Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач в особі представника за довіреністю Яківчик С.В. звернувся\~ до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 14464,81 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 лютого 2016 року шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір, згідно якого на ім?я відповідача було відкрито поточний рахунок та надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 7800 гривень зі сплатою 30% річних за користування коштами. Відповідач свої обов?язки за договором не виконував, у зв?язку з чим загальна сума заборгованості станом на 24 січня 2020 року складає 14464,81 гривень, а саме : 7286,61 гривень заборгованість по кредиту, 6252,48 гривень заборгованість по нарахованим процентам, 9,00 гривень заборгованість за розрахунково-касове обслуговування, 46,12 гривень 3% річних на суму простроченого кредиту, 286,41 гривень 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, 584,19 гривень інфляційні витрати. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач звертається до суду та просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також витрати з оплати судового збору в сумі 2102 гривень. До зали судових засідань представник позивача не прибув, у п. 4 позовних вимог позивач просив розглядати справу за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач до зали судових засідань не прибув, надав заяву, якою позовні вимоги визнав частково, лише в частині стягнення з нього судового збору. В іншій частині просив у позові відмовити у зв?язку з повним погашенням ним заборгованості за кредитом. Справу просив розглядати за його відсутності. До заяви додав довідку АТ «Державний ощадний банк України" від 12 травня 2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Встановлено, що 08 лютого 2016 року відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 7800 гривень зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами та зобов?язавя щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та сплачувати проценти за користування коштами. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у встановлений договором строк. Згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази,на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. З довідки АТ «Державний ощадний банк України» № 1045 від 12 травня 2020 року вбачається, що на ім?я Парасюк В.В. 11 лютого 2016 року у ТВБВ № 10004/0490 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» було відкрито рахунок та встановлено кредитну лінію у розмірі 7800 гривень. Станом на 12 травня 2020 року кредитну лінію погашено, заборгованість відсутня. Отже заборгованість за кредитом відповідачем сплачена в повному обсязі, у зв`язку з чим виникле між сторонами зобов`язання припинено шляхом його виконання, що врегульовано\~ст. 599 ЦК України. Таким чином в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт наявності в [PERSON] заборгованості перед позивачем за кредитним договором від 08 лютого 2016 року, отже суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов?язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів виконав, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Ухвалюючи рішення, суд має вирішити питання про розподіл судових витрат. Так, за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2101 гривень. Частиною 2 п. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що в разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи наведене, судовий збір, сплачений позивачем за подання даного позову, суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed