Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 25.09.2008 р. кредитним договором Банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правилам надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Відповідно до п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. На підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.02.2014 р. з відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 19027,82 гривні, з яких: 14567,61 заборгованість за кредитом, 2966,03 заборгованість за процентами за користування кредитом, 350 гривень заборгованість за комісією, 250 гривень штраф ( фіксована частина, 894,18 гривень штраф (процентна складова) Позивач зазначає, що станом станом на 30.11.2017 року відповідач має прострочену заборгованість за сплатою процентів в сумі 116962,07 гривень, яку він просить стягнути в судовому порядку. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи про те, що відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.02.2014 р. з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 19027, 82 гривень, яку вона погасила в повному обсязі, а тому вимоги позивача є безпідставними. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 25.09.2008 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов та правилам надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку. Як вбачається зі змісту заяви позичальника сторони погодили кредитний ліміт в межах 1000 гривень. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.6.6. Умов та правил надання банківських послугу, у разі невиконання зобов'язань за Договором, Позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду Банку. Відповідно до п.6.9 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася у разі виникнення заборгованості за картрахунком у результаті курсової різниці, технічних помилок у роботі обладнання та в інших випадках погашати заборгованість протягом 30 днів з дня її виникнення. Відповідно до п.5.5.1 Правил користування кредитною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань (користування простроченим кредитом і Овердрафтом) боржник сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що станом на 30.11.2017 р. заборгованість відповідача за кредитним договором в зв»язку з неналежним виконанням умов договору становить 143630,22 гривні, яка складається з наступного: -14567,61 гривня - заборгованість за кредитом; -127962,61 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; -1100 гривень - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до п.5.7 Правил користування кредитною карткою Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником свої боргових зобов'язань та інших обов'язків за Договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов»язань Банк звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом про стягнення заборгованості. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 05.02.2014 р. у справі за позовом ПАТ «ПриватБанк» до [PERSON] з відповідача була стягнута сума заборгованості станом на 30.11.2013 р. в розмірі 19027,82 гривні, із них: заборгованість за кредитом: 14567,61 гривня, за процентами - 2966,03 гривні, заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 350 гривень, штраф (фіксована частина) 250 гривень, та штраф (процентна складова) - 894,18 гривень. Зазначена заборгованість була погашена відповідачем, що підтверджується наданими до письмових пояснень платіжними документами. Згідно розрахунку Банку з врахуванням суми боргу, яка стягнута на підставі рішення суду, заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період з 31.10.2015 р. по 30.11.2017 р. становить 116962,07 гривень. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таких висновків дійшов Верховний Суд у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. Тобто Банк, звернувшись в 2013 році до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, що включала і тіло кредиту, нараховані відсотки, комісії та штрафи, реалізував своє право, передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України, а тому в подвльшому втратив право на нарахування відсотків за користування кредитом.. Зважаючи на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову ПАТ «ПриватБанк». Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України і в зв»язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed