Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування\~ якої зазначила, що з 17 червня 2016 року і по теперішній час позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: м. Добропілля, вул. Кисловодська, 11 та знаходиться на її утриманні,\~ відповідач\~ ухиляється від свого обовязку щодо утримання сина та дружини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON]\~ аліменти\~ у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав, надав письмові заперечення, зазначивши, що він добровільно та сумлінно виконує свої батьківські обовязки, кожного місяця через банк перераховує грошові кошти, що підтверджується банківськими квитанціями ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач зазначив, що не відмовляється від утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, але на дитину необхідно стягнути 1/8 частину заробітку до досягнення дитиною 3 років, а після досягнення дитиною 3 років -1/4 його заробітку, а на утримання його дружини -1/8 частину заробітку до досягнення сином трьох років. Відповідач обгрунтував такий розмір аліментів тим, що він проживає разом зі своїми непрацездатними батьками, яких він теж повинен утримувати. Окрім того, після звернення дружини до суду із позовом про стягнення аліментів до суду також звернулися його батьки, кожний з яких просить стягнути з нього по 1/4 частині його заробітку. В зв»язку із зазначеним відповідач не погоджується із зазначеним в позовній заяві розміром аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зроблено відповідний актовий запис за № 191 та 17.06.2016р. видано свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 289793 (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 09.11.2016 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 629 від 09.11.2016р.(а.с.7) В судовому засіданні сторони суду повідомили, що шлюб на цей час не розірвано, але на цей час позивач разом із малолітнім сином [PERSON] проживає у своїх батьків в м.Добропілля Донецької області , а відповідач залишився проживати в м.Харкові. Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради 06.09.2017 року за № 17/3674, малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з матір»ю [PERSON]В.(а.с.8). Судом встановлено, що відповідач працює та має стабільний заробіток, який складає не менше 14000 гривень щомісяця, що підтверджується довідкою про доходи, виданою Публічним акціонерним товариством «ФЕД» 10 липня 2017 року Відповідно до зазначеної довідки загальна сума доходу відповідача за період з січня 2017 року по червень 2017 року становить 93087,31 грн. Із зазначеної довідки також вбачається, що з заробітної плати відповідача, окрім податку з доходів фізичних осіб, не проводиться жодних інших відрахувань, в тому числі на користь інших осіб(а.с. 9). Як вбачається з наданих відповідачем копій квитанцій, починаючи з травня 2017 року відповідач на користь позивача перерахував по 2010,05грн.-22.05.2017р.(а.с.41),07.06.2017р.(а.с.40),22.06.2017р.(а.с.39),07.07.2017р. (а.с.38), 21.07.2017р.(а.с.37), 08.08.2017р.(а.с.36),22.082017р.(а.с.35),07.09.2017р.(а.с.34),21.09.2017р.(а.с.33),07.10.2017р.(а.с.32).Отримання зазначених в квитанції сум підтвердила в судовому засіданні позивач [PERSON] В позовній заяві та судовому засіданні позивач зазначала, що на час звернення з позовом до суду не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, окрім соціальної допомоги в зв»язку із народженням дитини, інших доходів не має. Відповідно до довідки про доходи позивача, виданої Добропільською ОДПІ ГУ ДФС України у Донецькій області 19 жовтня 2017 року за № 2050, [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року доходів не отримувала(а.с.68). Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має стабільний та високий заробіток та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання як свого неповнолітнього сина [PERSON] , так і своєї дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. В обгрунтування своїх заперечень проти зазначеного в позові розміру аліментів відповідач зазначив, що надає матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам, з якими проживає разом. Згідно наданої відповідачем довідки про склад сімї, виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» дільниця № 30 06.10.2017 року, відповідач проживає за адресою: [INFO] разом зі своїми батьками: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 15.02.1957 р.н.(а.с.26). В судовому засіданні відповідачем не було надано підтвердження надання своїм непрацездатним батькам матеріальної допомоги. Окрім того, ствердження відповідача про надання матеріальної допомоги своїм батькам спростовується наданими відповідачем копіями позовних заяв, поданих його батьками до Московського районного суду м.Харкова, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] ніякої допомоги своїм батькам не надає. Стосовно наданих відповідачем копій ухвал Московського районного суду м.Харкова про відкриття провадження за позовами батьків відповідача про стягнення на їх користь аліментів з відповідача суд зазначає наступне: Згідно копій ухвал Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2017 року у справах № 643/14352/17 та 643/14349/17, Московським районним судом м. Харкова 10 листопада 2017 року було відкрито провадження у справах за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 61) та за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с. 65). Разом із тим, суд під час ухвалення рішення по даній справі приймає до уваги, що станом на день винесення рішення суду позовні заяви батьків [PERSON] та [PERSON] по суті ще не розглянуті та остаточні судові рішення по ним не прийняті, що не перешкоджає відповідачу [PERSON] в разі задоволення позовних вимог його батьків Московським районним судом м. Харкова подати позов до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Таким чином, в судовому засіданні доводи відповідача не знайшли свого підтвердження, натомість позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO],\~ в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову (15.09.2017) до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, починаючи з дня предявлення позову (15.09.2017) до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 04.11.2019 року. Відповідно до п. 3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3\~ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення , звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі ч 3.\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до\~ст.179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім"я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved