Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за позикою в розмірі 377415 євро 14 євроцентів, яка складається з: 350000,00 євро - основна сума позики, 8630,14 євро - проценти за користування позикою та 18785,00 євро - 3% річних. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 грудня 2018 року відповідач [PERSON] отримав від позивачки [PERSON] грошові кошти в сумі 350000 євро. Справжність підпису відповідача на заяві про підтвердження факту отримання грошових коштів засвідчена нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Романко Л.В. у реєстрі за № 425. Додатково розпискою від 28 грудня 2018 року [PERSON] власноруч визначив дату повернення коштів до 18 лютого 2019 року, однак коштів не повернув. 21 липня 2021 року відповідач [PERSON] повернув позивачці кошти в розмірі 10000 євро і вказані кошти були спрямовані на погашення 3% річних, а саме 6099 євро зараховано на оплату 3% річних, нарахованих у період з 01.12.2020 року по 01.07.2021 року, та 3901 євро на оплату 3% річних, нарахованих у період з 18.02.2019 року по 01.12.2020 року. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] та є співвласниками по 1/3 частині вказаної квартири. Вважає, що відповідачі повинні відповідати як солідарні боржники, оскільки кошти отримані у борг були використані на потреби сім"ї. За наведених обставин, просить позов задовольнити та стягнути з відповідачів на користь позивача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просять позов задоволити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзивів не подали. Оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, 2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Судом встановлено, що дійсно 28.12.2018 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 350000 євро, що еквівалентно 10932425 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.12.2018 року, що підтверджується нотірально засвідченою заявою /а.с. 6/.

Outcome: partial