Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кв. [ADDRESS] , посилаючись на те, що вказана квартира належить їй на праві власності. В спірній квартирі зареєстрований окрім позивача, колишня дружина її сина [PERSON] , та треті особи. При цьому відповідач з червня 2018 р. в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не доглядає за квартирою. 31.07.2019 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку підготовчого позовного провадження. 02.10.2019 р. до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON] , [PERSON] 02.10.2019 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Від третіх осіб в судове засідання надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Допитаний в якості свідка [PERSON] зазначив, що є сусідом позивача, при цьому [PERSON] більше року не проживає в кв. [ADDRESS] . Оскільки відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру, кв. [ADDRESS] на праві власності належить позивачу. Згідно з Витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва, в спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач та треті особи. Як вбачається з рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.12.2018 р. [PERSON] є колишньою дружиною сина позивача - [PERSON] . У відповідності до Актів від 21.08.2018 р., 25.12.2018, 05.02.2019 р., 02.04.2019 р.,11.06.2019 р. відповідач не проживає в спірній квартирі, починаючи з червня 2018 року. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не зверталась до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає в квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося, зокрема доказів зворотнього суду не надано. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованою в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом - кв. [ADDRESS] . Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов`язав його вчинити цю дію.

Outcome: approved