Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач 01.08.2018 звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Підставою звернення до суду з позовом вважає, що 16.06.1999 вона з відповідачем вперше зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]), [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, тому 30.03.2010 року вони розірвали шлюб. До повноліття дочки відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дитини. На даний час їхня дочка є студентом Черкаської медичної академії, навчається на денній формі навчання на контрактній основі. Відповідач проживає окремо від дитини, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, матеріальну допомогу на навчання не надає, дитина повністю перебуває на її утриманні. Підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Просить стягнути із відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини на період навчання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У судове засіданні позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення (а.с.23). У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Поскільки від відповідача не надійшло відзиву, будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Факт батьківства не оспорюється та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до свідоцтва про зміну імені, виданого 13.09.2016 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області серія [NUMBER], [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Згідно довідки №408/04-03, виданої 25.05.2018 Черкаською медичною академію, [PERSON] дійсно є студенткою контрактної денної форми навчання Черкаської медичної академії з 01.09.2017 по 30.06.2010 (а.с.8). Відповідно до п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, а також відсутність від відповідача, який отримав копії позову, будь-яких заперечень, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення навчання у навчальному закладі. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.430 ЦПК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved