Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із означеним вище позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що у нього з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON]. В 2007 році відповідачка покинула сім'ю та поїхала до невідомого йому місця проживання. До 2012 року [PERSON] надавала матеріальну допомогу та іноді бачилася з дитиною, однак з 2012 року взагалі не піклується про дочку, не надає будь-якої допомоги та абсолютно не цікавиться життям дитини. Заочним рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 30 серпня 2012 року з [PERSON] стягнено аліменти на утримання дитини, від сплати яких вона ухилялася та 23 серпня 2013 року постановою державного виконавця провадження було закінчено. Позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] та визначити місце проживання дочки за його місцем проживання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] Відповідач у судове засідання неодноразово не з'являється, місце перебування її невідоме. Суд викликав [PERSON] об'явою в газеті "Наддніпрянська правда", проте ніяких відомостей від останньої не надходило. У судовому засіданні представник третьої особи Рєзніченко О.А. проти задоволення позову не заперечувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дитина - [PERSON] проживає з нею та позивачем. Відповідачка покинула дитину у віці 2 тижні та допомоги на її утримання не надає, не цікавиться її життям, а також не виконує зобов'язання по сплаті аліментів. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що після народження дитина [PERSON] проживає з батьком та бабусею. Мати взагалі не цікавиться життям дочки. У судовому засіданні малолітня дитина [PERSON], відносно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, виявила бажання проживати з татом та бабусею. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов'язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.2008 року виданого відділом РАЦС Ялтинського міського управління юстиції АР Крим відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 16.08.2016 року № 01-26/614, орган опіки та піклування Новотроїцької РДА вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її дочки [PERSON]. В судовому засіданні встановлено факт винної поведінки відповідачем та свідомого нехтування у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» своїми батьківськими обов'язками щодо своєї малолітньої дитини, та той факт, що відповідач не займається її вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчування, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дочкою загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини, оскільки вона є повнолітньою особою і повністю розуміє всю відповідальність за долю своєї дочки. Ці факти відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач та представник позивача довели доказами факти ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо батьківського піклування відносно своє дочки та необхідність позбавлення дитини батьківського піклування. Враховуючи викладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.55, 58 - 60, 292 ЦК України; ст.150,155, 164 - 166, 243, 249, 180, 181 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 і

Outcome: approved