overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та просив розірвати договір дарування 1/3 ідеальної частини квартири [ADDRESS] укладений 24.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстраційним номером 14050, при цьому посилався на те, що відповідачем вчинено злочин проти здоров"я доньки позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, та просили його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не не визнали, письмові письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року, згідно до договору дарування, позивачем [PERSON] було подаровано, а відповідачем - [PERSON] було отримано безоплатно у власність 1/3 ідеальну частину квартири [ADDRESS] а.с.5). Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 14050. Дане підтверджується копією витягу за № 15299478. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 252418118101. [PERSON] є дочкою позивача, що не заперечувалось сторонами по справі. Спірна квартира належала до укладення договору дарування позивачу та [PERSON] в рівних частках, по 1/ 2 кожному( а.с 10). 07 лютого 2014року між відповідачем виник конфлікт з дочкою позивача, під час якого [PERSON] умисно спричинив - [PERSON] тілесні ушкодження, умисні дії відповідача були кваліфіковані за ч.1 ст.125КК України як умисне легке тілесне ушкодження. Вироком від 15.04.2014 року відповідач- [PERSON] визнаний винуватим за ч.1 ст.125КК України( а.с. 13-14). Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. За ст. 727 ЦК України - дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення оскільки відповідачем було скоєно злочин проти здоров'я дочки дарувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 22849,56 грн. за кредитним договором від 18.09.2008 року б/н, оскільки позичальник прострочив грошові зобов'язання за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи. На підставі ст.169, 224, 225 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів без участі відповідача. Дослідивши письмові докази, враховуючи, що наявні матеріали є достатніми для вирішення справи, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд встановив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2008 року [PERSON] 18.09.2008 року отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії у розмірі 3,5% . Відповідно до умов укладеного договору Договір складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що позичальник неналежно виконувала взяті на себе грошові зобов"язання. У зв'язку із зазначеним Відповідач станом на 19.03.2014 року має заборгованість - 22849,56 грн., яка складається з наступного: 3000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 11250,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7035,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1064,26 грн. - штраф (процентна складова). Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені судом факти, врегульовані нормами ЦК України, чинного із 01.01.2004 року та умовами кредитної угоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги позову є обґрунтованими, обставини, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи, а відтак такі вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.1), які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню на його користь із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], зазначивши, що будинок [ADDRESS] перебуває на балансі КВЖРЕП № 2. В квартирі [ADDRESS] з 20.03.1998 року значиться зареєстрованим відповідач, який в ній не проживає понад шість місяців, тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а розгляд справи проводити без його участі, подавши про це письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин справу розглянуто заочно у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Як встановлено судом в квартирі [ADDRESS] з 20.03.1998 року значиться зареєстрованим відповідач [PERSON] (а.с.3,4) За даними актів від 16.06.2014 року, від 16.12.2014 року та від 13.01.2014 року в спірному житловому приміщенні наймач [PERSON] не проживає понад шість місяців (5-7). За правилами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст.71 ЖК України строки, провадиться в судовому порядку . З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12.07.2003 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з 2010 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 12.07.2003 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, сторони мають різні погляди на життя. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з 2010 року, спільного господарства не ведуть. Майнового спору не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Відтак шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем, який є власником квартири [ADDRESS] , укладено Договір про надання послуг, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. В зв"язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку з оплати зазначених послуг, у останнього виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з грудня 2014 року по листопад 2020 року у сумі 14 246,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 04 жовтня 2008року по 20.07.2010року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, [INFO], в них народився син [PERSON], який проживає з нею . Відповідач працює в Слов"янській тепловій електростанції і його заробіток складає понад 3000грн на місяць, однак він не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і просить позов задовольнити з підстав викладених в заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на даний час він перебуває в шлюбі. Його дружина вагітна, не працює, потребує його матеріального утримання. Крім того, у дружини є ще малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Таким чином на його утриманні перебуває двоє осіб. Тому він заперечує щодо заявленого розміру аліментів, вважає, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частки від його доходу. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.6). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.19). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дитині матеріальну допомогу, так як працює , отримує доход, і погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує матеріальне становище відповідача (а.с.21), те, що у нього на утриманні перебуває вагітна дружина (а.с.22, 25-26), якій він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. В зв'язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/6 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрована його донька [PERSON] В 2009році донька подарувала йому свою частку квартири, оскільки в місті вже давно не мешкає, але не знялася з реєстраційного обліку. Протягом 10 років всі витрати по утриманню квартири несе він. Донька веде аморальний спосіб життя, вже чотири рази позбавлялася батьківських прав. Більше 10років вона не мешкає в квартирі, її місце знаходження йому не відомо. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги. Пояснив, що фактично [PERSON] ніколи не жила в зазначеній квартирі, хоча зареєстрована в ній з 1994року, коли він вселився в цю квартиру. [PERSON] веде не нормальний спосіб життя. Її переміщення не можливо відслідкувати. Останнього разу вона йому дзвонила більше року тому. Зі слів знайомих вона була десь в Дніпропетровській області. Більше на зв"язок вона не виходила. Це її вибір такий спосіб життя. Але на сьогодні її реєстрація в квартирі перешкоджає йому, оскільки він сплачує комунальні послуги і за неї. Також її реєстрація в квартирі впливає на отримання субсидії. Її ніхто не вигоняв з квартири. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилася. До суду надана судова повістка з позначкою житлової організації про неможливість вручити повістку відповідачу за місцем реєстрації - [ADDRESS]. Інше місце проживання відповідача суду не відомо. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.3-6). Відповідач зареєстрована в зазначеній квартирі, як член сім"ї позивача, оскільки є його донькою, що визнається позивачем [PERSON] Судом встановлено, що фактично відповідач в квартирі не проживає, а тільки в ній зареєстрована, що підтверджується Актом обстеження квартири, який складено житловою організацією КП "Комсервіс", (а.с.31), і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, та пояснили, що [PERSON] ніколи не проживала в квартирі [PERSON]. В квартирі [ADDRESS] проживає позивач разом зі своєю дружиною, сином. [PERSON] останній раз бачила [PERSON] років 10 тому, вона приходила до батька. Влаштувала сварку та пішла. [PERSON] веде аморальний спосіб життя і де вона може перебувати, невідомо. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідач [PERSON] втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою вона відсутня без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 13.08.2011 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 194. Під час шлюбу, 23.11.2011 року, в них народився син [PERSON]. Він з відповідачкою не знаходить спільної мови у спілкуванні. В них різні погляди на життя. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, і тому збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Просить\~ розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також просить сина [PERSON] залишити проживати з матір'ю. Позивач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін . Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю тривалий час, позивач наполягає на позові та примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залиши проживати з матір"ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона разом з сином [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS]. В будинку вона мешкає одна, а зареєстрована, в будинку крім неї , ще племінниця [PERSON] Остання в будинку не проживає з 2009року, бо виїхала на постійне місце проживання до Росії. Де саме відповідачка мешкає в теперішній час, їй не відомо. Вона оплачує всі комунальні послуги по кількості осіб, зареєстрованих в будинку, в тому числі й за відповідачку, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Субсидію також не має можливості оформити. Просить усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши [PERSON], такою, що втратила право користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Додатково пояснила, що відповідач є дочкою її племінника і була зареєстрована в будинку за проханням племінника, оскільки [PERSON] треба було працевлаштовуватися, а вона не мала прописки. Фактично відповідач ніколи не проживала в будинку. В будинку взагалі тривалий час ніхто не мешкав. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явилася. До суду надана судова повістка з позначкою виконавчого органу місцевого самоврядування про неможливість вручити повістку відповідачу через її відсутність за місцем реєстрації - [ADDRESS].Інше місце проживання відповідача суду невідоме. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частки будинку [ADDRESS] (а.с.7. Домовою книжкою підтверджується реєстрація відповідача [PERSON] в зазначеному будинку з 2009 року (а.с.13-15). Фактично, в зазначеному будинку відповідач [PERSON] ніколи не мешкала, і була лише зареєстрованою, що підтверджується Актом обстеження від 10 січня 2017року (а.с.3), а також поясненнями свідків [PERSON], та [PERSON], які пояснили в судовому засіданні, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] ніколи не проживала. Суд вважає, що реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у користуванні власністю, а тому такі перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача такою, що втратила права користування житлом в будинку.

Outcome: approved