Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що позивач [PERSON] та її донька - [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Разом зі позивачкою [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровані її діти, дочка та син - [PERSON]. З 2004 року відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актом КЖРЕГІ №17 від 07.1 1.2013 року. Оригінали всіх вищенаведсних документів будуть надані суду для огляду в судовому засіданні на першу вимогу суду. Будь-яких домовленостей щодо використання житла між позивачами та відповідачем немає. Місце проживання відповідача з 2004 року нам невідоме. Комунальні платежі та витрати по утриманню квартири відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за адресою належної їм квартири призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг та перешкоджає вільно користуватися належним на праві власності майном. Просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням – квартирою №45 в будинку №77-а по вул. Червоноармійській в м. Чернівці.. Позивач в судове засідання не з’явився, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не з’явився в судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце слухання справи, в зв’язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності по наявних в справі матеріалах. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цісї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації - відділенням у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 8 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно з ч.І ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї" власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Судом встановлено, що позивач [PERSON] та її донька - [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Разом зі позивачкою [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровані її діти, дочка та син - [PERSON]. З 2004 року відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актом КЖРЕГІ №17 від 07.1 1.2013 року. Оригінали всіх вищенаведсних документів будуть надані суду для огляду в судовому засіданні на першу вимогу суду. Будь-яких домовленостей щодо використання житла між позивачами та відповідачем немає. Місце проживання відповідача з 2004 року нам невідоме. Комунальні платежі та витрати по утриманню квартири відповідач не сплачує. Реєстрація відповідача за адресою належної їм квартири призводить до додаткових витрат по сплаті комунальних послуг та перешкоджає вільно користуватися належним на праві власності майном. Таким чином, через не проживання [PERSON] в [ADDRESS] без поважної причини більш ніж один рік, він втратив право користування житлом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого постановою Кабінету- Міністрів України від 16.01. 2003 року № 35 зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі заяви фізичної особи або рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку у спірній квартирі, позивачів право власності піддягає захисту шляхом визнання [PERSON]. таким, що втратила право користування жилим приміщенням [ADDRESS]. Суд, вважає, що позов слід задовольнити, а тому суд приходить до висновку, що потрібно визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням – квартирою №45 в будинку №77-а по вул. Червоноармійській в м. Чернівці. На підставі викладеного,

Outcome: approved