Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визначення єдиної частки аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій зазначив, що за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.10.2009 р. з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частин всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27.08.2013 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з 18.02.2014 р., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір стягуваних з нього аліментів перевищує половину його заробітку, що суттєво погіршує його матеріальне становище. Просить суд, визначити єдину частку та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. 05.11.2014 р. позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття та на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Видані раніше виконавчі листи відкликати. Розгляд справи провести за його відсутністю з участю його представника [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в яких просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги позивача підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва, [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO] року народження. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO] року народження. За рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.10.2009 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 липня 2009 року і до його повноліття. За рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27.08.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходів) щомісячно, починаючи з 01.08.2013 р., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Отже, закон встановлює правову рівність матеріальних обов'язків батька та матері. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Виходячи із аналізу норми, передбаченої ч.3 ст. 183 СК України, метою законодавчого закріплення правила продовження стягнення аліментів на молодшу дитину за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття аліментів, є захист права неповнолітньої дитини на утримання батьками. Отже продовження стягнення аліментів на утримання молодшої дитини, виходячи із принципу рівності часток на кожну дитину, прямо встановлено законом. Разом з тим, продовження стягнення аліментів на молодшу дитину виходячи з принципу рівності часток не позбавляє права того з батьків, з яким проживає молодша дитина на звернення до суду із позовом про визначення розміру аліментів на утримання цієї дитини. Згідно ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.4 ст.70 «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При встановленні розміру аліментів, суд враховує не тільки матеріальне становище того, з батьків, з ким проживає дитина, але й платника аліментів. Суд вбачає, що хоч позивач зазначив у позові і підтримав свої вимоги в заяві про визначення єдиної частки в розмірі 1/6 при стягненні аліментів на двох синів, малося на увазі про зменшення розміру аліментів на кожну дитину до 1/6 частини всіх видів заробітку. Враховуючи той факт, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати позивача перевищує п'ятдесят відсотків заробітної плати, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved