Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №54-І від 20.01.2017 р. в розмірі 12 673, 27 грн., з яких: 11 485, 13 грн. - заборгованість за тіло кредиту; 1 188, 14 - заборгованість за відсотками за період з 20.01.2017 по 29.08.2017, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 1 укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем 1 вимог якого виникла зазначена заборгованість, а відповідальність поручителя (відповідача 2) настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання, при цьому поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2017 р. вказана цивільна справа розприділена судді [PERSON] Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.09.2017 р. відкрито провадження у вказаній справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 р. цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв'язку зі звільненням судді [PERSON] з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.01.2018 р. вказану цивільну справу було прийнято до провадження судді Саламон О.Б., ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено судове засіданні по даній справі. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує . Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, відзиву на позовну заяву до суду не подавалось. Визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без їх участі. Оскільки відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, та не подали до суду відзив, позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 20.01.2017 між позивачем та відповідачем 1 було укладено Кредитний договір №54-І від 20.01.2017 р., відповідно до умов якого спілка надала позичальнику кредитні кошти в сумі 15 000 грн., зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 32% річних строком до 20.01.2018. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу 1 надались кредитні кошти, що підтверджується розпискою на видачу коштів від 20.01.2017. У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитними договорами. У відповідності до Карточки платежів по кредиту, за період з 20.01.2017 р. по 29.08.2017 р. стороною відповідача сплачено лише 3 514, 87 грн. тіла кредиту та 1 204, 86 грн. процентів за кредитом. Іншу частину кредиту стороною відповідача не сплачено. Відповідач 1, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, зокрема, розірвання договору. 20.01.2017 в забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача 1 за кредитним договором, між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки, за умовами якого остання поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Відповідно до ст. ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Стороною позивача неодноразово направлялись відповідачам повідомлення про необхідність погашення заборгованості, які останніми проігноровані. Отже, в установлені терміни позичальником не повернуто належні грошові суми, тобто відповідач 1 в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань, а поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачі не скористувались своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подали суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що вимоги позову про розірвання кредитного договору та стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором №54-І від 20.01.2017 р. в розмірі 12 673, 27 грн., з яких: 11 485, 13 грн. - заборгованість за тіло кредиту; 1 188, 14 - заборгованість за відсотками, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved