Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду, в якому просить стягнути з ПАТ КБ« Приватбанк» залишок грошових коштів на рахунку №5168742018687198 у сумі 109\~530 грн. 96 коп., 3% відсотки річних від простроченої до сплати суми залишку грошових коштів у сумі 1\~113 грн.52 коп., пеню від простроченої до сплати суми залишку грошових коштів у сумі 1\~113 грн. 52 коп.,залишок грошових коштів на рахунку №5168742018687206 у сумі 177\~886 грн. 78 коп., 3% відсотки річних від простроченої до сплати суми залишку грошових коштів у сумі 1\~807 грн.92 коп., пеню від простроченої до сплати суми залишку грошових коштів у сумі 1\~807 грн.92 коп., моральну шкоду у сумі 10 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем укладено два договори банківського рахунку та відкрити два рахунки № 5168742018687198, №5168742018687206. В липні відповідач заблокував рахунки та відмовився видавати кошти, які знаходились на рахунках. На неодноразове звернення до відповідача рахунки не розблоковано. Відповідачем гроші не повернуті до теперішнього часу, що змусило позивача звернутися в суд з вказаним позовом . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав пославшись на пояснення, надані в судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали вважає, що позовні вимоги належать частковому задоволенню за наступних підстав. Позивач має в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк» рахунки № 5168742018687198, №5168742018687206, що підтверджується довідкою (а.с.10), та копіями анкет заяв(а.с.37-38) . Умови користування рахунками, права обовязки банку та позивача передбачені «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом « СП-2012-7061750 від 13.12.2012 року. На вказаних рахунках знаходяться гроші на рахунку № 5168742018687198- 109 530 грн.96 коп., на рахунку №5168742018687206 у сумі 177\~886 грн. 78 коп., що підтверджено наданою роздруківкою інформації про карту та виписками про рух коштів.(а.с.11-18). З липня 2015 року рахунки позивача заблоковані, що підтверджено роздруківками руху грошей по рахункам. Позивач звертався до відповідача з заявами про розблокування рахунків для можливості отримання грошей, але відповідач рахунки не розблокував. Факт звернення позивача до відповідача підтверджено квитанціями про направлення заяв відповідачу.(а.с.9). Статтею 1058 ЦПК України передбачено, що за\~договором\~банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та\~проценти\~на неї або\~дохід в іншій формі\~на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу\~укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором\~строку\~(строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Тому в цієї частині позовні вимоги належать задоволенню і стягненню з відповідача гроші у сумі 109\~530 грн. 96 коп. та 177\~886 грн. 78 коп. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% від вартості послуги за кожен день прострочення виконання послуги, що становить 252,52 грн. за 59 днів з посиланням на пункт 5 статті 10 Закону України « Про захист прав споживачів». Пунктом 5 статті 10 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачено , що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Судом встановлено, що відносини між сторонами в частині невиконання умов договору регулюються «Умовами та правилами надання банківських послуг», затвердженими наказом « СП-2012-7061750 від 13.12.2012 року. Викладене приводить суд до висновку про те,що у даному випадку не можливе застосування вимог Закону України «Про захист прав споживачів» , та стягнення пені за вказаним законом не буде відповідати діючому законодавству. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних простроченої суми, що становить 1\~113 грн. 52 коп ., це стосовно виплати суми коштів на банківському рахунку №5168742018687198 109\~530 грн. 96 коп. за 124 днів та суми 1\~807 грн.92 коп.. це стосовно виплати суми коштів на банківському рахунку №5168742018687198 у розмірі 177\~886 грн. 78 коп. з посиланням на вимоги ст.625 ЦК України. Позивачем суду не надані докази звернення до відповідача з заявою про повернення суми вкладу. Статтею 625 ЦК України передбачено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти\~річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором\~або законом. Викладене приводить суд до висновку про те, що за вказаних обставин позивач не має підстав для стягнення 3 % річних від простроченої суми оскільки судом не встановлена дата виконання відповідачем обовязку повернення суми вкладу. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, позивачем заявлено про стягнення моральної шкоди у сумі 10 000 гривень. Вимоги мотивовані тим, що відшкодування моральної шкоди передбачено частиною 2 статті 10 Закону України « Про захист прав споживачів». Частиною 2 статті 10 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тобто даною нормою передбачена можливість одночасного стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України « Про захист прав споживачів» передбачено ,що споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Суд приходить до висновку про те, що правовідносини між сторонами по справі не передбачають право сторін на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону України "Про захист прав споживачів». Крім того позивачем не надано суду доказів заподіяння моральної шкоди. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, не підлягають задоволенню На підставі викладеного ,

Outcome: partial