Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 16.12.2008 року між ним та відповідачкою укладено договір, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка свої зобов"язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.05.2013 року утворилася заборгованість в сумі 25590,15 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13.10.2006 року, на підставі заяви відповідачки, позивач надав їй кредитну картку з кредитним лімітом 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% в місяць. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки. Відповідачка свої зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 31.05.2013року становить 25590,15 грн. та складається з наступного: - 5428,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 18466,64 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1194,77 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачка подала до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій просить відмовити в задоволенні позову, оскільки строк позовної давності сплинув 13.10.2011р. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. За правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14 визначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Дана постанова Верховного Суду України відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для виконання і розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до пункту 3.1 Умов і правил надання банківських послуг (розділ І), для надання послуг Банк відкриває клієнту Картрахунки, видає клієнту Картки. Їх вид і строк дії визначений у заяві і в Пам'ятці клієнта. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, указаного в розділі «Відмітки банку» заяви. Згідно з пунктом 9.12 цих же Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не попередить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично поновлюється на такий же строк. Відповідно до довідки банку та витягу інформації про картковий рахунок [PERSON] термін дії картки [NUMBER] встановлено до жовтня 2012 року. Відповідно до п. 6.9 Умов та правил надання банківських послуг (розділ І) у випадку виникнення заборгованості держателя за картрахунком клієнт зобов'язується погашати заборгованість впродовж 30 днів з моменту її виникнення. Зі змісту пп. 5.3, 5.4 розділу ІІ зазначених Умов випливає, що погашення за кредитом в повному обсязі має бути проведено не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Враховуючи, що кредитна картка відповідачеві видана з терміном дії до жовтня 2012 року, останнім днем погашення боргу за кредитом є 31 жовтня 2012 року. Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з позовом 22.07.2013 року, тобто в межах строку позовної давності. З огляду на викладене, в задоволенні заяви відповідачки про застосування наслідків спливу строку позовної давності слід відмовити. Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачки 5428,74грн. заборгованості за кредитом та 18466,64 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків та платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Нарахування 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1194,77 грн. штрафу (процентна складова) проведено позивачем згідно норм чинного законодавства. На підставі викладеного та

Outcome: approved