Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд, визнати виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною 04.04.2014 та зареєстрованим в реєстрі за № 530 та стягнути з відповідачів у солідарному порядку витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 12.06.2007 між нею та АКІБ УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк, було укладено кредитний (споживчий) договір № 11162853000. В забезпечення кредитних зобов`язань був укладений іпотечний договір, реєстровий номер 4657, про передачу в іпотеку земельної ділянки кадастровий номер 512375580001:003:0140, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 26 січня 2019 року позивачу, після ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, стало відомо про відкриття 18.01.2019 на підставі виконавчого напису № 530 від 24.04.2014 виконавчого провадження приватним виконавцем Щербаков Ю.С. про задоволення вимог Відповідача 2 на суму боргу 2022494,93 грн. за рахунок майна Позивача, а саме за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна - Земельної ділянки. У відповідності із змістом виконавчого напису нотаріуса, сума боргу Відповідачем 2 була визначена на рівні 2022494,93 грн., який сформувався за період з 19 грудня 2011 року по 13 лютого 2014 року. Позивач зазначає, що в цей спірний період між Позивачем та Відповідачем 2 існувало декілька судових спорів і сума боргових зобов`язань за договором кредиту мала інший порядок цифр. Тому позивач вважає, що факт безспірність боргу на день 04.04.2014 вчинення виконавчого напису, був однозначно відсутній. Також позивач зазначила, що жодних письмових вимог про добровільне виконання зобов`язань на адресу Позивача не надходило. У виконавчому написі Відповідачем 1 йдеться посилання на не існуючі боргові зобов`язання позивача щодо Відповідача 2, а саме боргові зобов`язання, що виникли на підставі договору кредиту № 1162853000, який ніколи не підписувався та не укладався за участі Позивача. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Зазначена цивільна справа з 11 березня 2019 року перебувала на розгляді у судді Овідіопольського районного суду Одеської області -Кириченка П.Л. 24.04.2019 відповідно до розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи, матеріали справи були розподілені до розгляду судді Козирському Є.С. 24.04.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, ПАТ «Дельта Банк», в якому відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача у повному обсязі. Відповідач зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № 11162853000 від 12.06.2007 року, позивач отримала кредит у розмірі 123300 доларів США. Оскільки валютою зобов`язання є долари США, то при пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості зазначається гривневий еквівалент заборгованості за кредитним договором. У зв`язку зі зміною курсу валют до гривні, гривневий еквівалент заборгованості змінюється. Саме цим і зумовлена різниця в сумах саме гривневого еквіваленту заборгованості. Також відповідач зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису банком було надані всі передбачені законодавством документи, в тому числі й вимоги про необхідність виконання кредитного зобов`язання, докази його направлення та отримання [PERSON] . Також ПАТ «Дельта Банк» 31.10.2019 подано заяву про застосування строків позовної давності. 26.04.2019 ухвалою судді Овідіопольського районнного суду Одеської області Козирського Є.С. заяву позивача про забезпечення позову задоволено, вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 530, вчиненого 24.04.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною до набрання законної сили рішенням суду. Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа виданого Приморським районним судом міста Одеси по справі № 2/1522/9658/11. Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області Козирського\~Є.С. від 03.06.2019 витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни належним чином завірені копії документів та матеріалів, на підставі яких 24.04.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 530. 24 липня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторія Юріївна надала до суду витребувані документи та пояснення у яких зазначила, що позов не підтримує, вважає, що позов безпідставний та необґрунтований, просила справу розглядати без її участі. 03.10.2019 справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12.06.2007 між позивачем, [PERSON] та АКІБ УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11162853000, за умовами якого банк надав, а [PERSON] отримала кредит у розмірі 123300 (сто двадцять три тисячі триста) доларів США 00 (нуль) центів, що дорівнює еквіваленту 622665 (шістсот двадцять дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок. 12.06.2007 між позивачем та АКІБ УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк, було укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф., зареєстрований за № 4657, згідно якого позивач передала в іпотеку земельну ділянку, кадастровий номер 512375580001:003:0140, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Іпотекою забезпечувалося виконання усіх грошових зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 11162853000 від 12.06.2007. 04.04.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 530, про звернення стягнення на майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5123755800:01:003:0140, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка нал.ежить [PERSON] . Зазначена земельна ділянка на підставі іпотечного договору, посвідченого 12.06.2007 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф., зареєстрованого за № 4657, є забезпеченням виконання зобов`язань [PERSON] згідно договору про надання споживчого кредиту № 1162853000 від 12.06.2007, строк платежу за яким настав 13.02.2014. Строк за яким проводиться стягнення: 19.12.2011 по 13.02.2014. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ Дельта Банк у розмірі 2022494 (два мільйони двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто чотири) гривень 93 (дев`яносто три) копійки, в тому числі сума заборгованості за кредитом: 109944 (сто дев`ять тисяч сорок чотири) доларів США 95 (дев`яносто п`ять) центів, що згідно курсу НБУ складає 940106 (дев`ятсот сорок тисяч сто шість) гривень 28 (двадцять вісім) копійок, сума заборгованості за відсотками - 126584 (сто двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) долари 80 центів, що згідно курсу НБУ складає 1082388 (один мільйон вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят вісім) гривень 65 копійок. 18.01.2019 приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження № 58127726 з виконання виконавчого напису № 530, виданого 24.04.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Норми права, які застосовано судом при вирішені справи. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За статтею 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, права та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~п.\~2.1.\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22.02.2012\~року (чинним\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин)\~для вчинення\~виконавчого напису\~стягувачем або\~його уповноваженим\~представником нотаріусу\~подається заява,\~у якій,\~зокрема,\~мають бути\~зазначені: відомості\~про найменування\~і місце\~проживання або\~місцезнаходження стягувача\~та боржника; дата\~і місце\~народження боржника\~-\~фізичної особи,\~місце його\~роботи; номери\~рахунків у\~банках,\~кредитних установах,\~код за\~ЄДРПОУ для\~юридичної особи; строк,\~за який\~має провадитися\~стягнення; інформація\~щодо суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню,\~включаючи пеню,\~штрафи,\~проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За п.\~2.3.\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №\~296/5\~від 22.02.2012\~року (чинним\~на час\~виникнення спірних\~правовідносин)\~вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~основного зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору здійснюється\~нотаріусом після\~спливу тридцяти\~днів з\~моменту надісланих\~іпотекодержателем повідомлень\~-\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень іпотекодавцю\~та боржнику,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса банком були надані наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису, розрахунок заборгованості, договір про надання споживчого кредиту № 11162853000 від 12.06.2007, іпотечний договір від 12.06.2007, договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, досудова вимога за вих. №31.4-08/1816/14 від 25.02.2014, реєстр поштових відправлень. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «УкрСиббанк» відступає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами, у т.ч. права вимоги до осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення. Однак у матеріалах, на підставі яких 24.04.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 530 відсутні документи, які підтверджують, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги саме за договором про надання споживчого кредиту № 11162853000 від 12.06.2007 укладеного між позивачем, [PERSON] та АКІБ УкрСиббанк, а також відсутній акт- приймання-передачі прав вимоги за кредитним договором. Тобто, неможливо було встановити, чи були передані ПАТ «Дельта Банк» права ПАТ «УкрСиббанк» щодо [PERSON] , як боржника за кредитним договором та у якому обсязі. У відповідності до п. 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Тобто, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. З урахуванням положень Переліку № 1172 наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи реєстру поштових відправлень № 26.02.2014/02, суд доходить до висновку, що зазначений реєстр не містить відомостей про те, що позивачу було направлено саме досудову вимогу за вих. №31.4-08/1816/14 від 25.02.2014, тобто не доводить обставини персонального повідомлення позивача про усунення порушень. Також слід зазначити, що для вчинення виконавчого напису представником ПАТ «Дельта Банк» надано копію\~досудової\~вимоги за вих. №31.4-08/1816/14 від 25.02.2014 на адресу позивача, а не\~вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, як це вимагається Переліком № 1172. Наявність саме досудової вимоги в даному випадку може свідчити про намір стягувача звертатися до суду з позовом, отже, про наявність спору. Крім того, вказана вимога\~не містить відмітки стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо наявності у стягувача прав звертатися за вчиненням виконавчого напису, безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконався щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості та намір банку про звернення стягнення. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов"язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Окрім того, суд бере до уваги, що згідно виконавчого напису, вчиненого 04.04.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторією Юріївною вчинено виконавчий напис, зареєстрованим в реєстрі за № 530, звернуто стягнення на майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,1000 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5123755800:01:003:0140, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] згідно договору про надання споживчого кредиту № 1162853000 від 12.06.2007. Однак,\~зобов`язання сторін\~виникло на\~підставі договору\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 11162853000\~від 12.06.2007\~між позивачем\~та АКІБ\~УкрСиббанк.\~Будь-яких\~виправлень виконавчий\~напис не\~містить.Таким чином, номер кредитного договору не збігається з його номером у виконавчому написі нотаріуса. Також судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством. Щодо застосування строків позовної давності суд виходить із наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4ст. 267 ЦК України). Позивач зазначила, що про вчинення виконавчого напису їй стало відомо 26 січня 2019 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №58127726. У матеріалах справи міститься заява позивача про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 58127726 від 24.01.2019 із відміткою про ознайомлення 24.01.2019. ПАТ «Дельта Банк» не надав суду доказів того, що позивачу було відомо про існування виконавчого напису до 24.01.2019, тому підстави для застосування строків позовної давності суд не вбачає. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ч. 8 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечення відповідача не спростовують встановлені порушення вимог законодавчих актів в даних правовідносинах. Встановивши вищевказані порушення, суд вважає позов підставним та обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень, однак суд відмовляє у задоволені цієї позовної вимоги, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували понесені витрати. На підставі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~з відповідачаПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн., враховуючи звільнення від сплати судового збору позивача за розгляд вказаних позовних вимог. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial