Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із даним позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу, свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2016р. відповідач взяла у неї в борг 50000грн. і зобовязувалася їх повернути до 30.09.2016р. Зазначає, що оскільки добре знала відповідачку і на той час у неї була така сума коштів, вона погодилася позичити їй вищевказану суму. Саме на цих умовах сторони ті уклали договір позики, на підтвердження чого відповідач надала власноручно написану розписку. Однак, відповідач своїх зобовязань не виконала. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачки із вимогою повернути кошти, однак відповідач коштів не повертає. Просить стягнути із відповідачки в її користь 58271,04грн., з яких: 50000грн. основний борг, 4881,04грн. інфляційні витрати, 750грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу, 2000грн. витрати на правову допомогу та 640грн. сплачений судовий збір. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його та позивачки участі. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час розгляду справи, в судове засідання 26.06.2017р. повторно не прибула, не повідомила суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно копії розписки від 29.07.2016р., встановлено, [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в сумі 50000 грн., які зобов'язувалась повернути до 30.09.2016року. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач свого зобовязання не виконала, не повернула позивачці суму боргу в розмірі 50000грн., а крім цього, в звязку з невиконанням зобовязання має перед позивачкою заборгованість із інфляційних витрат та 3% річних, які згідно наданого позивачем розрахунку становлять: 4881,04грн. інфляційні витрати, 750грн. три відсотки річних від простроченої суми боргу. Крім цього, із дослідженої копії квитанції №14 від 19.04.2017р. та акту виконаних робіт адвоката від 23.06.2017р., встановлено, що позивачкою затрачено кошти в сумі 2000грн. на правову допомогу, а також при зверненні в суд із даним позовом, позивачкою згідно квитанції №ПН271 від 21.04.2017р. сплачено 640грн. судового збору, які згідно приписів ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved