Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові вказано, що 21.05.1998 року сторони зареєстрували шлюб, в якому в [INFO] народилась дитина. Позивачка вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані поводить себе агресивно, ображає її, через що між ними постійно виникають конфлікти та суперечки. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоч працює, отримує доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти. Позивачка просила суд вказаний шлюб розірвати, дитину залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати та присудити з відповідача сплату аліментів в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засідання подала заяву про внесення змін в позовну заяву, а саме щодо місця проживання дитини так як проживають з відповідачем разом, то дитина залишається проживати разом з ними. Інші позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Після перерви судового засідання позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав. Після перерви судового засідання відповідач подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 21.05.1998 року, актовий запис №524. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] - [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами в частині розірвання шлюбу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. сплачений позивачкою слід стягнути з відповідача. Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved