1500грн., та витребувати у [PERSON] та передати у власність [PERSON] плуг ПЯ 3-35, трактор Т-40А 1989року випуску, № 440072, № двигуна 266204, номерний знак 10357ЕР, і плуг ПЯ 3-35. На підставі наведеного ст. 388, 387, 391 ЦК України,

Outcome: partial