Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

В.о. головного лікаря Обласного комунального закладу "Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О.В.Співака» звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], і в обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що 12.03.2018 року о 20-15 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД був доставлений санітарним транспортом Білопільської центральної районної лікарні, за направленням районного психіатра [PERSON] зв'язку з погіршенням психічного стану. Пацієнт вдома почав зловживати спиртними напоями, постійно свариться з матір'ю, погрожує їй фізичною розправою, вимагає у матері таблетки циклодолу, вночі практично не спить, став вкрай роздратованим, не реагує на зауваження. 13.03.2018 року [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про його госпіталізацію в примусовому порядку у психіатричний стаціонар, оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Комісія дійшла висновку про те, що спостереження і лікування [PERSON] можливе тільки лише в стаціонарних умовах. Крім того, ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану і небезпечність дій відносно оточуючих з огляду на агресію, імпульсивність, а також те, що дана особа позбавлена дієздатності. Тому заявник звернувся до суду і просить ухвалити рішення про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного стаціонару [PERSON] У судовому засіданні представниця заявника - лікар-психіатр [PERSON] підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. У судовому засіданні прокурор не заперечував проти госпіталізації в примусовому порядку у психіатричний стаціонар [PERSON] У судовому засіданні законний представник [PERSON] - [PERSON] не заперечувала проти госпіталізації в примусовому порядку у психіатричний стаціонар [PERSON] Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення представниці заявника, пояснення законного представника, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS] хворіє на психічне захворювання: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. 12.03.2018 року о 20-15 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД був доставлений санітарним транспортом Білопільської центральної районної лікарні, за направленням районного психіатра [PERSON] у зв'язку з погіршенням психічного стану. Пацієнт вдома почав зловживати спиртними напоями, постійно свариться з матір'ю, погрожує їй фізичною розправою, вимагає у матері таблетки циклодолу, вночі практично не спить, став вкрай роздратованим, не реагує на зауваження. 13.03.2018 року [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про його госпіталізацію в примусовому порядку у психіатричний стаціонар, оскільки він страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Комісія дійшла висновку про те, що спостереження і лікування [PERSON] можливе тільки лише в стаціонарних умовах. Крім того, ненадання необхідної психіатричної допомоги призведе до подальшого погіршення психічного стану і небезпечність дій відносно оточуючих з огляду на агресію, імпульсивність, а також те, що дана особа позбавлена дієздатності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що заява в.о. головного лікаря комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О. В. Співака» про госпіталізацію до психіатричного стаціонару у примусовому порядку [PERSON] є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved