Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Головний психіатр Департаменту охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації звернувся до суду із заявою про продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно гр. [PERSON], [INFO], який мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] В заяві вказано, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КУ „Обласна психіатрична лікарня" з 2011 року з діагнозом «Виражені зміни особистості органічного походження складного генеза (ЧМТ, вживання психотропних речовин) з грубими порушеннями поведінки». Являється інвалідом І групи по неврологічному захворюванню. Приводом звернення з заявою стало те, що у клінічній картині захворювання переважають вираженні порушення поведінки з афективними розладами, агресія по відношенню до батьків та оточуючих. Багаторазово лікувався стаціонарно у психіатричному відділенні. Остання госпіталізація з 19.11.2012 року по 08.01.2013 року пов'язана з тим, що перебуваючи у нетверезому стані, побив батька, який потрапив до стаціонару з травною голови. За заявою Головного психіатра Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної облдержадміністрації рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2013 року хворому була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. 26.07.2013 року [PERSON] був повторно оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка дійшла висновку щодо необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування в примусовому порядку. Останні 6 місяців [PERSON] лікаря-психіатра відвідує своєчасно, лікування приймає регулярно, однак критика до хвороби та скоєного соціально-небезпечного діяння носить вкрай формальний характер, тому Головний психіатр вважає на необхідне продовжити [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування в примусовому порядку. Представник КУ „ОКПЛ" та прокурор в судове засідання не з'явились надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять заяву задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився, оскільки лікар-психіатр просив розглядати справу без виклику [PERSON] Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, висновок дільничного лікаря психіатра, суд вважає заяву Головного психіатра Департаменту охорони здоров'я Запорізької облдержадміністрації про продовження [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, підлягаючою задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в КУ „Обласна психіатрична лікарня" з 2011 року з діагнозом «Виражені зміни особистості органічного походження складного генеза (ЧМТ, вживання психотропних речовин) з грубими порушеннями поведінки». Являється інвалідом І групи по неврологічному захворюванню. Багаторазово лікувався стаціонарно у психіатричному відділенні. Остання госпіталізація з 19.11.2012 року по 08.01.2013 року пов'язана з тим, що перебуваючи у нетверезому стані, побив батька, який потрапив до стаціонару з травною голови. За заявою Головного психіатра Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної облдержадміністрації рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.02.2013 року хворому була призначена амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. 26.07.2013 року [PERSON] був повторно оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка дійшла висновку щодо необхідності продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування в примусовому порядку. Останні 6 місяців [PERSON] лікаря-психіатра відвідує своєчасно, лікування приймає регулярно, однак критика до хвороби та скоєного соціально-небезпечного діяння носить вкрай формальний характер, тому Головний психіатр вважає на необхідне продовжити [PERSON] примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторного лікування в примусовому порядку. Згідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" продовження примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Наявність в матеріалах справи та поясненнях лікаря-психіатра відомостей дають підстави для обгрунтованого припущення про присутність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він може вчинити дії, які створюють безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки заявника звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved