Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона з відповідачем з 15 жовтня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки з 2015 року, через окреме проживання в зв`язку з роботою відповідача за кордоном, вони почали віддалятися одне від одного, зникли почуття, стали різні погляди на сім`ю та її майбутнє. В березні 2019 року шлюбні стосунки припинили. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „ [PERSON] ". В судове засідання позивач не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві зазначила, що просить справу розглядати без її участі (а.с. 2). В судове засідання відповідач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглядати без його участі, зазначив, що шлюбні стосунки не підтримують більше двох років (а.с. 19). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 15 жовтня 2004 року у виконкомі Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київської області, актовий запис № 9 (а.с. 5). Мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Сторони з березня 2019 року шлюбних стосунків не підтримують. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 2), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved