Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

КП ,,Дирекція замовника" звернулося до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення в солідарному порядку заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 2704 грн. 80 коп. та 246 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В позові вказано, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] та споживають послуги, що надаються позивачем. На неодноразові звернення позивача відповідачі договір про надання житлово-комунальних послуг не уклали. Між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільна права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задоволити позовну заяву, не заперечуючи щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причин неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи за відсутності відповідачів до суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.05.2009 року №201 будинок по [ADDRESS] передано на баланс позивача. Отже, позивач у цій справі є належним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі статтею 13 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 11.09.2014 року. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Івано-Франківській області від 14.10.2014 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Згідно п. 1 та п.5 ч.3 ст.20 Закону України ,,Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В позові позивач зазначив, що на неодноразові вимоги позивача відповідачі договір про надання житлово-комунальних послуг не уклали. Однак позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються. Відповідно до довідки від 18.09.2014 року загальна заборгованість за комунальні послуги становить 2704 грн. 80 коп., з них: 2581 грн. 11 коп. - заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 123 грн. 69 коп. - заборгованість за електропостачання. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року (зі змінами згідно Постанови КМУ №45 від 24.01.2006 року) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Доказів на спростування підстав позову та розрахунку позивача відповідачі суду не надали. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved