Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Кредитна спілка «Народний кредит» звернулась до суду з позовом до [PERSON] - про стягнення боргу. Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору №8-140503-н від 13. 05. 2014 року, внаслідок чого станом на 15. 10. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 11969,97 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 13. 05. 2014 року між Кредитною спілкою «Народний кредит» та членом кредитно спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №8-140503-н. Відповідно до умов кредитного договору, кредитна спілка надала відповідачу кредит в розмірі 5000 грн., плата за користування яким (проценти) становить 0,184% денних на суму залишку по кредиту за кожен календарний день користування кредитом, на строк 12 місяці. За умовами кредитного договору, відповідач взяв на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за кредит, що визначено відповідним графіком розрахунків (додаток № 1 до Кредитного договору). Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в графіку та умовах кредитного договору, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Судом встановлено, що кредитна спілка «Народний кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки (згідно з Цивільним кодексом України, Законом України «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки), а згідно з п. 1. 5 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", - фінансові послуги, які надає кредитна спілка - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження № 7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» (далі - Положення), яке розроблено згідно з п. 4 ч. 1 ст. 28 та ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. ст. 20, 21 Закону України «Про кредитні спілки», пп. 11, 12, 36 п. 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики. Згідно вищевказаного Положення вбачається, що кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку, з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитної спілки формувати резерв забезпечення покриття втрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп. 2.2.2 розділу 2 Положення, де зазначається п'ять ступенів ризику. Усі вищезазначені Закони України та нормативно - правові акти України, а також згідно пп. 2. п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» та Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором , тобто: - коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в нашому випадку 0.186% денних) згідно п. 3.1 кредитного договору; - у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищеним ризиком встановлюється процентна ставка у розмірі 365% денних на суму залишку по кредиту за кожен календарний день користування кредитом (п 3.9 кредитного договору). Таким чином, кредитним договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком (згідно з Розпорядження № 7 «Про затвердження положення про фінансові нормативи та критерії діяльності кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» від 16.01.2004 року). Тобто з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення, відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Вбачається, що КС «Народний кредит» було здійснено попередження, щодо порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, а також надіслано претензію з відповідними вимогами, однак вказані претензія та вимога були залишені відповідачем без реагування. Таким чином вбачається, що станом на 15. 10. 2014 року відповідач має забороговансть перед позивачем в сумі 11969,97 грн., що підтверджується, розрахунком суми заборгованості, що міститься в матеріалах справи. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором в наслідок чого станом на 15. 10. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 11969,97 грн., яка не погашена відповідачем. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved