Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Тульчинського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання втрати права користування жилим приміщенням та усунення перешкод здійснення права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 грудня 2002 року, йому належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку прописався його дядько [PERSON], проте у вказаному житловому юудинку не проживав і не проживає. Будучи зареєстрованим в його будинку, [PERSON] не проживає в ньому з 2006 року і до цього часу, тобто, понад шість місяців відповідач не проживає в будинку, в якому зареєстрований. Таким чином, він втратив право на користування жилим приміщенням. На його прохання виписатись із належного йому будинку, відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, в зв'язку з чим порушує право власності позивача і перешкоджає використовувати його права на власний розсуд. В зв'язку з цим, просить суд, постановити рішення, яким визнати втрату права користування жилим приміщенням, усунути порушення його права власності та зобов'язати відповідача виписатись з належного йому будинку. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про визнання позову та розгляду справи за його відсутності. Представник Тульчинського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату і час слухання справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив: Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВАС №? 561743 від 19 грудня 2002 року, позивачу належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до копії домової книги, [PERSON] прописаний в житловому будинку [ADDRESS] з 01.06.2006 року (а.с.6-8). Відповідач продовжує рахуватись зареєстрованим в будинку позивача, однак, він там вже не проживає більше шести місяців, фактично з 2006 року, що підтверджено довідкою виданою виконкомом Михайлівської сільської ради Тульчинського району від 14.12.2013 року за №308 (а.с.13). Таким чином, позивачу на праві власності, яке підтверджено належним чином оформленим та зареєстрованим правовстановлюючим документом, належить житловий будинок, в якому залишається бути зареєстрованим відповідач у справі. Реєстрація місця проживання хоча і не спричиняє за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним. Оскільки відповідач добровільно не змінив реєстрацію місця проживання, то ним порушено право власності позивача і його право вимоги захисту порушеного права є законними. Тому перешкоди, які створені цією реєстрацією мають бути усунуті шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням . Відповідно до ст.6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадяни України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зобов'язані зареєструвати місце свого проживання. Відповідач з 2006 року проживає в іншому місці, а зареєстрований в будинку позивача, чим порушує права позивача і є таким, що втратив право на користування житлом, в якому його зареєстровано. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник має право на судовий захист свого права власності та на підставі ст.391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, відповідно до ст.71, 72 ЖК України, судом не встановлено підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, тому є підстави для визнання її особою, що втратила право користування жилим приміщенням, як особа, що тривалий час понад шість місяців в ньому не проживає. Згідно ст.. 107 ЖК України, [PERSON] втратив право на користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved