Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 жовтня 1993 року Інгулецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №258 між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вважає, що шлюб розпався остаточно, оскільки вони не ведуть спільне господарство з лютого 2017 року. Причиною розпаду сім"ї стала невідповідність їх характерів та поглядів на життя, що породжувало постійні непорозуміння та складнощі у стосунках. Просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Майнового спору між сторонами немає. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву, де просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 09 жовтня 1993 року Інгулецьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №258 між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, спір про поділ спільного майна зараз відсутній, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають зі ст. ст. 110, 112 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи надані письмові докази, наведені правові норми, врахувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved