Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

ПАТ «ВТБ Банк» (надалі Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 25 вересня 2012 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, де Банк надав йому кредит в розмірі 100000 грн. 00 коп., на термін до 25 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31 % в рік на суму залишку заборгованості по кредиту. [PERSON] зобов'язувався погашати кредит з 28 числа попереднього місяця по 27 число поточного місяця згідно з графіком погашення кредиту рівними частинами, що складається із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотків. Так як відповідач не виконав умови кредитного договору, порушив строки повернення кредиту, позивач просив стягнути з нього заборгованість по кредитному договору, яка станом на 29 жовтня 2014 року становить - 132458 грн. 74 коп., в тому числі борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 83146 грн. 39 коп., поточна заборгованість по кредиту - 62839 грн. 69 коп., прострочена заборгованість по кредиту - 18814 грн. 90 коп., інфляційні витрати - 1272 грн. 61 коп., 3 відсотки річних - 219 грн. 19 коп.; борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних 22 279 грн. 48 коп., в тому числі поточна заборгованість по відсоткам - 137 грн. 00 коп., прострочена заборгованість по відсоткам - 20560 грн. 96 коп., інфляційні витрати - 1347 грн. 58 коп., 3 відсотки річних - 233 грн. 94 коп. Пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту - 27032 грн. 87 коп. Представник позивача в судове засідання не з"явився в наданій суду заяві просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2012 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, де Банк надав йому кредит в розмыры 100000 грн. на термін до 25 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 31 % в рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Банк взяті по договору обов'язки виконав та надав відповідачу кредит, а [PERSON] свої обов'язки не виконав, не сплатив кредит та проценти у встановлені договором та графіком строки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів ( п.п.2.2, 2.3, 2.4) кредитного договору). Як передбачено ч. 1 ст.. 1050 ЦК України правило про сплату грошової суми відповідно до ст. 625 ЦК України стосується лише грошової позики, оскільки в цій статті так і зазначено на «суму позики». Воно конкретизує обов'язки позичальника шляхом прямого зазначення на застосування ст. 625 ЦК України. Отже, застосування розміру процентів встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК Укрїни виключається тоді, коли договором встановлений інший розмір процентів як відповідальності за прострочення грошового зобов'язання ( а не як плати за користування чужими грошовими коштами). Оскільки в кредитному договорі № R53700324734В встанолена фіксована процентна ставка за кредитним договором, позикодавець має право на одержання від позичальника процента від суми позики встановлених договором (ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України). З цих підстав вимоги позивача про стягнення боргу за кредитом та відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, не підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Що стосується вимог позивача про стягнення пені в розмірі - 27032 грн. 87 коп., суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити на підставі ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки до цих вимог застосовується спеціальна скорочена позовна давність тривалістю один рік, а з моменту отримання кредиту пройшло понад 2 роки. Позивачем ні в позовній заяві, ні в розрахунку позову не вказано періоду прострочення сплати процентів відповідачем , а тому суд не може визначити період несплати пені відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України. Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В зв'язку з тим, що позивачем не доведено позов в частині стягнення пені в цій частині позову, йому також слід відмовити. Оскільки [PERSON] порушив умови договору і прострочив повернення кредиту, з нього слід стягнути заборгованість по кредитному договору та проценти за користування кредитом в розмірі - 102352 грн. 55 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь Банку понесені ним витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі - 1023 грн. 52 коп. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 610-613, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved