Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Нижньосірогозький районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області про визнання шлюбу укладеного між її батьком [PERSON] та відповідачкою [PERSON] недійсним внаслідок його фіктивності. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 16.03.1996 року її батько уклав шлюб з [PERSON] , який було зареєстровано Нижньосірогозьким райвідділом РАГС Херсонської області. Батько позивачки помер [INFO] . За життя батько повідомляв що шлюб, який був укладений у 1996 році був фіктивним, без намірів створення сім"ї. Після смерті батька звернулася до нотаріуса з метою прийняття та оформлення спадщини та дізналася що батько на час смерті перебував у шлюбі та відповідачка є також спадкоємцем після смерті батька. Зазначає що батько не вів з відповідачкою спільного господарства, разом не проживав, мав лише дружні стосунки, та й ті припинив з 2001 року, поновивши з 2002 року колишні стосунки з матір"ю позивачки. Також з 1995 року підтримував стосунки з жінкою на ім"я [PERSON] . З цих підстав прохала суд визнати шлюб, зареєстрований між її померлим батьком та відповідачкою 16.03.1996 року недійсним внаслідок його фіктивності. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали подану до суду заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Зазначають, що відповідачка [PERSON] та померлий [PERSON] разом не проживали, спільного господарства не вели та не придбавали речей, тому шлюб, який вони укладали 16 грудня 1999 року, є фіктивний. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила що з 1990 року співмешкала з [PERSON] , останній познайомив її зі своєю родиною після смерті його матері, мешкали разом по [ADDRESS] пізніше обміняли будинок на квартиру по [ADDRESS] , куди переїхали у 1995 році, де і мешкали разом та вели спільне господарство, обоє були працевлаштовані, отримували дохід, спільно будували сараї, гараж. Через деякий час - в 1996 році, за пропозицією [PERSON] вони уклали шлюб, продовжили спільно проживати та вести спільне господарство; в 1999 році разом придбали автомобіль. [PERSON] спілкувався зі своїми дітьми позивачкою по справі [PERSON] , третьою особою - [PERSON] , допомогали їм, діти приїздили до них в гості. Через деякий час [PERSON] забрав своїх дітей та перевіз за їх спільним місцем проживанням. З 2002 року стосунки між ними погіршилися, разом з тим, шлюб не розривали, оскільки кілька разів поновлювали стосунки, вона все ж таки доглядала його до смерті, разом з сестрою померлого [PERSON] здійснила його поховання, тому позовні вимоги вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа [PERSON] , яка також була допитана як свідок, пояснила що її батько - померлий [PERSON] намагався завжди уникати питання, з ким він проживає. Коли вона мешкала у батька та відповідачки, чула постійні сварки батька з [PERSON] , батько фактично не проживав вдома з відповідачкою. Третя особа - представник Нижньосірогозького райвідділу ДРАЦС в судове засідання не з"явився, заперечень по суті позову не надала. Свідок [PERSON] пояснив що пам"ятає що відповідач [PERSON] кілька років мешкала з [PERSON] разом в квартирі по [ADDRESS], у них було спільне господарство, вони разом займалися торгівлею. Потім вони виїхали з помешкання, а [PERSON] кілька років мешкав з [PERSON] . Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила що є сестрою померлого [PERSON] Вона приймала участь у сватанні її брата до відповідачки [PERSON] Спочатку вони мешкали у батьківській хаті по [ADDRESS] , а потім обміняли будинок на квартиру, де разом мешкали, вели спільне господарство. Померлий [PERSON] був арештований, їх квартиру арештували. [PERSON] відвідувала його. Пояснила що брат зловживав спиртними напоями. Свідок [PERSON] пояснила що є тіткою померлого [PERSON] Зазначила що [PERSON] почав співмешкати з [PERSON] , робили ремонт, мали господарство по [ADDRESS]. Потім обміняли будинок на квартиру, де також робили ремонт, утримували велике господарство, тримали свиней. На дні народження вона приходила до них в гості. Відносини між ними були нормальні, хоча [PERSON] часом вживав спиртні напої. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 березня 1996 року між [PERSON] , 1953 року народження та [PERSON] , 1966 року народження укладено шлюб Нижньосірогозьким райвідділом РАГС у Херсонській області, актовий запис № 04. (а.с.70). [PERSON] помер [INFO] . (а.с.10) Відповідно до ст. 45 КпШС України, що був чинний на час укладення шлюбу між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Таким чином законодавцем визначено вичерпний перелік підстав та умов, за яких шлюб може бути визнаний недійсним. Згідно зі ст. ст. 15 - 17 КпШС України, для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку. Шлюбний вік встановлюється у 18 років для чоловіків і в 17 років для жінок. Державна адміністрація районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі комітети міських і районних у містах Рад можуть у виняткових випадках знижувати шлюбний вік. Не допускається укладення шлюбу: між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі; між родичами по прямій висхідній і низхідній лінії, між повнорідними і неповнорідними братами й сестрами, а також між усиновителями і усиновленими; між особами, з яких хоча б одна визнана судом недієздатною внаслідок душевної хвороби або недоумства. Жодні підстави вважати, що на час укладення 16 березня 1996 року шлюбу між між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] була відсутня їх взаємна згода на його укладення, що хтось із них перебував вже в іншому шлюбі, що вони є родичами чи визнавалися судом недієздатними, в судовому засіданні не встановлені, відсутні посилання на них і в позовній заяві. Також встановлено, що шлюб у встановленому законом порядку було зареєстровано в органі реєстрації актів цивільного стану, наявний актовий запис. Статтею 45 КпШС України передбачено визнання шлюбу недійсним у разі реєстрації його без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні як на підставу недійсності шлюбу посилалися на окреме проживання подружжя, що на їх думку свідчить про те, що саме відповідач [PERSON] не мала наміру створити сім`ю. Проте ст. 21 КпШС України визначено, що кожен з подружжя вільний у виборі занять, професії та місця проживання. Обрання подружжям способу життя, в тому числі окремого проживання, не оцінюється судом як підстава для подальшого визнання такого шлюбу фіктивним. До того ж, як встановлено судом, з часу укладення шлюбу та до дня смерті [PERSON] подружжя один до одного ніяких претензій не пред`являли. Жодного із передбаченого ст. ст. 57-59 ЦПК України доказів, які б підтверджували те, що [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , укладаючи шлюб не мали наміру створити сім`ю, до суду не подано. Даних про те, що за період перебування в шлюбі відповідач [PERSON] намагалась набути певні юридичні права, не пов`язані з шлюбом, які без реєстрації шлюбу з [PERSON] не можливо було б набути, судом не встановлені. Таке об`єктивно свідчить про відсутність у відповідача наміру використати реєстрацію шлюбу в корисливих цілях, що є ознакою створення фіктивного шлюбу. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що підстави для визнання шлюбу недійсним, внаслідок його фіктивності, які встановлені ст. 45 КпШС України судом не встановлені, тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні справи суд враховує що свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки їх свідчення стосувалися періоду після 2000 року, а щодо часу укладення шлюбу - 1996 року ці свідки свідчень не надавали, тому такі свідчення не стосуються предмету доказування по справі, з цих підстав судом не приймаються. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають йому відшкодуванню.

Outcome: dismissed