Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в обгрунтування якої зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], якій на підставі свідоцтва про право власності, згідно рішення № 294/1, виданого Кремінською районною радою 28.09.1989 року та зареєстрованого в К.П. «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 3 за номером 585, належав житловий будинок, загальною площею 45,2 кв.м. з будівлями та спорудами, 1938 року побудови, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. 3а цією адресою були зареєстровані та постійно мешкали [PERSON] та її чоловік [PERSON] До 1992 року батьки за адресою [ADDRESS], також побудували ще один житловий будинок, загальною площею 83,2 кв.м. з будівлями та спорудами, в якому постійно мешкали, а старий будинок, 1938 року побудови, використовували як для проживання,так і в якості літньої кухні. Окрім неї спадкоємцем є також її брат [PERSON], який протягом тривалого часу мешкає за адресою: [ADDRESS], є громадянином Російської Федерації. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадкове майно. 09.01.2018 року, як спадкоємець першої черги, в передбачений законом строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці першої черги від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовились. Була відкрита спадкова справа № 01/2018 від 09.01.2018 р. Після звернення до КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» з метою проведення поточної технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна - житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS], що було необхідно для оформлення спадщини, було надано довідку № 55 від 12.02.2018 року, згідно якої КП «Кремінське РБТІ» повідомило про необхідність звернутися до органів ДАБК. Під час технічної інвентаризації, проведеної 22.05.1995 р., було виявлено, що на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] у 1992 році побудований новий житловий будинок А1-Ж цегляний, житловою площею 41,9 кв.м, загальною площею 83,2 кв.м. Дозвільних документів на будівництво нового житлового будинку та про визнання старого житлового будинку літньою кухнею до БТІ не надано. Станом на 01.01.2013 року право власності на новий житловий будинок, 1992 року побудови, з будівлями та спорудами, розташований за вказаною адресою, не зареєстроване, правовстановлюючий документ відсутній. Будівництво житлового будинку було вчинене до 05 серпня 1992 року, що згідно п. 3.2 розділу 3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» прийняття в експлуатацію та узаконення не потребує. Під час технічної інвентаризації, проведеної 16.01.2018 р., було виявлено самочинне переобладнання житлового будинку, 1938 року побудови, у літню кухню 3,3» та самочинне будівництво сараю «Ж». В зв'язку з чим вказане самочинне переобладнання та будівництво згідно «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» потребує узаконення в органах ДАБК. Відповідно до акту обстеження проведеного будівництва за адресою [ADDRESS] від 09.02.2018 р. та архітектурно-технічного паспорту від 16.03.2018 р., збудований сарай та переобладнаний житловий будинок, 1938 року будівництва, переобладнаний в літню кухню, не порушують діючі норми. Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Варварівської сільської ради Кремінського району Луганської області сьомого скликання № 3/3 від 06.03.2018 р. була затверджена технічна документація на самовільно збудований сарай та переобладнаний в літню кухню житловий будинок 1938 року будівництва. Постановою приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу від 11.04.2018 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Цією ж постановою було рекомендовано звернутися до суду щодо захисту спадкових прав у судовому порядку. З огляду на зазначене позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], на спадкове майно за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку, 1992 року побудови, загальною площею 83,2 кв.м.; літньої кухні, 1938 року побудови; 4 сараїв, 1938,1978,1981,1996 років побудови; гаражу, 1988 року побудови; альтанки, 1996 року побудови; навісу, 1996 року побудови; погрібу, 1938 року побудови та споруд, що знаходяться на земельній ділянці площею 281,7 кв.м. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Треті особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не мали. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали, дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, -[PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, укладення шлюбу та смерть (а.с. 10-13,39). Позивач у відповідності до приписів законодавства, у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, було відкрито спадкову справу, що збігаєиться із даними Спадкового реєстру (ас 45-54). З досліджених матеріалів спадкової справи (ас45-54) вбачається, що переживший чоловік спадкодавця та син спадкодавця відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається домоволодіння за адресою: [ADDRESS], (а.с. 14,15). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок за вказаною адресою, який виготовлений станом на 16 січня 2018 року, за вказаною адресою відбулося переобладнання житлового будинку в літню кухню, будівництво ще одного будинку та сараю за вказаною адресою (а.с. 16-19). Вказане будівництво не порушує діючі державні санітарні, протипожежні та будівельні норми, що підтверджується архітектурним паспортом та актом обстеження (а.с. 20-22). Рішенням про індивідуальне будівництво від 06 березня 2018 року Варварівська сільська рада Кремінського району Луганської області затвердила проектно-технічну документацію на переобладнаний будинок та сарай (а.с. 23). Відповідно до постанови нотаріуса від 11 квітня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість. При цьому у постанові зазначено, що інші спадкоємці відмовилися від спадщини (а.с. 24). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається зі ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на день відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 1273, 1274, 1275 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно до статті 26 Закону України «Про містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При винесенні рішення суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в п. 23 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № "7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно якої у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в свій час листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З вищевикладеного суд вбачає, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], інші спадкоємці відмовилися від спадщини. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на переобладнане та збудоване нерухоме майно, яке відповідає вимогам чинного законодавства, нотаріусом їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість. Іншим чином, аніж через звернення до суду, позивач не має змоги визнати право на вказане спадкове майно, а тому позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно підлягають повному задоволенню та за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове нерухоме майно за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку, 1992 року побудови, загальною площею 83,2 кв.м.; літньої кухні, 1938 року побудови; 4 сараїв, 1938,1978,1981,1996 років побудови; гаражу, 1988 року побудови; альтанки, 1996 року побудови; навісу, 1996 року побудови; погрібу, 1938 року побудови; споруди, що знаходяться на земельній ділянці площею 281,7 кв.м. На підставі вище викладеного, ст. ст. 319, 328, 376, 1218, 1258, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274, 1275 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про містобудування» та

Outcome: approved