overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] зареєстрований 15.11.2016 року Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 431, зазначивши, що 01 квітня 2013 року [PERSON] був засудженний Богунським районним судом до семи років позбавлення волі та перебуває в місцях позбавлення волі. Після одруження позивачу стало відомо про обман чоловіка, який не сумісний з подружнім життям, шлюб носить формальний характер, а тому за даних обставин заявник вважає, що збереження їхнього шлюбу та примирення неможливе тому просить заяву задовольнити. В судове засідання заявник не з"явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримує з зазначених вище підстав, просить шлюб розірвати. Заінтересована особа в судове засідання не з"явився, так як перебуває в місцях позбавлення волі, згідно розписки копію заяви з доданими документами отримав, будь -яких клопотань та заперечень до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія 1 - ТП № 144063 (а.с.6). Із заяви вбачається, що в сімейному житті між подружжям виникли обставини, внаслідок яких було припинено спільне проживання. 01 квітня 2013 року вироком Богунського районного суду [PERSON] був засудженний до семи років позбавлення волі та перебуває в місцях позбавлення волі. На даний час він відбуває покарання в "Коростенській виправній колонії № 71" в Житомирській області. Частиною 3 ст. 293 ЦПК України визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою будь - кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши заяву [PERSON] та письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] засуджений до позбавлення волі строком на сім років, сім"я фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення посилаючись на те що, Фастівським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення від 09 серпня 2017 року у справі за її позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги задоволено, але разом з тим судом при винесенні вказаного рішення не вирішено питання про судові витрати, які були сплачені при подачі позовної заяви та які вона просила стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання заявник не з'явилася, просила справу розглянути в її відсутність. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. Згідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. У липні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2017 року позовні вимоги задоволено. Заявник звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просила вирішити питання щодо стягнення з відповідача на її користь сплачених судових витрат при подачі позовної заяви до суду. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб які беруть участь у справі ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з умов вищевказаного рішення, а також письмових матеріалів справи, при ухваленні рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати, сплачені позивачем за квитанцією № 187 від 18.07.2017 року в сумі 640 грн. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи заявника обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту про право власності на земельну ділянку, в якому її ім"я зазначено помилково як "[PERSON]", а відповідно даних паспорта - "[PERSON]". Іншим шляхом виправити помилку неможливо. Встановлення зазначеного факту необхідно для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на належну їй земельну ділянку на підставі вказаного Державного акту на землю. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала по мотивам, викладеним у заяві, прохаючи встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, щоб належним чином зареєструвати в реєстраційній службі право приватної власності на земельну ділянку. Іншим шляхом встановити зазначений юридичний факт неможливо. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти вимог заявника. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого : Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце та час народження цієї особи, вказаних в документі не співпадають з прізвищем, ім'ям та по батькові, місцем, часом народження цієї особи, вказаних у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до паспорта громадянина України, заявник - [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 14,23 га на території Братської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (серія ІI-ХС № 034453), виданий 03 березня 2003 року на ім'я [PERSON].(а.с.6). Відповідно листа відділу Держземагенства у Нижньосірогозькому районі, заявниці відмовлено у внесенні змін до Державного акта на право власності на земельну ділянку, а відомості про земельну ділянку заявниці в Державному земельному кадастрі внесені вірно. (а.с.9). За таких обставин, оскільки факт належності вищезгаданого правовстановлюючого документу заявнику підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає і, з врахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний для належного оформлення права власності на земельну ділянку та встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, в зв'язку з зміною процедури посвідчення права власності на землю, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту про право власності на земельну ділянку, в якому її ім"я по-батькові зазначено помилково як "[PERSON]", а відповідно даних паспорта - "[PERSON]". Іншим шляхом виправити помилку неможливо. Встановлення зазначеного факту необхідно для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на належну їй земельну ділянку на підставі вказаного Державного акту на землю. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала по мотивам, викладеним у заяві, прохаючи встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, щоб належним чином зареєструвати в реєстраційній службі право приватної власності на земельну ділянку. Іншим шляхом встановити зазначений юридичний факт неможливо. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечував проти вимог заявника. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до слідуючого : Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце та час народження цієї особи, вказаних в документі не співпадають з прізвищем, ім'ям та по батькові, місцем, часом народження цієї особи, вказаних у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до паспорта громадянина України, заявник - [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 13,46 га на території Братської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (серія ІI-ХС № 034462), виданий 03 березня 2003 року на ім'я [PERSON](а.с.7). Відповідно листа відділу Держземагенства у Нижньосірогозькому районі, заявниці відмовлено у внесенні змін до Державного акта на право власності на земельну ділянку, а відомості про земельну ділянку заявниці в Державному земельному кадастрі внесені вірно. (а.с.9). За таких обставин, оскільки факт належності вищезгаданого правовстановлюючого документу заявнику підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає і, з врахуванням того, що даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки необхідний для належного оформлення права власності на земельну ділянку та встановити його іншим шляхом, ніж судовим неможливо, в зв'язку з зміною процедури посвідчення права власності на землю, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка - [PERSON], [INFO] , яка настала [INFO]. в м. Алчевськ Луганської області на виробництві внаслідок нещасного випадку . В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала, зазначила про те , що смерть чоловіка настала на тимчасово окупованій території України , на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті . Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав . Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З встановлених по справі обставин вбачається , що [PERSON] помер [INFO] р. в м. Алчевськ Луганської обл . внаслідок нещасного випадку . На підтвердження факту смерті [PERSON] заявником отримані лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 06.04.2016 р. та довідка про причину смерті ( до ф. № 106/у [NUMBER]) , видані Алчевським відділенням судово-медичної експертизи державної установи " Луганське Республіканське бюро судово-медичної експеризи " ЛНР . Форма зазначених документів не відповідає формі , визначеній наказом Міністерством охорони здоров"я України від 08.08.2006 № 545 " Про впорядкування ведення медичної документації , яка засвідчує випадки народження і смерті " , зареєстрованим у Міністерстві Юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 . Згідно статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та її діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. З урахуванням зазначеного, заява про встановлення факту смерті є такою, що підлягає задоволенню.Реєстрація смерті чоловіка заявника без встановлення факту смерті є неможливою . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що вона являється матірю [PERSON] дошлюбне прізвище ([PERSON]) А.С. На обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що в даний час займається оформленням документів на отримання автомобіля, як інваліду війни 1 група, проте вона цього зробити не може оскільки в свідоцтві про народження доньки [PERSON] імя [PERSON] помилково записано як [PERSON] яке не відповідає імені в паспорті заявника. Підтвердити своє імя заявник не може оскільки її свідоцтво про народження відсутнє. Встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим. Представник заявника в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала та просила слухати справу без її участі. Представник заінтересованої особи управління соціального захисту населення Ярмолинецької РДА в судове засідання не з'явився, подала до суду заяву, в який не заперечувала проти задоволення заяви і просила справу слухати у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], народилась 01 травня 1926 року, являється інвалідом І групи. Дочкою [PERSON] є [PERSON] проте в свідоцтві про народження останньої мати записана як [PERSON], що не відповідає імені в паспорті заявника. Заявник не може підтвердити своє імя тому, що її свідоцтво про народження відсутнє. [PERSON] 29.02.1964 р. зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище на [PERSON]. Даний факт підтверджується паспортом серії НА 372009 виданого 01.07.1997 р. Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області; пенсійним посвідченням № серії Є №101468; свідоцтвом про народження серії 1-БВ №132693 від 29.10.2002 року; довідкою відділу державної реєстрації актів цивільного стану №02.3.04-35/1342 від 03.12.2015 р.; довідкою виданою виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради Ярмолинецького району від 27.11.2005 р. №34; паспортом серії НА 372007 виданого 01.07.1997 р. Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області; свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №130348 від 25.12.2014 р. На підставі викладеного встановлено, що [PERSON], [INFO], дійсно являється матірю [PERSON]. Заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб, посилаючись на те, що вона [PERSON] на даний час спільно проживає з [PERSON]. 01 березня 2015 року їй виповнилося 17 років та вона бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO] але на даний момент не досягла повноліття. Мати [PERSON] - [PERSON] не заперечує проти укладення шлюбу доньки, оскільки це відповідає її інтересам. Заявник просить надати їй право на шлюб. В судове засідання заявник не з"явилася, направила до суду заяву в якій просить заявлені вимоги задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, заперечень стосовно заяви не мають. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Не заперечує проти укладення шлюбу і її законний представник, яка переконана, що шлюб повністю відповідає її інтересам. На підставі ст. 23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, в якій посилається на те, що 21 березня 2016 року їй виповнилося сімнадцять років. Вона разом зі своїм нареченим [PERSON] проживає у її матері- Ботвінової Ольги Валеріївни за адресою: [ADDRESS]. Наслідком їх спільного з [PERSON] проживання стала її вагітність. З метою зберегти вагітність і створити сім,ю вони вирішили одружитися. Їхні батьки не заперечують проти цього. Вони звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області щоб зареєструвати шлюб, але їм було відмовлено у зв,язку з не досягненням нею шлюбного віку. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу в них немає. В судове засідання заявник не з,явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність. В судове засідання заінтересована особа-[PERSON] не з,явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, не заперечував проти заявлених вимог. В судове засідання заінтересована особа -[PERSON] не з,явилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти заявлених вимог, просила справу розглянути в її відсутність. В судове засідання заінтересована особа -[PERSON] не з,явилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти заявлених вимог, просила справу розглянути в її відсутність. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду, може бути надано право на шлюб, якщо це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що одруження заявника з [PERSON] має для неї виняткове значення, повністю відповідає її інтересам і майбутнім інтересам дитини, яку вона має народити , а також волевиявленню [PERSON], [PERSON], [PERSON] Факт вагітності заявника [PERSON] підтверджується медичною довідкою, виданою завідуючою жіночою консультацією Комунальної установи „Рубіжанської центральної міської лікарні" ( довідка-а.с.7). За таких обставин, з урахуванням усіх представлених сторонами доказів, суд вважає, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про оголошення померлим її сина [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що син постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. В листопаді 2003 року він поїхав на заробітки до м.Києва, пояснивши,що буде добиратися на попутному транспорті і більше про нього відомостей не було. На даний час їй необхідно оформити субсидію .В зв"язку з цим вона вимушена звертатися до суду. В судовому засіданні заявник підтримала вимоги у повному обсязі. Пояснила, що з листопада 2003 року ,коли її син поїхав до міста Києва ,про нього немає ніяких відомостей.Він по цей день залишається зареєстрованим за адресою [ADDRESS]. Розшуки не дали результатів.Вважає,що син помер. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності ,не заперечував проти задоволення вимог заяви. Свідки [PERSON] та [PERSON] ,які добре знали сина заявника , підтвердили той факт,що [PERSON] відсутній за місцем проживання з 2003 року ,він виїхав до міста Київа на роботу і з тих пір про нього немає відомостей. Заслухавши заявника, свідків, дослідивши надані докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Особа може бути оголошена померлою у разі встановлення обставин, передбачених ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі не можливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] -[INFO] є сином заявника [PERSON] (свідоцтво про народження-а.с.5) та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка-а.с.7). Відповідно довідки Рубіжанського МВ УМВС України в Луганській області (а.с.8) [PERSON] з листопада 2003 року по теперішній час знаходиться на обліку як безвісно зниклий. З урахуванням наданих доказів,пояснень заявника, свідків та того факта,що у місці постійного проживання [PERSON] вже більше трьох років немає відомостей про місце його перебування, встановити місце його знаходження не представляється можливим, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для оголошення його померлим. Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. На підставі виклдаеного,

Outcome: approved