Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] «Альпі-Львів» про стягнення страхового відшкодування. Позов мотивує тим, що 15.06.2015 року на перехресті вулиць Московська та Мазепи в місті Луцьку трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував автомобілем ЗАЗ-557, реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] «Альпі-Львів» та [PERSON], який керував автомобілем Ауді 100, реєстраційний номер [NUMBER]. Через порушення [PERSON] правил дорожнього руху відбулося зіткнення, чим йому було завдано матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] «Альпі-Львів» і [PERSON] була застрахована в [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після складання заяви-повідомлення та здійснення визначення вартості матеріального збитку, звернувся з заявою до страхової компанії про виплату страхового відшкодування. Зазначає, що 17.09.2015 року на його картковий рахунок було зараховано кошти в сумі 16\~132,45, які надійшли від [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» як страхове відшкодування. Разом з тим, 20.08.2015 року пошкоджений після аварії свій автомобіль він продав за 24000 грн. Крім того, 09.10.2015 року він звернувся до [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» з проханням надати документи, які стали підставою для виплати страхового відшкодування, аби перевірити правильність розрахунку, однак йому було відмовлено. Вказує на те, що ринкова вартість його автомобіля до ДТП становила 81610,1 грн., залишкова вартість згідно договору купівлі-продажу вказаного автомобіля після ДТП склала 24000 грн. А тому, вважає, що враховуючи виплату страхового відшкодування в сумі 16132,45 грн., при ліміті відповідальності 50000 грн., [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» повинна йому доплатити ще 33868 грн. Враховуючи, що всього матеріальна шкода, за його підрахунками, становить 57610 грн., то [PERSON] «Альпі Львів», як власник джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати йому 11\~610 грн. На підставі наведеного, просить стягнути на його користь з [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» розмір страхового виплати в сумі 33868 грн. та з [PERSON] «Альпі-Львів», як відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, та судові витрати в справі. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, подав суду письмові заперечення, в яких зазначає, що згідно висновку про вартість матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ без урахування фізичного зносу деталей з ПДВ складає 103215,11 грн., ринкова вартість автомобіля позивача складає 81\~610,10 грн., а залишкова вартість складових ТЗ 64\~896,58 грн. Враховуючи положення п. 30.2 ст. 30 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності» потерпілій особі відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. З розрахунку: 81\~610,10 грн. (ринкова вартість ТЗ до ДТП) 64\~896,58 грн. (залишкова вартість ТЗ) - 500 грн. (франшиза) = 16 213,52 грн. Страхове відшкодування саме в такому розмірі було виплачене позивачу [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія». Вважає, що сума страхового відшкодування розрахована обєктивно, підстави для доплати відсутні. Просить відмовити в позові в повному обсязі, а розгляд справи проводити без участі представника [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія»(а.с.37-39) Представник відповідача [PERSON] «Альпі-Львів» в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення на позов (а.с.26), які мотивує тим, що [PERSON] не може бути знаний належним позивачем у справі, оскільки згідно довіреності від власника автомобіля, він не наділений право здійснювати представництво у суді інтересів власника автомобіля та вимагати стягнення на свою користь грошових коштів за шкоду, спричинену ДТП. Разом з тим, зазначає, що згідно висновків про вартість матеріального збитку та розрахунків зроблених [PERSON] «Українська пожежно-страхова компанія», страхове відшкодування [PERSON] виплачено в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Судом встановлено, що [PERSON] 15.06.2015 року о 12 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110557», д.н.з. [NUMBER] по вул.. Московській в м. луцьку та рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі по вул.. І. Мазепи в м. Луцьку. Таким чином, [PERSON] порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.45). Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2015 року [PERSON] на підставі ст. 21 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП (а.с.45). У звязку з чим суд приходить до висновку, що провина водія [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.06.2015 року - встановлена. Крім того, з зі змісту даної постанови вбачається, що на час скоєння ДТП, а також на час розгляду справи про адміністративне правопорушення, [PERSON] перебував в трудових стосунках з [PERSON] «Альпі-Львів». Відповідно до статті 21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована [PERSON] Українська пожежно-страхова компанія» за полісом АІ №1284829 від 15.11.2014 року, укладеним з [PERSON] «Альпі-Львів», який був чинним на момент пригоди, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000 грн., франшиза 500 грн. Подія вищеописаного ДТП була визнана відповідачем [PERSON] Українська пожежно-страхова компанія» страховим випадком. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО №493364 автомобіль [NUMBER] належить [PERSON]М.(а.с.16). Судом встановлено, що 23.07.2015 року [PERSON]М [PERSON] надана нотаріально посвідчена довіреність від на розпорядження транспортним засобом «Ауді 100», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.17). Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю та майну постраждалої особи. Згідно з ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі статтею 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений в договорі. Відповідно до п.9.1, 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За зверненням позивача, на основі проведених на замовлення страхової компанії автотоварознавчих досліджень, [PERSON] Українська пожежно-страхова компанія» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 16\~213,52 грн. (а.с.41). Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За клопотанням представника позивача у справі було призначено та проведено судову автотоварознавчу експертизу №7184 від 03.06.2016 року. Однак, висновком даної автотоварозначої експертизи відповіді на поставлене судом перед експертами питання надано не було, а саме ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.02.2016 року про призначення автотоварознавчої експертизи перед експертами ставилося питання про визначення залишкової вартості автомобіля після ДТП, натомість висновком експерта визначено ринкову вартість автомобіля до ДПТ. В звязку з чим, ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25.10.2016 р. в даній справі призначено повторну автототоварознавчу експертизу, згідно висновку якої ринкова вартість колісного транспортного засобу до ДТП станом на 16.06.2015 року складає 80\~416,02 грн.; ринкова вартість колісного транспортного засобу «Ауді 100», державний номерний знак [NUMBER], після ДТП станом на 16.06.2015 року становить 36358,28 грн. Різниця між ринковою вартістю колісного транспортного засобу автомобіля «Ауді 100», державний номерний знак [NUMBER], станом на момент до його пошкодження у ДТП, що сталася 16.06.2015 року, та його ринковою вартістю на момент після пошкодження у ДТП, що сталася 16.06.2015 року складає 44\~057,74 грн. Відповідно до п.30.1, 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що відновлювальний ремонт автомобіля «Ауді 100», державний номерний знак [NUMBER], після ДТП був економічно не доцільним, оскільки його вартість перевищувала вартість самого транспортного засобу до ДТП. Враховуючи різницю вартості транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що складає 44\~057,74 грн., та те, що [PERSON] Українська пожежно-страхова компанія» позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 16 213,52 грн., то розмір страхового відшкодування, який належить до виплати позивачу становить 27\~844,22 грн. Підтверджень витрат на евакуацію пошкодженого автомобіля з місця ДТП позивач суду не надав. У відповідності до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. А тому, враховуючи вищевикладене та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що з [PERSON] Українська пожежно-страхова компанія» в користь [PERSON] підлягає стягненню страхового відшкодування в розмірі 27\~344,22 грн. з розрахунку: 27\~877,22 грн. 500 грн. (франшиза). Підстави для задоволення решти вимог відсутні. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial