Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] про збільшення аліментів на утримання дитини, просила збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] до 2500 грн щомісячно до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2018 року з [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у сумі 1000 грн до досягнення сином повноліття. Втім, незважаючи на той факт, що [PERSON] офіційно не працює, під час засідання комісії з питань захисту прав дитини заявив, що має певний графік роботи, певний заробіток, що не досліджувалось судом під час встановлення аліментів. Крім того, вказує, що після того, як було відкрито виконавче провадження, відповідач надав виконавцю виписку витрат по його картці АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої батько дитини має значні витрати, зокрема він оплачує послуги ТОВ «Завод стекло» у розмірі 3291, 38 грн від 08.06.2018 року, купує продукти Мodern Trejd у сумі 439,59 грн від 30.01.2018 року, покупає майки фірми Пума в розмірі 2 430 грн від 05.07.2018 року. Це, на її думку, свідчить про задовільне матеріальне становище відповідача, здатність купувати вказані товари. Крім того, наполягає на можливості збільшення встановленого розміру аліментів з підстав змін у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів. Крім того, вказує, що дитина дорослішає й потребує збільшення витрат, почав відвідувати садок, збільшилися витрати на одяг та харчування, забезпечення розвитку та розваг. З врахуванням вищевказаних обставин, вважає адекватною сумою, що може забезпечити дитину на місяць 5000 грн, з яких половина має бути стягнута з відповідача, з приводу чого і звернулась до суду. 15 серпня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження. /суддя Боярський О.О./ /л.с. 27/ Відповідно до розпорядження № 681 від 20 вересня 2019 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи справа передана до розгляду судді Прийомової О.Ю. /л.с. 39/ 10.01.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого зазначив, що під час ухвалення рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області від 16.05.2018 року враховувався його майновий стан, стан здоров`я, та той факт, що він не працює, внаслідок чого було відмовлено у стягненні аліментів на користь [PERSON] на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Також, посилаючись на роз`яснення п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року за №3, вказував, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. В свою чергу посилався на погіршення стану свого здоров`я, про що надав визначені медичні довідки. З урахуванням наведеного просив відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог про збільшення розміру аліментів. 25 вересня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду вказана справа прийнята до провадження судді. /л.с. 41/ Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, вказуючи на їх безпідставність. Вислухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , наявною в матеріалах справи. /л.с.6/. За рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2018 року у справі № 495/3121/18, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2018\~\~ року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. / л.с.13-16/. На виконання вищенаведеного рішення суду був виданий виконавчий лист /л.с.18/. Як вбачається з акту державного виконавця, складеного 29.07.2019 року, до відділу ДВС звернувся боржник [PERSON] , який надав банківську роздруківку про сплату ним аліментів на користь стягувачки [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за 2018-2019 роки, [PERSON] повідомив, що офіційно не працює, був приватним підприємцем, але свою діяльність припинив. Зобов`язується сплачувати аліменти /л.с.17/. Як вбачається з самої Виписки з банківської картки [PERSON] , на яку саме посилається і позивач у своєму позові, вказуючи на надмірні витрати відповідача та здатність сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, то з таких витрат вбачається, що відповідач дійсно сплачував\~ послуги ТОВ «Завод стекло» у розмірі 3291, 38 грн від 08.06.2018 року, купує продукти Мodern Trejd у сумі 439,59 грн. від 30.01.2018 року, покупає майки фірми Пума в розмірі 2 430 грн від 05.07.2018 року. Між тим, усі ці витрати здійснювались не разово, а у різні місяці, що з достовірністю не вказує на достатність доходу відповідача та\~ покращений матеріальний стан останнього. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач самостійно, перераховував протягом зазначеного вище періоду грошові кошти на користь позивача у збільшеному розмірі, аніж призначено за рішенням суду /певні місяці проходило декілька проплат/. Деякі витрати містять коментар: Тимуру, з якими позивач не погоджується, вказуючи що вказані кошти виплачувалися відповідачем для погашення боргу за її розбиту автівку та просила вказані проплати не враховувати в сплату аліментів на її користь на утримання дитини, тому що дані проплати були призначені іншої оплати боргу, а саме компенсацією за розбиту її машину. /л.с.7-12, 58-59/. Між тим, судом враховується придбання відповідачем певного рухомого майна, а саме автомобілів Lexus LS 469 L, 2007 року випуску та BMW 540І, 2002 року випуску. Так, згідно даних МВС України автомобіль Lexus LS 469 L придбаний [PERSON] 12.02.2019 року, а автомобіль BMW 540І придбаний [PERSON] 11.03.2019 року. Джерело походження коштів відповідачем не підтверджено. В свою чергу,\~ придбання нерухомого майна у вигляді квартири [ADDRESS] [PERSON] відбулось до розгляду справи про стягнення аліментів, що мало бути об`єктом для дослідження під час ухвалення відповідного рішення суду, тож суд не надає оцінки вказаному доказу. Несення відповідачем витрат на навчання дитини у дитячому садку, підтверджені відповідними квитанціями /на суму від 72,05 грн - 368,55 грн за місяць/ не зумовлює необхідність\~ збільшення розміру аліментів, оскільки такі витрати покриваються аліментними зобов`язаннями. На обґрунтування позовних вимог позивач також вказувала на зміні в законодавстві та факті того, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Між тим, вказані зміни відбулись згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, а отже під час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів враховувався даний аспект. За ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.01.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1779 гривень, з 6 років 2218 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку із змінами згідно Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII мінімального розміру аліментів. Також, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року за відповідною постановою державного виконавця. Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів. Вказаним спростовуються твердження позивача про необхідність збільшення розміру аліментів за підстав змін у законодавстві. Більш того, вказаним доводам позивача передує наявність доказів, приєднаних відповідачем про погіршення його стану здоров`я, за яким наявні медичні довідки та виписки про встановлений відповідачу діагноз: деформуючого артрозу лівого гомілково-ступневого суглоба ІІІ-го ст тяжкості. Кістково-хрящові екзостози лівого гомілково-ступневого суглоба, [PERSON] постійно проходить планові обстеження, витрачаючи при цьому кошти на лікування, що також підтверджується матеріалами справи.\~ КТ-картина посттравматичного артрозу не зумовлена покращеннями./л.с.62-70/ З урахуванням усього вищевикладеного, а саме того, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами погіршення його стану здоров`я після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів, а позивачем не приєднано доказів достатнього одержання доходів відповідачем, його офіційного працевлаштування або значного поліпшення матеріального становища платника аліментів, та за відсутності доказів погіршення матеріального стану отримувача аліментів чи стану здоров`я дитини, суд, з огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, не знайшов правових підстав для необхідності збільшення розміру аліментів, встановленому за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2018 року, а отже приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позову щодо стягнення аліментів, необґрунтованістю її позовних вимог, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed