Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

В липні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи вимоги тим, що в червні 2019 року він звернувся до Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду Вінницької області з заявою про призначення йому пенсії як особі, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи. В задоволенні оформлення пенсії йому було відмовлено, так як в посвідченні громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії [NUMBER] виданого на прізвище « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Внести виправлення в даний документ на даний час неможливо, так як згідно довідки управління праці та соціального населення Томашпільської районної державної адміністрації при передачі у 2004 році архівних документів первинні документи на [PERSON] відсутні. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник позбавлений можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа, він змушений звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт належності йому посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю(категорія 4). В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Ямпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак надіслали на адресу суду заяву, в якій просять справу слухати без їх участі, рішення по справі прийняти відповідно до вимог чинного законодавства. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності йому посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4). Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на пенсійне забезпечення. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Колоденка Томашпільського району Вінницької області (а.с.8). Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме копії паспорта заявника серії [NUMBER] , виданого 17 серпня 1995 року Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області прізвище останнього значиться як « [PERSON] "(а.с. 3). Відповідно до довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації про те, що [PERSON] , смт [ADDRESS] Вапнярка Томашпільського району було видане посвідчення постраждалого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії серії [NUMBER] . При передачі у 2004 році архівних документів до управління праці та соціального захисту населення від Томашпільської райдержадміністрації, первинні документи на [PERSON] були відсутні (а.с.6). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, що посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії [NUMBER] дійсно належить [PERSON] даний факт підтверджується матеріалами справи, факт належності правовостановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення ним пенсії, тому заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Отже, судові витрати суд залишає за заявником. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved