Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить: визнати за [PERSON] , ІПН [NUMBER] , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано по [ADDRESS] . Ухвалою судді від 29.03.2019 року відкрито провадження, по справі призначено підготовче судове засідання та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.07.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося. Позов мотивовано тим, що в 2000 році позивачка придбала будинок, який розташовано по [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу №6247, укладеного 30.08.2000 на товарній біржі «Ізумруд». [PERSON] сплатила за житловий будинок кошти в сумі 1600 грн. та прийняла його шляхом проживання в ньому. Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований в Каланчацькому БТІ. На теперішній час позивач вирішив розпорядитися своїм будинком шляхом його продажу, однак нотаріус відмовила в посвідченні правочину посилаючись на те, що [PERSON] необхідно звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним у зв`язку з тим, в інструкції про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угод, затверджених на біржі, в зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] - в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача: [PERSON] в судовому засіданні заявлені позивачем вимоги підтримала та просила задоволити їх з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач: [PERSON] в судове засідання не з"явилася, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями та розміщенням через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет - kl.ks.court.gov.ua, шляхом розміщення оголошення про розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, що діяв на час укладання договору, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» 30.08.2000 року відповідно до біржового контракту № 6247 позивачем було укладено договір купівлі-продажу кватири, згідно якого [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У п. 10 Договору купівлі-продажу зазначено, що договір подальшого нотаріального посвідчення не потребує. З часу придбання нерухомого майна позивачка проживає у вказаному будинку, користується майном як власник, її право ніким не оспорюється. Позивач в позовній заяві зазначила, що має намір розпорядитися належним їй майном, однак житловий будинок придбано за угодою, яка нотаріально не посвідчена. На сьогодні нотаріальне посвідчення угоди неможливе, оскільки в інструкції про проведення нотаріальних дій не передбачено як правовстановлюючих документів - угод, затверджених на біржі. Позивач постійно відкрито та безперешкодно користується майном, її право власності ніким не оспорюється, проте відсутність належного нотаріального оформлення договору позбавляє позивача повним обсягом здійснювати права власника. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, які засвідчують його право власності. Також, згідно ст. 47 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За таких обставин захистити своє цивільне право позивач має змогу відповідно до статті 16 ЦК України. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги заявлені [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved