Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

В позові вказано, що сторони зареєстрували шлюб в 2013 році, в якому [INFO] народився син [PERSON]. Сторони припинили спільне проживання, дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальне утримання дитині, хоча працює адвокатом і має значний дохід. Тому позивачка просила присудити стягнення з відповідача аліментів в сумі 2500 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з підстав, що в ньому зазначені, та надала перед судом пояснення про те, що раніше відповідач двічі надав по 500 гривень на утримання дитини і більше жодних грошових коштів не надавав, позивачка не визнала пояснення відповідача про позики для утримання сім`ї, надала пояснення про те, що його пояснення є неправдивими, а також, що позивач раніше заподіював відповідачці тілесні ушкодження. Також позивачка надала пояснення про те, що витрати на утримання дитини складають 500 гривень в тиждень, які полягають в утриманні на їжу та підгузники. Відповідач надав суду письмове заперечення проти позову, в якому вказав, що його дохід є мінливим, він працює адвокатом, раніше отримував позики, має захворювання. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб № [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 18/05/2013 р. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] сторони зареєстровані батьками [PERSON] [INFO]. ІПН відповідача [NUMBER]. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] на ім`я відповідача запис про роботу на даний час відсутній. Відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001003 відповідач отримав відповідне право. Відповідно до довідки про доходи відповідача за період з 15/05/2015 р. по 11/12/2015 р. дохід відповідача склав 7708,76 гривень. Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 01/12/2015 р. шлюб сторін розірвано, сина залишено проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином позов обгрунтовано належними правовими підставами в частині обов`язку відповідача здійснювати половину витрат від суми прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В іншій частині позову позивачем не обґрунтовано правових підстав для стягнення усіх витрат на утримання дитини виключно з відповідача. При цьому суду не надано доказів суми витрат на утримання дитини понад розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial