Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 05 вересня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного проживання мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у звязку з різними характерами та поглядами на сімю, втратою взаєморозуміння, а також через негідну поведінку відповідача, який зловживає алкогольними напоями та проявляє жорстокість відносно позивачки та дітей. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, тому позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка подала до суду заяву, якою підтвердила намір розірвати шлюб за обставин, викладених в позовній заяві. При цьому вказала, що більше року сторони не підтримують сімейні відносини, мають окремий бюджет, не ведуть спільного господарства. На даний час майновий спір відсутній. Діти, за згодою сторін, будуть проживати з нею. Зазначила, що примирення неможливе, відповідач знає про справу та сказав їй, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Крім того, просила розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в справі даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 10 грудня 2015 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що сторони 05 вересня 2000 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Березненської сільської рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 5, що підтверджується даними повторного свідоцтва про одруження серії 1-БК № 155816, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 07 червня 2002 року. Від спільного сумісного проживання мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 023679, видане Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 жовтня 1996 року) та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-БВ № 100187, видане Березненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 грудня 2000 року). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально. Причинами розпаду сімї стало несприйняття способу життя один одного, різні характери сторін та погляди на життя, відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та тривалий час проживають окремо, сімейного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На час розгляду справи про розірвання шлюбу майновий спір між сторонами відсутній. За згодою сторін після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачкою. За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 24, ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ ч. 2 ст. 112 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, внаслідок чого склались неприязні відносини, подружні стосунки вони не підтримують, жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 3 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved