Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який мав право на земельну частку (пай) у землях КСП «Прогрес». Спадщину після смерті останнього прийняла вона - його дружина (позивачка). Проте оформити свої спадкові права не може, оскільки наявний у неї державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серія КВ №046645, виданий на ім'я чоловіка 13 січня 2004 року, тобто після смерті власника. На її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус роз'яснила, що вказаний державний акт не може бути прийнятий для вчинення нотаріальних дій, оскільки спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючого документа та не була здійснена його державна реєстрація, тобто на час відкриття спадщини право власності на земельну ділянку спадкодавцю не належало. Вказаний державний акт видано на підставі прийнятого 03 вересня 2003 року Ставищенською районною державною адміністрацією розпорядження № 465 вже після смерті спадкодавця. При отриманні державного акта у неї був вилучений сертифікат, який є правовстановлюючим документом при реалізації її права на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Наявність державного акта на ім'я померлого, відсутність у неї сертифікату, який є недійсним поки чинний державний акт, позбавляє її можливості оформити свої спадкові права, виділити земельну частку (пай) в натурі і отримати державний акт на її ім'я. Позивачка просить суд визнати нечинним вищевказане розпорядження Ставищенської РДА в частині надання [PERSON] земельної ділянки площею 3,419 га, розташованої в межах Іванівської сільської ради Ставищенського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державного акта на право власності на землю взамін сертифіката, а вищевказаний державний акт недійсним. В судове засідання позивачка та представник позивачки - [PERSON] не прибули, до суду подали заяви, в яких заявлені вимоги підтримують, справу просять слухати у їх відсутність. В судове засідання представники відповідачів Ставищенської РДА та відділу Держземагенства в Ставищенському районі Київської області до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте, до суду відповідачі подали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, з зазначенням, що позовні вимоги Ставищенська РДА та відділ Держземагенства визнають. Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову Ставищенської РДА та відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області та перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], який мав право на земельну частку (пай) у землях КСП "Прогрес" Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області (а. с. 6, 7, 9). Позивачка звернулась до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй як спадкоємцю після смерті чоловіка свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі державного акта серії КВ №046645, виданого 13 січня 2004 року. На вказану заяву нотаріальною конторою позивачці було надане роз'яснення про неможливість видачі їй вказаного свідоцтва, оскільки спадкодавець за життя не одержав вказаного державного акта та не була здійснена його державна реєстрація, тому на час відкриття спадщини право власності на земельну ділянку спадкодавцю не належало (а. с. 11). Після смерті [PERSON] Ставищенською районною державною адміністрацією 03.09.2003 року прийняте розпорядження № 465, згідно з яким надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 3,419 га, розташованої в межах Іванівської сільської ради Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державного акта на право власності на землю взамін сертифіката (а. с. 9). 13 січня 2004 року було видано Державний акт на ім'я [PERSON] , який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 171 (а. с. 10) Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно пункту 17 Розділу Х „Перехідні положення" Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їх земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). У відповідності до пункту 9.1.1. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель (затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Мінюстом України 25.07.2003 року за №641/7962, з наступними змінами), що був чинний на момент видачі державного акта, для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку та здійснення його державної реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна пред'явити оператору (реєстратору) документ, що посвідчує особу (та її повноваження - у разі наявності), та надати копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера власнику органами Державної податкової адміністрації України та копію документа про сплату послуг за внесення записів до державного реєстру земель. Суд вважає, що видача та державна реєстрація вищевказаного державного акту здійснена з порушеннями ст. 25 ЦК України, згідно з якими правоздатність, тобто здатність громадянина мати цивільні (майнові та особисті немайнові) права і обов'язки, виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] як власнику права на земельну частку (пай) за його життя виділено земельну ділянку не було, а оспорюване розпорядження Ставищенської РДА від 3 вересня 2003 року та державний акт фактично були видані на ім'я останнього вже після його смерті, - це розпорядження в частині надання у власність [PERSON] вищевказаної земельної ділянки слід визнати незаконним та скасувати його, а державний акт слід визнати недійсним.

Outcome: approved