Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31.10.2012 року в м. Полтава \~сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], що керував транспортним засобом\~ \~\~«МАН» д.н.з. [NUMBER], з напівпричепом «Коgel», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], що керував транспортним засобом «Шкода», д.н.з. [NUMBER] та [PERSON], який керував транспортним засобом «Камаз», д.н.з. [NUMBER]. Винним у скоєнні ДТП згідно з постановою суду є відповідач. Просив стягнути з відповідача суму коштів в розмірі 15099,34 грн. як відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву, у якій просив розглянути справу без його участі на підставі наявних у ній доказів, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю пославшись на надані заперечення. Треті особи Страхова компанія «Остра» та [PERSON] в судове засідання не зявились будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України" від 18.03.2004, № 1618-IV, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.11.2012 року встановлено, що 31.10.2012 року близько 13 год. 00 хв. в м. Полтава сталася ДТП за участю транспортних засобів «MAN», д/н [NUMBER], з напівпричепом «Kogel», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], «Skoda» д/н [NUMBER], що належить [PERSON] та «Камаз», д/н ВІ 2486 BE, яким керував [PERSON]. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави. Вина відповідача у ДТП представником останнього не заперечувалась. У результаті ДТП було пошкоджено застрахований у AT «СК «АХА Страхування», транспортний засіб «MAN», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 01-11 від 02.11.2012 року, на яке посилається позивач, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 87374,17 грн. 12.10.2012 року між AT «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 139549Га/12п, згідно якого AT «Страхова компанія «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER], його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 28.24 Договору добровільного страхування, у випадку, коли за згодою Страховика та Страхувальника страхове відшкодування сплачується іншим способом, ніж перерахування на розрахунковий рахунок СТО, що буде здійснювати відновлювальний ремонт ТЗ, страховик має право сплатити авансовий платіж в розмірі 80% від розрахункової суми страхового відшкодування. Страховик здійснює доплату поточної суми відшкодування виключно на підставі надання страхувальником документів, які підтверджують фактичну вартість та факт оплати відновлювального ремонту транспортного засобу. Відповідно до заяви [PERSON] від 20.11.2012 року останній відмовляється від ремонту на СТО «Гродський», яке знаходиться у м. Києві та просить AT «СК «АХА Страхування» виплатити страхове відшкодування по експертизі за системою платежів Аваль-Експрес. Згідно п. 10.2 Договору, франшиза за ризиком збитків внаслідок ДТП становить 5800,00 грн. (2,00 % від страхової суми). Позивачем було розраховано суму страхового відшкодування яка становить 64099,34 грн. наступним чином (87374,17грн * 80%-5800,00 =64099,34грн) На підставі страхового акту № 1.002.12.04823/VESK032814 від 27.11.2012 року та зібраних документів28.11.2012року було виплачено страхове відшкодування на імя Страхувальник а [PERSON] у сумі 64 099,34 грн. в т.ч. комісія банку 500грн. без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № ДП00013905 від 28.11.2012 року.(а.с.44) На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до страхової компанії відповідача, а саме ПрАТ «Страхова компанія «Остра», яка відповідно, відповідно до ліміту по полісу АВ/0123024, згідно рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2014 року за позовом ПАТ «СК «АХА Страхування» до ПАТ Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення матеріальних збитків відшкодувало шкоду завдану майну в результаті ДТП, в розмірі 49000 грн. 00 коп. Позивач посилаючись на недостатність суми виплати, зазначає, що отримав право вимоги на залишок суми що становить 15 099,34 грн. (64 099,34 грн. - 49 000,00 грн. = 15 099,34 грн.). Проте, таке твердження є помилковим та не підтверджується зібраними по справі доказами. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зношеність пошкодженого майна, враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості при відшкодуванні збитків. В абзаці 3 п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено правова позиція відповідно до якої для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля) було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частині, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до висновку експерта №090315 від 03.04.2015 року судової авто товарознавчої експертизи призначеної по справі, вартість матеріального збитку (шкоди) завданої власнику автомобіля [NUMBER], 2008 року випуску [PERSON] у наслідок ДТП, яка сталася 31.10.2012 року в цінах на дату проведення висновку експертного авто товарознавчого дослідження №01-11 від 02.11.2002 року без урахування ПДВ становить 43254,32 грн. При цьому експертизою встановлено, перелік виявлених відхилень від вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» у висновку авто-товарознавчого дослідження №01-11 від 02.11.2002 року, яке було покладено в основу визначення позивачем суми страхового відшкодування, сплаченого Страхувальнику. Так, при визначенні вартості відновлювального ремонту із урахуванням значення коефіцієнт фізичного зносу (Ез) складників досліджує мого автомобіля [NUMBER], при терміні експлуатації більше чотирьох років безпідставно значення Ез визначено рівним нулю, що не відповідає вимогам Методики. При описанні аварійних пошкоджень обовязковим є фото фіксація пошкоджень на які йде посилання, що не виконано при описанні пошкоджень захисту кабіни нижнього та посилань на зміщення кабіни. У разі відсутності видимих ознак перекосів кузова, кабіни посилання на необхідність усунення перекосу можлива лише при наявності даних обміру КТЗ на стапелі або обміру за допомогою інших спеціальних приладів, що не зроблено при визначенні перекосу прорізу дверей правих. Крім того, суд враховує, що позивачем надано до позову копію висновку авто-товарознавчого дослідження №01-11 від 02.11.2002 року, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] з урахуванням зносу становить 87374,17 грн. (висновок №1). Разом з тим, на виконання ухвали суду від 05.02.2015 року судовим експертом надано висновок №01-11 від 02.11.2002 року, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER] з урахуванням зносу становить 102749,99 грн. (висновок №2). Згідно судової авто-товарознавчої експертизи №090315 від 03.04.2015 року вивченням та порівнянням висновку 1 та висновку 2 встановлено, що останній містить опис більшої кількості пошкоджень, а визначена вартість відновлювального ремонту перевищує результат висновку 1 на 15375,82 грн. (а.с.183). Таким чином, суд вважає не допустимим доказом надану позивачем копії висновку авто-товарознавчого дослідження №01-11 від 02.11.2002 року із визначенням вартість матеріального збитку 87374,17 грн, (висновок №1) на підставі якого було проведено обрахунок та виплату страхового відшкодування, оскільки дана копія не відповідає висновку наданому содом безпосередньо експертом із оригінальним підписом та печаткою останнього. До наданого суду висновку №01-11 від 02.11.2002 року із визначенням вартості матеріального збитку 102749,99 грн. (висновок №2) суд відноситься критично, так як він виконаний з відхиленням від вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» зокрема щодо урахування значення коефіцієнту фізичного зносу при визначені вартості відновлюваного ремонту КТЗ Рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2014 року за позовом ПАТ «СК «АХА Страхування» до ПАТ Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення матеріальних збитків не має для суду преюдиційного значення, оскільки відповідач [PERSON] участі при розгляді справи в господарському суді не приймав Частиною першою статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку експерта №090315 від 03.04.2015 року судової авто товарознавчої експертизи призначеної по справі, вартість матеріального збитку завданої власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON] у наслідок ДТП, яка сталася 31.10.2012 становить 43 254,32 грн, без урахування ПДВ, тоді як отримане позивачем відшкодування від ПАТ СК «ОСТРА становить 49000,00 грн. Даних, щодо проведення ремонту КТЗ, а також щодо сплати сум страхового відшкодування з урахуванням ПДВ, суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Згідно квитанції №045980 від 24.05.2015 року [PERSON] проведено оплату експертизи у розмірі 2450 грн., що відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved