Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк" (надалі - Банк) у лютому 2014 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 815,00 грн, та судових витрат. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 22 червня 2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № 001-11512-220611, за яким Банком на ім'я відповідача було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн та встановлено ліміт у розмірі 5000,00 грн, в свою чергу [PERSON] зобов'язався щомісяця погашати частини суми заборгованості за кредитною лінією, заборгованості за Овердрафтом, відсотки та пеню у разі порушення строків сплати кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконав зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 23.12.2013 року має заборгованість за кредитом у розмірі 1 815,00 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту - 1 065,00 грн, заборгованості за комісіями - 750,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитом та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивача Романченко А.С. при поданні позову просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи установлено, що 22 червня 2011 року між Банком та [PERSON], [INFO] (а.с. 13-14), було укладено договір № 001-11512-220611 (а.с. 5-7). Умовами вказаного Договору передбачено, що Банк на ім'я [PERSON] відкрив картковий рахунок [NUMBER] з відновлювальною відкличною кредитною лінією на загальну суму 100 000,00 грн зі встановленим лімітом у розмірі 5 000,00 грн. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Держатель картки сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та Овердрафтом за ставками, зазначеними у Тарифах (а.с.5, 8). Згідно з п.п.3.6 даного договору, [PERSON] зобов'язався щомісяця в встановлені строки здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (а.с. 6). Згідно з п.п.3.7 даного Договору у разі порушення Клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами даного договору (а.с. 6). Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 23.12.2013 року становить 1 815,00 грн та складається з: тіла кредиту - 1065,00 грн, заборгованості за комісіями - 750,00 грн. (а.с. 26). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, між сторонами склалися цивільні правовідносини по виконанню зобов'язання, що випливає з кредитного договору, відповідач отримав від Банку кредитну лінію на загальну суму 100 000,00 грн. зі встановленим лімітом у розмірі 5 000,00 грн та зобов'язався повернути вказану суму частинами з виплатою відсотків за користування кредитною лінією, однак взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, станом на 23.12.2013 року сума заборгованості складає 1 815,00 грн. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги Банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved