Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.01.1981 року по 31.03.2015 рік знаходився у трудових відносинах з ПАТ „Сумське НВО. 31.03.2015 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. В звязку з важкими умовами праці він отримав професійне захворювання, в результаті якого висновком МСЕК 05.05.2016 року йому вперше встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності безстроково та встановлено ІІІ групу інвалідності. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 27 від 18.03.2015 року причиною захворювання стало проведення робіт в умовах підвищених півнів виробничого шуму та загазованості. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 60\~000 грн. за те, що професійне захворювання спричиняє йому страждання, порушує нормальні життєві звички, постійно хворіє, ніде не працює. Представник позивача [PERSON] та позивач в судове засідання не зявивилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, представник відповідача надав заперечення до суду, в якому вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 04.01.1981 року по 31.03.2015 рік знаходився у трудових відносинах з ПАТ „Сумське НВО, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.6-7). 18.03.2015 року було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання № 27 за формою П-4, в якому зазначено, що воно у [PERSON] виникло у звязку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю технологій та тривалою роботою в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму та загазованості (а.с.8). Перебуваючи на обстеженні та лікуванні в клініці Харківського НДІ гігієни та профзахворювань, позивачу було встановлений діагноз: «ХОЗЛ токсичної етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ст. ІІ. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слузу 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН І ст. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, стеноз хребцевого каналу, ретролистез хребця L5-S1, стійкий больовий синдром, обмеження статики та ходьби. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз) (а.с.8) Згідно довідки МСЕК від 05.05.2016 року внаслідок первинного огляду позивачу встановлено 60 % стійкої втрати професійної працездатності безтерміново та встановлено ІІІ групу інвалідності. (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 1,3,21,43 ч.4, 46 ч. 1 Конституції України , Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника тощо. Так, ПАТ «Сумське НВО» створило неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою працездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. Положеннями 2 ст.4 Закону України „ Про охорону праці" встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних , безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законом порядку. У статті 237-1 даного кодексу зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, сума 15 000 грн. буде достатньою для компенсації позивачу фізичного болю, фізичних та душевних страждань, які він зазнав в результаті професійного захворювання. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial