Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданні послуги з постачання централізованого опалення та судові витрати посилаючись на те, що позивач належним чином виконав перед [PERSON], яка зареєстрована у квартирі [ADDRESS] своє зобов'язання щодо надання послуг з постачання централізованого опалення, проте відповідачка, будучи споживачем вказаних послуг з жовтня 2014 р. неналежним чином здійснює їх оплату, внаслідок чого станом на 01.12.2016 р. утворилась заборгованість в розмірі в розмірі 6455,18 грн., яка складається з : заборгованості за послуги з центрального опалення в розмірі 5178,50 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1088,90 грн. та 3 % річних в розмірі 177,78 грн., які просить стягнути з відповідачки в судовому порядку. В судове засідання представник позивача Якуб Г.О. не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надала заяву про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог, просила їх задовольнити, з можливим ухваленням заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, однак, конверт з судовою повісткою про виклик повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Враховуючи викладене, суд в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Надання послуг з централізованого опалення в будинку [ADDRESS] здійснюється позивачем ТОВ „ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ". Відповідачка, [PERSON] зареєстрована та є споживачем житлово-комунальних послуг у квартирі [ADDRESS]. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов'язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається, відповідачка не належним чином сплачує за надані їй послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим, згідно з розрахунком позивача, за нею утворилась заборгованість, що станом на 01.12.2016 року становить 6455,18 грн., яка складається з : заборгованості за послуги з центрального опалення в розмірі 5178,50 грн., інфляційної складової боргу в розмірі 1088,90 грн. та 3 % річних в розмірі 177,78 грн. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі за № 6-59цс13). Згідно ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідачкою не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих послуг з централізованого опалення та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за наданні послуги з постачання централізованого опалення в розмірі 6445,18 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1600,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved