Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

В серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Степ» (далі: ТОВ «Степ») звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послалось на те, що [PERSON] є власником квартири № 14, що розташована в будинку № 10 по вул. Варганова у місті Маріуполі, мешканцям якого ТОВ «Степ» надає послуги з теплопостачання та обслуговування будинку та прибудинкової території. З огляду на те, що між ТОВ «Степ» та відповідачем фактично склалися зобовязальні правовідносини з приводу надання зазначених послуг, однак останній з серпня 2015 року по липень 2016 року їх вартість не оплатив, позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по зазначеним комунальним послугам станом на 04 серпня 2016 року в загальному розмірі 7142 гривні 27 копійок, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 1612 гривні 55 копійок, суму інфляційних втрат у розмірі 299 гривень 98 копійок, три проценти річних у розмірі 189 гривень 88 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 березня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Степ» було відмовлено. Позивач не погодився з таким судовим рішенням та подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Степ» зазначило, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок, щодо недоведення знаходження жилого багатоквартирного будинку № 10 по вул. Варганова в м. Маріуполі на балансі ТОВ «Степ», оскільки це підтверджується наданими ним письмовими доказами, зокрема, бухгалтерською довідкою № 27 від 22 березня 2017 року, звітами по житловому фонду, які щорічно подаються ТОВ «Степ» територіальному органу Держстату. Також місцевий суд безпідставно не прийняв до уваги те, що позивач за відповідними договорами є замовником різних робіт та послуг (поставки природнього газу, електричної енергії, робіт по проведенню дератизації та дезінфекції, робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів та систем диспетчеризації, робіт по плановому техобслуговуванню внутрішньобудинкових систем газопостачання, робіт по обслуговуванню газового котлу, пальників, котельного обладнання в межах котельної, розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. Варганова, б. 10) і це підтверджує факт надання відповідачу ТОВ «Степ» послуг з теплопостачання та обслуговування будинку та прибудинкової території. Також судом першої інстанції необґрунтовано не враховано наявність відкритого позивачем на імя відповідача особового рахунку, за яким обліковуються надані останньому житлово-комунальні послуги. Крім того, суд приймаючи до уваги те, що судовими рішеннями ТОВ «Степ» зобовязано передати на баланс ОСББ «Варганова» частину житлового багатоквартирного будинку, розташованого по вул. Варганова, 10 в м. Маріуполі, не враховував, що на теперішній час процес передачі вказаного будинку ще триває та не закінчено. Представник позивача [PERSON] діюча за довіреністю, у судовому засіданні апеляційного суду підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Відповідач в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Судом першої інстанції при вирішенні справи встановлено, що відповідач, на підставі договору дарування від 28 липня 2015 року, є власником квартири [ADDRESS] (т. 1а.с.7-8). Рішенням Господарського суду Донецької області від 14 грудня 2011 року ТОВ «Степ» було зобовязано передати на баланс ОСББ «Варганова» частину житлового комплексу - житлового багатоквартирного будинку, розташованого по вул. Варганова, 10 в м. Маріуполі, а саме: неподільне майно, яке складається з частини допоміжних приміщень, призначених для експлуатації будинку, крім приміщення котельної № 54 площею 63,6 кв.м, технічного поверху, конструктивні елементи багатоквартирного будинку, які забезпечують цілісність та необхідні технічні умови функціонування, технічне обладнання багатоквартирного будинку та технічні пристрої, необхідні для безпечної експлуатації квартир (окрім обладнання котельної), житловий фонд багатоквартирного будинку; передати ОСББ «Варганова» план земельної ділянки та відповідну технічну документацію багатоквартирного будинку № 10, розташованого по вул. Варганова в м. Маріуполі; підписати з ОСББ «Варганова» акт приймання- передачі частини багатоквартирного будинку № 10, розташованого по вул. Варганова в м. Маріуполі. Згідно постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26 березня 2012 року ТОВ «Степ» було зобовязано передати на баланс ОСББ «Варганова» приміщення котельної № 54 (та обладнання), площею 63,6 кв.м. технічний поверх багатоквартирного будинку А-7 по вул. Варганова, 10 у м. Маріуполі; технічний паспорт будинку № 10, розташованого по вул. Варганова в м. Маріуполі. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2013 року було визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Маріупольською міською радою 30 жовтня 2008 року ТОВ «Степ» на нежилі приміщення: приміщення котельної №54 і місця загального користування, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Варганова, буд. 10; визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності за ТОВ «Степ» на нерухоме майно, а саме нежилі приміщення: приміщення котельної №54 і місця загального користування. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не представлено обєктивних доказів того, що він є власником багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Варганова, буд. 10, та/або даний будинок знаходиться на його балансі, а відтак не доведено його право надавати послуги з надання теплопостачання, обслуговування будинку та прибудинкової території та відповідно стягувати за них плату. При цьому також суд зазначав, що позивачем не надано належних доказів наявності у відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання та обслуговування будинку та прибудинкової території. Відмовляючи у стягненні пені, місцевий суд виходив з того, що, такі вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на вимоги статті 8 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою скасовано пеню за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги, нараховану громадянам України, які проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону, в частині відмови у стягненні заборгованості по сплаті послуг з теплопостачання та обслуговування будинку та прибудинкової території, суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, не відповідає. Апеляційним судом встановлено, що відповідач, на підставі договору дарування від 28 липня 2015 року, є власником трикімнатної квартири, загальною площею 108,5 кв.м., в тому числі жилою 62, 7 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. На його імя ТОВ «Степ» відкритий особовий рахунок № 1/14 (т. 1 а.с.7-9). ТОВ «Степ», будучи замовником будівництва житлового будинку № 10 по вул. Варганова у місті Маріуполі, узяв на себе зобовязання експлуатуючої організації, що не суперечить нормам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», таким чином поклавши на себе обовязки балансоутримувача, що вбачається з акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 05 вересня 2006 року, зареєстрованого Інспекцією державного архітектурного будівельного контролю міста Маріуполя від 21 вересня 2006 року під № 117 та затвердженого рішенням виконкому від 20 вересня 2006 року (т. 1 а.с.132-137). ТОВ «Степ», як обслуговуюча організація будинку № 10 по вул. Варганова у місті Маріуполі, обліковує даний будинок на своєму позабалансовому рахунку, що вбачається з щорічних звітів підприємства, які воно подає територіальному органу Держстату (т. 1 а.с.138-143). Крім того, ТОВ «Степ» у Донецькій обласній державній адміністрації отримувало ліцензії на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії, що підтверджується копіями ліцензій від 19 січня 2009 року та від 07 грудня 2016 року (т. 1 а.с.246, т. 2 а.с.1). Отже, встановлено, що ТОВ «Степ» проводило господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреб фізичних осіб (власників квартир будинку № 10 по вул.. Варганова у місті Маріуполь) в забезпеченні опаленням, проводило обслуговування будинку та прибудинкової території зазначеного будинку, а також вело бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звiтнiсть, здійснювало розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального i поточного ремонтів та утримання і це узгоджується з видами діяльності товариства, передбаченими його статутом (т. 1 а.с.29-46). Те, що фактично позивач виконував зазначені послуги підтверджується наданими ним чисельними копіями договорів, а саме на постачання природного газу: № 5236/15-ТЕ-6 від 30 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 52-56), № 4081/16-ТЕ-6 від 21 грудня 2015 року (т.1. а.с. 57-60), № 963 від 01 липня 2015 року (т.1 а.с.61-67); про постачання електричної енергії № 11/526 від 19 грудня 2006 року (т. 1а.с. 78-82); щодо надання послуг: № 523/10-15с від 20 жовтня 2015 року (т.1 а.с. 68), 13/29-15 від 27 січня 2015 року (т. 1 а.с. 69-71), № 21 від 01 березня 2010 року (т.1 а.с. 72-73), № 253 від 04 січня 2016 року (т. 1 а.с. 75-76), а також копіями актів виконаних робіт між товариством та підрядниками: № 80 від 30 червня 2016 року (т. 1 а.с. 74), № 310 від 20 січня 2016 року (т. 21а.с. 77); актів приймання-передачі товарної продукції: за серпень 2016 року (т. 1а.с. 83), за серпень 2015 року (т. 1 а.с. 84-85), актів приймання-передачі виконаних будівельних робіт за лютий 2015 року, вересень 2015 року, квітень 2016 року (т. 2 а.с.24-27, 33-37, 38-42 ) та іншими. Крім того, апеляційним судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету від 17 листопада 2010 року № 390/1 зареєстровано обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Варганова» (далі: ОСББ «Варганова») по вул. Варганова, 10 м. Маріуполя. 10 січня 2011 року на загальних зборах ОСББ «Варганова» було прийняте рішення про прийняття на свій баланс житловий комплекс по вул. Варганова, 10 у місті Маріуполі. У звязку з тим, що ТОВ «Степ» та ОСББ «Варганова» не дійшли згоди щодо передачі житлового будинку на баланс останньому, це питання вирішувалось у судовому порядку. Рішенням Господарського суду Донецької області від 14 грудня 2011 року та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26 березня 2012 року було зобовязано ТОВ «Степ» передати на баланс ОСББ «Варганова» частину житлового комплексу - житлового багатоквартирного будинку, розташованого по вул. Варганова, 10 в м. Маріуполі, а саме: неподільне майно, яке складається з частини допоміжних приміщень, призначених для експлуатації будинку, приміщення котельної № 54 площею 63,6 кв.м, технічний поверх, конструктивні елементи багатоквартирного будинку, які забезпечують цілісність та необхідні технічні умови функціонування, технічне обладнання багатоквартирного будинку та технічні пристрої, необхідні для безпечної експлуатації квартир, житловий фонд багатоквартирного будинку; план земельної ділянки та відповідну технічну документацію багатоквартирного будинку № 10, розташованого по вул. Варганова в м. Маріуполі; підписати з ОСББ «Варганова» акт приймання-передачі частини багатоквартирного будинку № 10, що розташований по вул. Варганова в м. Маріуполі. Процес виконання даних судових рішень розпочато сторонами лише в липні 2016 року, що підтверджується наданими апеляційному суду актом приймання-передачі приміщення трансформаторної (акт від 26 серпня 2016 року), актом здачі будинку до експлуатації (акт від 26 серпня 2016 року), актом приймання-передачі технічних паспортів на ліфти (акт від 08 липня 2016 року), актом передачі карток на прописку (акт від 02 серпня 2016 року), актом передачі особистих рахунків (акт від 02 серпня 2016 року),актом приймання-передачі технічної, проектної, виконавчої документації (акт від 26 серпня 2016 року), актом приймання-передачі лічильників електричного обліку (акт від 16 грудня 2016 року), актом приймання-передачі обладнання приміщення котельної (акт від 03 травня 2017 року), актом про списання багатоквартирного будинку з балансу ТОВ «Степ» на баланс ОСББ «Варганова»(акт від 03 травня 2017 року) (т. 1 а.с. 217-225, т.2 а.с.16- 17) Згідно із п.п. 1,7 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року N 1521, цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача. Датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Вирішуючи справу, суд першої інстанції, на зазначені положення закону та обставини справи належної уваги не звернув та не дав оцінки наданим позивачем вищенаведеним письмовим доказам, що підтверджують, що у спірний період ТОВ «Степ» проводило господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреб фізичних осіб (власників квартир будинку № 10 по вул. Варганова у місті Маріуполь) в забезпеченні опаленням, здійснював обслуговування будинку та прибудинкової території зазначеного будинку на законних підставах, а передача частини житлового комплексу № 10 по вул. Варганова у місті Маріуполі з балансу ТОВ «Степ» на баланс ОСББ «Варганова» на час розгляду справи не відбулась. Належна оцінка зазначених обставин має значення для правильного вирішення справи, а тому ухвалення судом рішення без такої їх оцінки є помилковим. Згідно з ч.1 ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За вимогами п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Також, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 15 лютого 2011 року № 45, в результаті розгляду звернення ТОВ «Степ» встановлено наступні тарифи на теплову енергію та послуги з підігріву води, які надаються ТОВ «Степ» для населення: опалення - 533,12 за 1 Гкал, підірів води 533,14 за 1 Гкал (т. 1 а.с.47). Крім того, рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16 серпня 2006 року № 214 була затверджена плата за утримання будинків і прибудинкових територій для населення, яке мешкає у житловому фонді, всіх форм власності в розмірі 1,70 грн за 1 кв.м. загальної площі. Згідно наданих ТОВ «Степ» розрахунків заборгованості, відповідач [PERSON] за період з серпня 2015 року по червень 2016 року має борг за послуги з теплопостачання у сумі 5113 гривні 32 копійки, за послуги з утримання будинку та прибудинкової території - 2028 гривень 96 копійок. Дані розрахунки проведені у відповідності до тарифів, затверджених вищевказаними рішеннями виконавчого комітету Маріупольської міської ради (т. 1 а.с. 247-249). Отже, приймаючи до уваги відмову відповідача, як споживача житлово-комунальних послуг, оплачувати споживання теплової енергії та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, є підстави для стягнення заборгованості, яка утворилась за надання цих послуг в судовому порядку, з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового зобовязання. З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо безпідставної відмови суду першої інстанції у стягненні заборгованості за послуги з теплопостачання, обслуговування будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Разом з тим, висновки суду першої інстанції про необґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача пені є правильними з огляду на діючий мораторій на нарахування пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги, що передбачений статтею 8 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», згідно якої скасовано пеню за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електро- і теплоенергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство), нараховану громадянам України, які проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції. Кошти, стягнуті з громадян України у вигляді пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, зараховуються у майбутні платежі за житлово-комунальні послуги. Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Степ» просило стягнути пеню, нараховану за період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року з відповідача, який проживає у [INFO]. Даний населений пункт входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р. Таким чином, місцевим судом обґрунтовано відмовлено у позові в частині стягнення пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуги. Доводи відповідача про те, що між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг є необґрунтованими, оскільки позивач надає послуги з утримання будинку № 10 по вулиці Варганова в місті Маріуполі та прибудинкової території, та послуги з теплопостачання, де має у власності квартиру № 14 [PERSON], отже між сторонами фактично склались договірні відносини. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати цих послуг оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання. Також не є таким, що заслуговує на увагу апеляційного суду довід [PERSON] про те, що позивач безпідставно відмовлявся укласти з ним договір з надання житлово-комунальних послуг, оскільки це не є предметом розгляду даної справи. Є неспроможним твердження відповідача про те, що він не користувався послугами з теплопостачання, так як тимчасово не проживав у своїй квартирі та самостійно перекрив доступ тепла до неї, оскільки Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Крім того, сам по собі факт тимчасового не проживання [PERSON] у належній йому на праві власності квартирі не звільняє його від обов'язків власника, а саме оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно з вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Посилання відповідача на те, що позивач надавав послуги з теплопостачання без відповідної на це ліцензії не є обґрунтованими, оскільки, видана ТОВ «Степ» ліцензія на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії від 19 січня 2009 року вважається такою, що продовжила свою дію у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як розяснено Верховним Судом України в п.п.10,11 постанови Пленуму від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Поряд із цим він може запропонувати позивачеві чи відповідачеві подати додаткові докази, а в разі, коли сторони не в змозі їх зібрати, а без них правильно вирішити справу неможливо, - за клопотанням сторін сам витребувати такі докази. Враховуючи те, що суд першої інстанції, в порушення вимог вищезазначеної ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не приймав заходів щодо сприяння повному з'ясуванню обставин справи та не пропонував сторонам подати додаткові докази, апеляційний суд цей недолік усунув та, за клопотанням сторін, долучив до матеріалів справи нові докази, що також відповідає вимогам ч. 2 ст. 303 ЦПК України. Таким чином, є підстави для скасування оскарженого судового рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, обслуговування будинку та прибудинкової території, інфляційних втрат та трьох відсотків річних та ухвалення нового рішення про задоволення цих позовних вимог. В решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У звязку з частковим скасуванням рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подачу позову у сумі 1143 гривень 74 копійки та за подачу апеляційної скарги 1258 гривень 11 копійок (а.с.1,181) пропорційно до розміру задоволених вимог на 83 %, а всього 2401 гривні 85 копійок.

Outcome: partial