Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] року помер батько позивача, [PERSON], останнє місце проживання якого було: [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] що зареєстрований за померлим на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Шаланківською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Шаланківської сільської ради від 17 січня 2008 року № 10, та на земельні ділянки за №1, №2, №3 загальною площею 1,9600 га для ведення товарного сільського господарського виробництва розташовані на території Шаланківської сільської ради , що належать спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого згідно розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №399 від 09.11.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею та договорів оренди на землю за №0104070301054. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є дружина померлого [PERSON], діти: дочка [PERSON], сини: [PERSON] та [PERSON]. Також спадкоємцями є онуки спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - діти сина спадкодавця [PERSON], який помер. Позивач вказує, що ніхто із спадкоємців в 6-ти місячний строк не звернулись із заявами до нотаріуса на прийняття спадщини. У порядку ст.1268 ЦК України спадщину прийняв тільки він, позивач, оскільки починаючи із 2006 року і до дня смерті його батько проживав у нього, позивача, так як потребував стороннього догляду. За прийняттям спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівського державної нотаріальної контори Боричок К.В., листом якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Однак оригінали правовстановлюючих документів загублені, тому позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просили суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] будучи повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] будучи повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з'явилися, справу розглянуто у їхню відсутність за участю їх представник [PERSON] Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, відзив на позов не подала. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача, [PERSON], останнє місце проживання якого було: [ADDRESS], що стверджується довідкою виконкому Шаланківської сільської ради від 08.12.2017 року за № 1191. Померлий заповіту не залишив. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та на земельні ділянки за №1, №2, №3 загальною площею 1,9600 га , які розташовані на території Шаланківської сільської ради. Спадковий житловий будинок по [ADDRESS] завершений будівництвом, зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Шаланківською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Шаланківської сільської ради від 17 січня 2008 року № 10. Земельна ділянка пл. 1,9600 га, розташована на території Шаланківської сільської ради, складається з 3-х ділянок площами 1,2500 га, 0,6500 га та 0,05 га для ведення товарного сільського господарського виробництва з кадастровими номерами: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], яка належить спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого згідно розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №399 від 09.11.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею та договорів оренди на землю за №0104070301054. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України є дружина померлого [PERSON], яка не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, а також діти спадкодавця дочка [PERSON], сини: [PERSON] та [PERSON]. Спадкоємцями п'ятої черги відповідно до ст.1265 ЦК України є онуки спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - діти сина спадкодавця [PERSON], який помер. Ніхто із спадкоємців в 6-ти місячний строк не звернулись із заявами до нотаріуса на прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд встановив, що позивач [PERSON] у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину за своїм батьком [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] він, спадкодавець, проживав у будинку позивача за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що син здійснював за ним догляд. Проживав спадкодавець у позивача з 2006 року і до дня смерті, тобто до [INFO] року, що підтверджується довідкою виконкому Шаланківської сільської ради від 08.12.2017 року за № 1191. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька позивач звернувся у Виноградівську державну нотаріальну контору. Відповідно до листа державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. за №188/01-16 від 27.03.2018 року видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкодавцю спадкового майна. Оригінал свідоцтва на житловий будинок та державний акт на земельну ділянку загублені. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Відповідно до «Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, [ADDRESS] , складеного 26 листопада 2017 року та підписаного керівником суб'єкта господарювання [PERSON], інвентаризаційна вартість становить 355196 (триста п'ятдесят п'ять тисяч сто дев'яносто шість грн.). На земельній ділянці знаходяться : -житловий будинок літ.А- цегла; -літня кухня літ.Б-цегла; -сарай літ.В - саман; -сарай літ.Г - саман ; -вбиральня літ.Е -дощата; - свинарник літ.Д - цегла; - тротуар 1- бетон; - колодязь питний №1-з \\бет.кілець; -ворота №2-метелеві; -огорожа №3 -металева. Відповідно до довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 12.12.2017 року № 939, Спадковий житловий будинок по [ADDRESS] завершений будівництвом , зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Шаланківською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету Шаланківської сільської ради від 17 січня 2008 року № 10. Загальна корисна площа житлового будинку становить 121.3 кв.м., в тому числі житлова пл. 61.8 кв.м. Житловий будинок складається з підвала пл.5.5. кв.м., підвала пл.11.0 кв.м., підвала пл. 6.9 кв.м., веранди пл.6.9 кв.м., коридора пл.5.8 кв.м., ванни пл. 3.2 кв.м., комори пл. 3.6 кв.м., кухні пл. 16.6 кв.м. та трьох жилих кімнат площами: 11.8 кв.м., 25.0 кв.м„ 25.0 кв.м. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved