Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з Державного підприємства «Миколаївський суднобудівний завод» на користь [PERSON] 4131 грн. 68 коп. як середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 15.04.2019 року по 24.07.2019 року та 26582 грн. 83 коп. як компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, щодо суми компенсації втрати частини заробітної плати в розмірі 26582 грн. 83 коп., то представник відповідач визнав цю суму за мінусом податків та зборів (мінус 19%) - 21532,09. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку Судом встановлено, що [PERSON] 15.04.2019 року було звільнено з Державного підприємства «Миколаївський суднобудівний завод» згідно наказу № 25-к від 15.04.2019 року на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Судом досліджено довідку ДП «Миколаївського суднобудівного заводу» від 26.05.2020 року згідно якої денна тарифна ставка на день звільнення з урахуванням утриманих податків [PERSON] складала 147 грн. 56 коп. Судом досліджено наказ ДП «Суднобудівний завод ім.. 61 Комунара» від 02.03.2017 року згідно якого встановлено неповний робочий тиждень з 15.04.2017 року - 16 годин. Судом досліджено розрахунковий листок наданий Державним підприємством «Миколаївський суднобудівний завод» згідно якого заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] за період з листопада 2014 року по березень 2019 року становить 67605 грн. 63 коп. Судом досліджено довідку Державного підприємства «Миколаївський суднобудівний завод" від 06.05.2019 року згідно якої сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] станом на 26.04.2019 року складає 3307,08 грн. Судом досліджено розрахунок наданий позивачем згідно якого розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з листопада 2014 року по квітень 2019 року становить 26582 грн. 83 коп. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України). В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (стаття 117 КЗпП України). Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Таким чином, слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Позивач просить стягнути середній заробіток за період з 15.04.2019 по 24.07.2019 року за 28 робочих днів, що становить 4131 грн. 68 коп. Що стосується компенсації втрати частини заробітної плати (інфляційних збитків), то згідно розрахунків інфляційних витрат, наданих позивачем, за несвоєчасну виплату заробітної плати позивачу така компенсація складає 26 582 грн. 83 коп. Оскільки відповідачем порушені положення ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів її виплати згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Відповідно до ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період. Під доходами у цьому Законі слід розуміти, в тому числі заробітну плату. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 26582 грн. 83 коп. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідачем було визнано позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved