Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.10.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Позивач [PERSON] 12.01.2017 року звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційно-есурснийцентр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, вихідної допомоги. Ухвалою суду від 10.02.2017 року об'єднано в одне провадження цивільні справи за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та позовом [PERSON] до Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, вихідної допомоги. Ухвалою суду від 20.04.2017 року позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та вихідної допомоги в розмірі 11762,75 грн. залишено без розгляду. Позивач в судовому засіданні 20.04.2017 року подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, просила стягнути з відповідача компенсацію в сумі 1096,29 грн. за порушення термінів виплати заробітної плати з липня 2016 року по лютий 2017 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 10.06.2016 р. по 10.04.2017 р. в розмірі 149721,22 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 08.06.2015 по 09.06.2016 працювала на посаді провідного фахівця договірно-правового відділу та головного фахівця договірно-правового відділу ДП «Інформаційно-ресурсний центр». В день звільнення відповідач не виплатив заробітну плату, не доплачено 11762,75 грн. На підставі судового наказу Солом»янського районного суду м.Києва від 27.07.2016 № 760/12815/16-ц державним виконавцем було стягнуто та перераховано на рахунок позивача заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 11760,75 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП України, відсутності проведення з ним розрахунку при звільненні в день звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 10.06.2016 р. по 10.04.2017 року в сумі 149721,22 грн. Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації за порушення термінів виплати заробітної плати за період з липня 2016 року по лютий 2017 становить 1096,29 грн. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що 09.06.2016 року було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку визначеному ст.601 ЦК України, про що було складено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.06.2016 р. Грошові кошти в розмірі 11762,75 грн., які було нараховано при проведенні звільнення, було зараховано в якості сум незаконно отриманих позивачем коштів, та які підлягали поверненню. В порядку примусового виконання судового наказу у межах виконавчого провадження з рахунку ДП «ІРЦ» було списано 20.02.2017 року 11762,75 грн., позивачем не вірно розраховано середню заробітну плату, помилково включено до розрахунку премію та матеріальну допомогу, середньоденна заробітна плата позивача становить 667,30 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 08.06.2015 по 09.06.2016 працювала на посаді провідного фахівця договірно-правового відділу та головного фахівця договірно-правового відділу ДП «Інформаційно-ресурсний центр». Наказом № 156-к від 09.06.2016 року позивач була звільнена з займаної посади за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.12). Ст.116 цього Кодексу встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2016 року відповідачем була складена заява про зарахування зустрічних вимог до [PERSON] , в якій зазначено, що 31.05.2016 року скасовано накази № 124-к від 18.05.2016 року, № 127-к від 20.05.2016 року № 128-к від 20.05.2016 року, № 129-к від 20.05.2016 року № 130-к від 20.05.2016 року № 131-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр». Відповідно до даних наказів [PERSON] виплачено грошові кошти в розмірі 11762,75 грн., які підлягали поверненню. При проведенні звільнення позивачу нараховано до виплати 21194,29 грн. ДП «ІРЦ» повідомило позивача про припинення зобов»язання щодо повернення грошових коштів в розмірі 11762,75 грн. внаслідок зарахування 11762,775 грн. нарахованих до виплати. В судовому засіданні представником відповідача не надано доказів отримання позивачем заяви про зарахування зустрічних вимог та доказів про існування заборгованості [PERSON] перед відповідачем станом на 09.06.2016 р. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом ст. 1215 ЦК України безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. В постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК , за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Належних та допустимих доказів наявності передбачених ст.1215 ЦК України підстав для повернення безпідставно набутих коштів, а саме: відсутність ознаки добровільності юридичної особи при проведенні вказаних виплат, наявність рахункової помилки при нарахуванні цих коштів, а також недобросовісність з боку позивача, як набувача, відповідачем не надано. Суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для зарахування коштів в розмірі 11762,75 грн. в рахунок заборгованості позивача. 27.07.2016 року Солом»янський районним судом м.Києва було видано судовий наказ № 2-н/760/395/16, яким стягнуто з Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» на користь [PERSON] заборгованість нарахованої та не виплаченої заробітної плати в сумі 11762,75 грн. 20.02.2017 року Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві стягнуто з ДП «Інформаційно-ресурсний центр» 11339,03 грн. на підставі примусового виконання наказу № 2-н/760/395/16 виданого Солом»янським районним судом м.Києва 12.10.2016. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню за період з 10.06.2016 року по 20.02.2017 року, виходячи з наступного. Належні позивачу при звільненні суми 11762,75 грн. не були виплачені у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України. Встановлено, що позивачу належні суми при звільнені були виплачені відповідачем лише 20.02.2017 р. Дані обставини визнані відповідачем в суді. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Відповідно до п.3 Порядку премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Відповідно до п.4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Враховуючи, що у червні 2016 року позивач відпрацював не повний робочий місяць, цей місяць виключають з розрахункового періоду. Повними відпрацьованими місяцями є квітень 2016 року та травень 2016 р. Відповідно до довідки Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» від 14.03.2017 року заробітна плата позивача за квітень 2016 року складає 10681,83 грн. та у квітні 20 робочих днів. Заробітна плата за травень 2016 р. складає 12673,63 грн. за 15 робочих днів. Відповідачем правомірно не включено до розрахунку середньої заробітної плати у квітні 2016 року матеріальну допомогу в сумі 8000 грн., відпустка щорічна 1085,64 грн., в травні 2016 року премію за 1 квартал 2016 року. в сумі 8000 грн. Середньоденна заробітна плата, обчислена відповідно до п. 5 розділу 4 цього Порядку складає 667,30 грн. (10681,83 грн. + 12673,63 грн.) : 35 днів). Кількість робочих днів -з 10.06.2016 р. по 20.02.2017 р. складає 175 днів. Таким чином розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає 116777,5 грн. (667,3 грн. * 175 днів). Згідно ст.1, ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв»язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Індекс інфляції за період липень 2016 р. - 99,9%, серпень 2016 р. - 99,7%, , вересень 2016 - 101,8%, жовтень 2016 - 102,8%, листопад 2016 - 101,8%, грудень 2016 - 100,9%, січень 2017 - 101,1% Компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати становить 969,25 грн.= (11762,75х108,24%- 11762,75 грн.). Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні в сумі 116777,5 грн. та компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати 969,25 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1177,47 грн.

Outcome: partial