Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Доповнивши свої позовні вимоги, просить суд: ухвалити рішення, яким визнати, що [PERSON] втратив право користуватися житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою; стягнути з відповідача користь позивача судові витрати; стягнути з [PERSON] на користь позивача комунальні платежі за три роки в сумі 3521,62 грн.; відшкодувати завдану мені моральну шкоду в розмірі 10000,00. Крім цього [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради, в якому просить суд: визнати, що відповідачці по зустрічному позову [PERSON] на праві власності належить 1/5 частка житлового будинку [ADDRESS], яка раніше належала на праві власності позивачу за зустрічним позовом [PERSON]; зобов'язати відповідачку за зустрічним позовом [PERSON] сплатити позивачу за зустрічним позовом [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 32000,00 грн. Представник позивача до початку судового засідання надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача (відповідачів), який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу У ч. 1 ст. 64 ЦПК України вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. В 2005 році позивачка з чоловіком, відповідачем по справі, [PERSON] та дітьми: донькою [PERSON] [INFO], сином [PERSON] [INFO], донькою [PERSON] [INFO], придбали домоволодіння у [ADDRESS] та являються його співвласниками (а.с.14-16). 14.11.2011 року було розірвано шлюб між сторонами (а.с. 13). Після розлучення [PERSON] виїхав з місця мешкання, за місцем реєстрації не з'являється, комунальні платежі не сплачує. [PERSON] працює прибиральницею у Криворізькій загальноосвітній школі, на вихованні четверо дітей та на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років (а.с. 4). Актом голови вуличного комітету від 29.03.2013 року встановлено, що [PERSON] з 11.05.2011 року не проживає у будинку [ADDRESS] ( а.с. 7). Стаття 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги позивача в частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та стягнення суми за комунальні платежі знайшли своє підтвердження. Крім цього [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] завдану їй моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій Відповідача, оскільки було порушено нормальний спосіб мого життя та моїх дітей та постійно перебування мене в стресовому стані. Я втратила душевний спокій, багато часу витрачала на пошуки роботи, але враховуючі заборгованість по комунальним платежам мені відмовляли в прийнятті на роботу, а саме в бюджетних установах. Позивачем не зазначені докази, що стверджують позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає за можливим стягнути з [PERSON] 1000,00 грн. Що стосується зустрічно позовної заяви [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], Виконавчий комітет Дзержинської районної у місті ради, про виділ частки із житлового будинку, який є у спільній частковій власності, то відповідно п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial