overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що є власником будинку по [ADDRESS] з 2001року. В теперішній час в будинку зареєстрована [PERSON], яка не являється членом його родини. Відповідач не проживає в будинку з 1994року, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих її речей в будинку не має. Місцезнаходження відповідача йому невідомо, він з нею не знайомий. Як власник будинку він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Пояснив, що він придбав будинок в 2001році. На момент придбання він не додивився, що в будинку зареєстрована відповідач. На цю обставину йому звернули увагу у відділі субсидії, під час оформлення документів на субсидію. Він придбав будинок у [PERSON] які не були першими власниками будинку. Він припускає, що відповідач, це ще перший власник будинку. Де вона може перебувати йому не відомо, але її реєстрація в будинку створює перешкоди в отриманні субсидії. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. До суду надана судова повістка з позначкою виконавчого органу місцевого самоврядування про неможливість вручити повістку відповідачу через її відсутність за місцем реєстрації [ADDRESS] Інше місце знаходження відповідача суду не відоме. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу від 11.07.2001року. (а.с.7). Домовою книжкою та довідкою виконавчого комітету Дружківської міської радли від 25.08.2016року, підтверджується реєстрація відповідача в спірному будинку з 1979 року (а.с.9,24-25). Фактично, в будинку проживає позивач [PERSON] Відповідач [PERSON] не мешкає в будинку з 1994року, що підтверджується Актом голови територіального комітету м-на №5 від 25.08.2016р (а.с. 8). Конкретне місце знаходження відповідача у теперішній час позивачу не відомо. Суд вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим у будинку, створює перешкоди позивачу, як власнику, в користуванні власністю - будинком. Для усунення перешкод в користувані позивачем власністю, суд вважає, що необхідно визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 01 червня 2007року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі в них народився син [PERSON], 05 серпня 2010року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов"язки. В сім"ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що стали чужими людьми. Можливості зберегти сім"ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з вересня 2010року. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час - з 2010року. За цей час примирення між ними не відбулося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 09 серпня 2016року є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка зареєстрована в квартирі, як мешканець. З 2007року вона в квартирі не проживає, майно її відсутнє. Вважає, що реєстрація відповідачки чинить йому перешкоди в користуванні власністю, тому просить визнати її такою, що втратила право користування житлом в зазначеній квартирі. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що він придбав квартиру в серпні 2016року, а в квартирі залишилася зареєстрована відповідачка, яка є громадянкою [PERSON] і вже багато років в квартирі не проживає. Він бажає її зняти з реєстрації, оскільки її реєстрація перешкоджає йому користуватися своєю квартирою. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилася. До суду надана судова повістка з позначкою житлової організації про неможливість вручити повістку відповідачу через її відсутність за місцем реєстрації. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволеню. Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ В судовому засіданні встановлено, що відповідач продала, а позивач придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 09 серпня 2016року (а.с.6,8). Таким чином з 09 серпня 2016року позивач є власником вказаної квартири, а відповідач втратила право користування квартирою, оскільки її право власності на квартиру припинилося. Адресною довідкою підтверджується реєстрація відповідача в спірній квартирі з 08 квітня 1999року (а.с.11). Суд вважає, \~що відповідач, будучи зареєстрованою в квартирі, створює перешкоди позивачу, як власнику, в користуванні власністю - квартирою. Для усунення перешкод в користувані позивачем власністю, \~суд вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 24 листопада 2007року він перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні стосунки з відповідачем припинилися з жовтня 2013року , оскільки сімейні відносини не склалися. Він не має наміру поновлювати сімейні стосунки. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов. Пояснив, що відповідач байдужа до сім"ї. Тривалий час вони мешкали в шлюбі, але відповідачка не бажає мати дітей. Своє небажання нічим не мотивує. Категорично наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, позивач категорично не бажає примирятися, і суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що з 25 квітня 2001року до 09 жовтня 2012року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Згідно з договором купівлі продажу від 26 червня 2001року їй належить право власності на будинок [ADDRESS]. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду від 09 жовтня 2012року. Відповідач виїхав з міста Дружківка на постійне проживання до м.Добропілля, де і знаходиться до теперішнього часу. Точну адресу його мешкання їй не відомо, оскільки зв"язок не підтримує. Відповідач не мешкає в будинку понад двох років без поважних причин і його майна в будинку не має. Просить усунути перешкоди в користувнні власністю, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги. Пояснила , що після розірвання шлюбу в 2012році відповідач деякий час мешкав в літній кухні на її подвір"ї. В 2013році син приїхав і забрав його до себе в м.Добропілля. Як їй стало потім відомо, син купив йому будинок, де він і мешкає на даний час. Останні речі відповідач забрав в березні 2014року. Точну адресу його проживання вона не знає, оскільки не цікавилась цим, а відповідач і не казав їй. Ніяких відносин вони не підтримують. Коли відповідач забирав речі, обіцяв виписатися, але пройшов тривалий час він не виписався. Вона не може оформити субсидію. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. До суду надана судова розписка з позначкою виконавчого органу місцевого самоврядування про неможливість вручити повістку відповідачу через його вісутність за місцем реєстрації - [ADDRESS] . Інше місце проживання відповідача суду невідомо. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.5). Домовою книжкою підтверджується реєстрація відповідача в даному будинку з 2011 року (а.с.7). Відповідач був зареєстровані в квартирі, як члени сім"ї позивача, що підтверджується поясненнями позивача в судовому засіданні. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано на підставі рішення суду від 19 жовтня 2012року (а.с.10). Фактично, в будинку відповідач не мешкає з 2013 року, що підтверджується Актом від 05 вересня 2014року, який складено комісією територіального комітету мікрорайону (а.с.11), а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача та пояснили, що відповідач [PERSON] виїхав з будинку позивача через те, що сім"я розпалася і з 2013року мешкає в м.Добропілля. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 26 листопада 1994року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, 15 вересня 1999року в них народилася донька Анастасія. Одруження з [PERSON] виявилося невдалим. З часом вони перестали піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків. При цьому відповідач постійно принижує її, зловживає спиртними напоями. Все це відбувається на очах дитини. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 27 серпня 2011року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Вони не мешкають разом, сімейні стосунки не підтримують. Відповідач не працює, і не бажає працювати. Вживає алкогольні напої, не спілкується з нею. Поновити стосунки, відновити подружжє життя він не намагається.. Вона також не бажає поновлювати з ним подружні відносини, вважає, що зберігати родину не має сенсу. Просить шлюб розірвати, прізвище залишити -[PERSON]. В судове засідання позивач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не проживають однією сім'єю, не бажають примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У теперішній час шлюб розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина, [PERSON], 1997року народження. Відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, однак ніякої допомоги добровільно не надає. Дитина знаходиться на його повному забезпеченні . Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до її повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник позивача також просить позов задовольнити в заявленому розмірі. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги і погодилася сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від її доходу. При цьому пояснила, що вона здійснювала добровільну сплату аліментів на адресу позивача через поштові перекази, але позивач відмовляється їх отримувати. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є матір"ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] народження . Неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дитині матеріальну допомогу, так як працює, отримує дохід. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у неї на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким вона зобов'язана надавати матеріальну допомогу. Також суд враховує згоду відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини її доходу на місяць. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 243,60грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 17.05.2011року народження. Стосунки з відповідачем не склалися у зв"язку з різними поглядами на життя та непорозуміннями. Відповідач з лютого 2011року разом з сім"єю не живе. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім"ї. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з"явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не бажають примирятися, і суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2000року. Під час шлюбу, [INFO], в них народився син [PERSON] . Шлюбні стосунки з відповідачем припиненні, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними втрачено почуття любові та поваги. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Пояснила, що з квітня 2015року їхня сім"я розпалася. Вони стали проживати окремо, спільний бюджет відсутній. З жовтня 2015року вона має фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. Тому просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі суду не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справ. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю з квітня 2015року, позивач фактично має шлюбні відносини з іншим чоловіком, примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб.

Outcome: dismissed