Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,обґрунтовуючи свої вимоги тим02 грудня 2020 року він дізнався, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Киева Малкової М.В. відкрите виконавче провадження ВП № 63577079 від 13.11.2020 року щодо виконання виконавчого напису Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О С. № 29819, виданого 08.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 14731,83 грн. Про вчинення вищевказаного виконавчого напису позивачу нічого не було відомо, також позивачу невідомо на підставі яких документів він вчинений і чому стягнення повинно бути вчинено на користь ТОВ «Фінансова Компанія "АЛАНД» та чому саме у сумі 14731,83 грн. Позивач будь яких кредитних договорів не укладав крім кредитного договору від 01.11.2013 року між ним та Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» № 001-03037-011113, відповідно до якого ПАТ «Дельта-Банк» надано [PERSON] кредитні кошти в сумі 3406 грн., під 0,01 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно п.4 Договору він зобов`язався щомісячно виплачувати грошові кошти у сумі 487 грн. в рахунок погашення кредиту. В червні 2014 року [PERSON] погасив кредит в повному обсязі, що підтверджується касовими чеками та довідкою виданою ПАТ «Дельта-Банк» від 09.06.2014 року про припинення дії Договору з 02.06.2014 року у зв`язку з повним виконанням мною умов Договору. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, № 29819 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД»у відкрите судове засідання представника не направили по невідомим суду обставинам, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явилася. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. всудове засідання не з`явився. У зв`язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним наторіусом Горай О.С., на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за № 1172 , було вчинено виконавчий напис №29819 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 14731,83 грн. Відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Кредитний договір № 001-03037-011113 був укладений 01.11.2013 року. Відповідно до касових чеків та довідки від 09.06.2014 року, виданої ПАТ «Дельта-Банк» вищевказаний Договір припинений 02.06.2014 року, у зв`язку з його виконанням, тобто право виникнення вимоги закінчилося в 2017 році. Із заявою про вчинення виконавчого напису відповідач ТОВ «Фінансова Компанія АЛАНД» звернувся лише 08.09.2020 року, тобто після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Відповідно до п. 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Позивач будь яких вимог від відповідача ніколи не отримував і ніколи і нікому не підтверджував, що у нього є заборгованість перед ПАТ «Дельта-Банк». Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідачем пропущено строк, на протязі якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку для вчинення відповідних дій, наявні підстави для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №29819, вчиненого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «АЛАНД» заборгованості в сумі 14731,83 грн. Отже, приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України « Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved