Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 24.04.1993року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу в них народилася 12.12.2014року донька [PERSON]. Він з відповідачкою не знаходить спільної мови у спілкуванні, у них різні погляди на життя. З кінця вересня 2014року вони не спілкуються і не ведуть спільного господарства. Сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими і тому збереження шлюбу суперечить інтересам сім"ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність на позові наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін . Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1993року і мають доньку [PERSON] , 12 грудня 2014року народження. (а.с.6,7). Судом встановлено, що у вересні 2014року їхня сім"я розпалася. Сторони не спілкуються, сумісного господарства не ведуть. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає не можливим примусити їх зберегти шлюб. Малолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю, оскільки між сторонами досягуто згоди з цього питання.

Outcome: approved