Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання припиненою поруку із 19.09.2005року за договором поруки, укладеним 19.09.2005р. між АППБ "Аваль", правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що відразу після укладення договору між банком та основним позичальником, без відома було укладено додаткову угоду №1, яка змінює процентну ставку за користування кредитом. Представник банку позов не визнав, суду пояснив, що хоча угода і була укладена, одна вона не є діючою, що підтверджується розрахунком заборгованості та іншими документами, де відображено, що діє процентна ставка, зазначена в кредитному договорі. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що між ним та банком зараз ведуться переговори по реструктуризації боргу, за наслідками якої порука може бути припинена автоматично. Вивчивши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, об'єктивно та всебічно з'ясувавши таким чином обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2005р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0031/74/33617 на суму 44 100 доларів США, з кінцевим терміном погашення до 16.09.2025р. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору №014/0031/74/33617 від 19.09.2005року процентна ставка за користування кредитом складає 12.500% відсотка річних. Відповідно до п. 9.1 кредитного договору №014/0031/74/33617 від 19.09.2005 року за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання, що виникло на підставі даного кредитного договору, між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], як поручителем, 19.09.2005р. укладено договір поруки, згідно якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника [PERSON] які виникають з кредитного договору №014/0031/74/33617 від 19.09.2005р. В матеріалах справи також наявна Додаткова угода №1 до кредитного договору №014 0031 74 33617 від 19.09.2005р. де зазначено, що сторони дійшли згоди доповнити розділ 5 кредитного договору №014/0031/74/33617 від 19.09.2005р. пунктом 5.7. наступного змісту: «Позичальник зобов'язується протягом 30 календарних днів з дати укладення договору надати кредитору копію угоди про надання часткової компенсації, укладеної із Державним фондом сприяння молодіжному житловому будівництву. В разі невиконання умов договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 14,5% річних здати укладення кредитного договору". Однак, як встановлено в судовому засіданні, дана додаткову угода не вступила в дію, її умови не виконувалися. Наведені обставини, які документально підтверджуються, вказують на необґрунтованість тверджень Позивача. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до наведеного, враховуючи, що відповідач надав докази, які спростовують вимоги позивача, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст.11, 257, 559, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed