Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

КП "Господар Дарницького району м. Києва» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2005 року по 31.12.2013 року: з відповідачки [PERSON] - в розмірі 18438,80 грн., з відповідачки [PERSON] - в розмірі 8030,13 грн., з відповідачки [PERSON] - у розмірі 5118,65 грн., а всього - 31587,58 грн., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS], квартира є приватизованою, однокімнатною, житловою площею 17,60 кв. м; власником особового рахунку по квартирі є [PERSON]; в квартирі також проживають та зареєстровані: з 1993 року діти [PERSON] - дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]; відповідачі не сплачують заборгованість за надані позивачем житлово-комунальні послуги за минулий час у повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась зазначена заборгованість, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Перелигіна О.А. позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі заявлених вимог; відповідачка [PERSON] позов фактично визнала частково; просила застосувати позовну давність, оскільки позивачем заявлено вимоги за період понад три роки; відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, своїми заявами від 15.06.2014 року просили справу розглядати за їх відсутності та застосувати положення позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ст.20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. В судовому засіданні встановлено: згідно наданої позивачем довідки форми №3 від 07.02.2014 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]; дана квартира є однокімнатною, житловою площею 17,60 кв. м, власником особового рахунку по квартирі є відповідачка 1 - [PERSON] (а.с.11). Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні Комунального підприємства "Господар Дарницького району м. Києва" (а.с.5-10). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як вбачається з пояснень відповідачки [PERSON], квартира №38 є приватизованою, співвласниками квартири у рівних частках є три особи - відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.12-14) на ім'я [PERSON] по квартирі №38 налічується заборгованість по оплаті за квартиру та надані житлово-комунальні послуги в розмірі 31587,58 грн. - станом на 31.12.2013 року, починаючи з 01.05.2005 року. З пояснень представника позивача вбачається, що позивач раніше не пред'являв до відповідачів аналогічних вимог щодо примусового стягнення суми заборгованості в судовому порядку; поважних причин для цього у позивача фактично не було; договір про реструктуризацію суми боргу з відповідачами раніше не укладався. Позов позивачем пред'явлено 28.02.2014 року (а.с.2). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості на ім'я [PERSON] розмір заборгованості за період з 01.02.2011 року по 31.12.2013 року (тобто за три роки) становить з урахуванням відповідних перерахунків бухгалтерії: за 2011 рік - 3561,34 грн., за 2012 р. - 6536,89 грн., за 2013 рік - 6688,98 грн., а всього - 16787,21 грн. Оскільки відповідно до положень ст.257, 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, тому, суд вважає, що підлягають застосуванню положення цієї норми закону; тобто з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню у солідарному порядку на користь Позивача заборгованість у розмірі 16787 грн. 21 коп., а в решті позову має бути відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: partial