Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача ТОВ «Комерційно-виробниче підприємство Медобори», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, про встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що вона після смерті своєї бабці успадкувала житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,90 га, яка складається із: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га, які розташовані на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Межі даних земельних ділянок погоджені з усіма власниками сусідніх земельних ділянок. Вказані земельні ділянки сполучались дорогою з центром села В.Гаї і від вищевказаного житлового будинку позивач без будь-яких перешкод добиралася по дорозі, яка проходила біля її земельної ділянки до автобусної зупинки в центрі села. Однак, відповідач грубо порушуючи діючі норми, особисті права та інтереси позивача, без будь-якого погодження із останньою та іншими власниками сусідніх земельних ділянок, а також, без згоди Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, перегородив позивачу дорогу до села та авто зупинки, огородивши та захопивши огорожею проїзну частину дороги. Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо встановлення земельного сервітуту шляхом укладення договору, однак її пропозицію відповідач ігнорує та мирним шляхом врегулювати даний спір не бажає. Оскільки, через спірну ділянку, яка знаходиться у користуванні відповідача раніше була прокладена громадська дорога, яка на даний час перегороджена останнім, а тому, позивач просить суд встановити земельний сервітут для проїзду на земельні ділянці, площею 288 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS], яка перебуває в користуванні ТОВ «Комерційно-виробниче підприємство Медобори» для проїзду (проходу) до земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві, та просили позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судовому засіданні відносно вирішення спору поклався на думку суду, в подальшому просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВЕХ № 581075, за реєстром № 1752, виданого 30.08.2007 р. Тернопільською райдержнотконторою, належить на праві приватної власності домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15950732 від 17.09.2007 р., виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 297744 та серії ЯЕ № 297745 від 28.08.2008 р. - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВЕХ № 581076 від 30.08.2007 р. за № 1754, належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,65 га, які розташовані на території Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ТР № 000686, виданого Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається, що Тернопільському виробничо-торгівельному бджоло підприємству «Медобори» надано у постійне користування 2,00 га землі для виробничих потреб, відповідно до рішення Великогаївської сільської ради Ради народних депутатів від 27.03.1997 р. № 71. Позивач неодноразово зверталася до відповідача щодо встановлення земельного сервітуту шляхом укладення договору, однак її пропозицію відповідач ігнорує та мирним шляхом врегулювати даний спір не бажає, грубо порушуючи діючі норми, особисті права та інтереси позивача, без будь-якого погодження із останньою та іншими власниками сусідніх земельних ділянок, а також, без згоди Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, перегородив позивачу дорогу до села та авто зупинки, огородивши та захопивши огорожею проїзну частину дороги. Згідно статті 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновком № 4533/13-22 судової земельно-технічної експертизи від 27 червня 2014 року, складеного Тернопільським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з першого питання запропоновано: враховуючи Державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я [PERSON] вбачається єдиний можливий варіант В проїзду (проходу) до земельних ділянок позивача, на момент огляду, без встановлення земельного сервітуту. Довжина проїзду (проходу) до найближчого кута ділянки позивача для ведення ОСГ складає орієнтовно 200 м, до ділянки позивача для будівництва складає орієнтовно 400 м. При дослідженні земельних ділянок суміжних користувачів, а саме, гр. [PERSON], гр.[PERSON], гр.[PERSON] гр. [PERSON], ТВБП „Медоброри" також вбачається можливість проїзду (проходу) до земельних ділянок позивача через ділянки гр. [PERSON], гр.[PERSON], ТВБП „Медобори" при встановленні земельного сервітуту. Найоптимальнішим (найкоротшим) та найменш площезатратним варіантом проїзду(проходу) до земельних ділянок позивача і варіант проїзду(проходу) через земельну ділянку ТВБП „Медоброри". З другого питання запропоновано: встановлення земельного сервітуту на належні Тернопільському виробничо-бджоло підприємству „Медобори" земельні ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] для проїзду(проходу) де земельних ділянок позивача від земель загального користування є технічно можливим. Експертом запропоновано два варіанти встановлення земельного сервітуту для проїзду(проходу) до земельних ділянок позивача від земель загального користування. Ймовірно, для використання даних варіантів необхідно буде спланувати рельєф. Оскільки у першому варіанті використовується наявна частина дороги і найменша площа, то він є найоптимальнішим. Сервітут необхідно зареєструвати згідно чинного законодавства: виготовити технічну документації на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні ТВБП „Медобори" згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ТР № 000686 та встановити сервітут. Зареєструвати права в органах юстиції. Згідно ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Відповідно до ст. 100 ЗК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку має місце спір щодо порядку встановлення земельного сервітуту між позивачем та відповідачем, а тому, суд приходить до висновку, що слід встановити земельний сервітут на земельні ділянці, площею 288 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS], яка перебуває в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційно-виробниче підприємство Медобори»для проїзду (проходу) до земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], та належить [PERSON], від земель загального користування, згідно додатку №2 до висновку експерта №4533/13-22 за результатами проведення земельно-технічної експертизи від 27.06.2014 р., складеного судовим експертом Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На підставі наведеного,

Outcome: approved