Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно з кредитним договором №014/1736/82/1335 від 4 серпня 2008 року відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є позивач, надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 32000 доларів США, строком до 5 серпня 2017 року, зі сплатою 14,35 відсотків річних, а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також на вимогу кредитора достроково погасити кредит. 22 липня 2010 року між банком та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1, якою пролонговано дію кредитного договору до 5 вересня 2019 року та капіталізовано прострочену заборгованість по кредиту. Проте відповідач порушив свої зобов'язання, допустивши станом на 6 лютого 2015 року заборгованість перед позивачем у розмірі 27690,25 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19116,93 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 2152,70 доларів США та пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 6420,62 доларів США, тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені ним витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Він підтвердив факт укладення кредитного договору між ним і позивачем, пояснивши, що раніше сплачував кредит, але не в повному обсязі. При цьому він не заперечує щодо стягнення з нього заборгованості по тілу кредиту, проте просить врахувати здійснену ним проплату у розмірі 37 доларів США, яку він вчинив у березні 2015 року. Позовні ж вимоги в частині стягнення відсотків та пені він не визнав. Вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 4 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством „Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем по справі [PERSON] був укладений кредитний договір №014/1736/82/1335, згідно з умовами якого банк, відповідно до Умов кредитування за програмою кредитування «Кредит під заставу нерухомості», надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі в розмірі 32000 доларів США, отримавши в іпотеку належну відповідачу квартиру [ADDRESS]. 22 липня 2010 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1, якою пролонговано дію попереднього кредитного договору до 5 вересня 2019 року та капіталізовано прострочену заборгованість по кредиту, у зв'язку з чим Графік погашення було викладено у новій редакції у Додатку №1 до нього. Згідно із пунктами 7.1, 16.3 кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами, шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту, а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 1 відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а відповідно до п.9.3 договору - достроково погасити кредит на вимогу кредитора, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією кредитного договору. Крім того, наведені позивачем в обґрунтування позову обставини підтверджуються копіями Додаткової угоди №1 та Додатку №1. З наявної у справі копії витягу із Статуту публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" вбачається, що воно є правонаступником за всіма правами та обов'язками відкритого акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль". Судом встановлено, що позивач повністю виконав зобов'язання за кредитним договором, перерахувавши відповідачу обумовлену договором суму грошових коштів, однак відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, станом на 6 лютого 2015 року вона склала 27690,25 доларів США, що є еквівалентним 640491 грн. 54 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 19116,93 доларів США, що є еквівалентним 442185 грн. 68 коп. (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 328,03 доларів США, що є еквівалентним 7587 грн. 52 коп.), заборгованість за відсотками - 2152,70 доларів США, що є еквівалентним 49793 грн. 20 коп., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 6420,62 доларів США, що є еквівалентним 148512 грн. 66 коп. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.ст. 526, 530 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610-612 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2015 року позивачем направлялося письмове повідомлення відповідачу з вимогою про виконання ним взятих на себе зобов'язань, проте, як з'ясовано судом, вказана вимога повністю ним не виконана. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про доведеність невиконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань перед позивачем за кредитним договором. Разом із цим судом враховується, що до моменту звернення позивача із позовом в суд відповідачем було частково погашено допущену ним заборгованість за кредитним договором, у розмірі 37 доларів США, що підтверджується квитанцією №14HQ77907 від 4 березня 2015 року, тому суд вважає вірним стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27653,25 доларів США, що по курсу Національного Банку України станом на 6 лютого 2015 року є еквівалентним 639635 грн. 71 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Такі витрати, понесені позивачем, складають розмір 3654 грн.

Outcome: partial