Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про визнання відповідача такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], вказуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад встановленого законом строку без поважних причин. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом удова повістка відповідачу, за адресою його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач більше не проживає за такою адресою. Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 1/9 ч. та 2/9 ч. квартири [ADDRESS], на підставі договору дарування від 06.11.2008 року за р. № 5633, зареєстрованого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 19.06.2009 р., номер запису : 619 в книзі : 725пр-2, та свідоцтва про право на спадщину від 25.12.2000 р. за р. № 8-1637, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 31.01.2001 р. в книзі 267пр. на стор. 194 під р. № 619. З березня 2002 року за вищевказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача [PERSON] Однак рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі № 522/13204/13-ц (провадження № 2/522/8568/13), яке набрало законної сили 01.07.2013 р., шлюб між сторонами був розірваний. Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу між нею та відповідачем, останній у вищевказаній квартирі не проживає. Частина 2 статті 405 ЦІК України встановлює, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач коли-небудь чинила перешкоди відповідачу в проживанні у згаданій квартирі та/або що відповідач тимчасово не проживає в цій квартирі та в цей період за ним зберігається право користування цією квартирою відповідно до ст. 71 ЖК України. Також судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування будь-яких домовленостей між сторонами з приводу квартири [ADDRESS]. У відповідності до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ч.1 ст.150 ЖК України власник квартири має право використовувати її для особистого проживання і проживання членів своєї сім'ї. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що відповідач понад один рік не проживає в квартирі [ADDRESS], отже втратив право користування цією квартирою. Вирішуючи дану справу, суд також суд враховує, що сам по собі факт реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою вимагає від позивача додаткових витрат на утримання належної їй на праві власності квартири, що пов'язано з тим, що позивач повинна вносити квартирну плату за відповідача, а також створює позивачу перешкоди у здійснені нею права власності на належну їй квартиру в повному обсязі. Крім того, суд бере до уваги, що відповідач не тільки порушує право власності позивача, а також порушує і приписи ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", згідно якої громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved