Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], відділу державної виконавчої служби Якимівського РУЮ про визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту, мотивуючи тим, що з 30.12.1978 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 16.03.2013 року згідно актового запису № 45 у книзі реєстрації розірвань шлюбів, шлюб було розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. За час спільного проживання позивачем та [PERSON] було придбано рухоме майно, а саме меблі ліжко полуторне дерев'яне - 44 шт., холодильник - 9 шт., стільці дерев'яні - 44 шт., стіл-книжка дерев'яні -18 шт., при ліжкові тумбочки - 17 шт. Майно було придбано в період з 2004 по 2006 роки за спільні кошти подружжя за готівковим розрахунком у роздрібних торгових точках. Чеки та платіжні документи не збереглися у зв'язку з проходженням часу. Зазначене майно знаходилось за адресою [ADDRESS], в будинку позивача та [PERSON] Право власності на зазначене нерухоме майно, згідно рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 09.10.2006 року було зареєстровано за - [PERSON] 14.01.2013 року відділом Державної виконавчої служби Якимівського району Запорізької області за заявою [PERSON], було відкрите виконавче провадження № 35961664 про примусове виконання рішення Бабушкінського районого суду міста Дніпропетровська від 13.04.2012 року по цивільній справі № 2-/552/2010р про стягнення з [PERSON] на його користь боргу в сумі 761 491,30 грн., згідно виконавчого листа № 2-3242/11 виданого 10.01.2013 року тим же судом. 14.07.2014 року державним виконавцем Волобуєвою А.В. було проведено опис та арешт рухомого майна, яке знаходилось в будинку [ADDRESS]. Державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, тобто при вчиненні будь якої дії щодо майна чи коштів, він повинен впевнитись, що вони належать боржнику у виконавчому провадженні. Та державним виконавцем в порушення зазначених вимог Законодавства було описано та накладено арешт на майно, яке є спільним сумісним майном подружжя. Оскільки 1/2 частку належного позивачу рухомого майна, було внесено до акту опису та арешту за виконавчим провадженням про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON], то в подальшому це майно може бути реалізоване, та таким чином буде порушено право власності позивача, а відтак він має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. В позові позивач просить визнати за ним ? частку рухомого майна. Виключити ? частку рухомого майна з акту опису та звільнити його з під арешту, а саме : ліжко полуторне дерев'яне - 22 шт. на суму 6435 гр., холодильник - 5 шт.на суму 2150 гр., стільці дерев'яні - 22 шт.на суму 3267 гр., стіл-книжка дерев'яні -9 шт. на суму 2430 гр., при ліжкові тумбочки - 8 шт. на суму 504 гр. В судове засідання позивач подав заяву, у якій підтримав позов у повному обсязі та не був проти винесення заочного рішення, просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач-1 [PERSON] позов визнала у повному обсязі просила розглянути справу за її відсутності Представник ДВС Якимівського РУЮ просив розглянути справу за його відсутністю та винести рішення на розсуд суду. В зв'язку з тим, що належним чином повідомлений відповідач та його представник двічі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили та з урахуванням думки позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та у відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі : - постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 761491,3 гр. ( а.с.9) - акт опису та арешту майна від 14.07.2014 р. щодо накладення арешту на кроваті у кількості 44 шт., стіл-книжка у кількості 18 шт., стільці у кількості 44 шт., тумбочки дерев"яні у кількості 17 шт., холодильник у кількості 9 шт. ( а.с.10-11) - акт визначення вартості майна ( а.с.12) - паспорт позивача ( а.с.13-14) - свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], які зареєстрували шлюб 30.12.1978 р. ( а.с. 15) - свідоцтво про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON], яке було зареєстровано 16.03.2013 р. ( а.с.16) - матеріали направлення клопотання щодо правової допомоги ( а.с. 34) - матеріали виконання клопотання ( а.с.45-48) - витяг з ЕРДР ( а.с. 54-55) - виписка з рішення Нюренгського районного суду Якутської АРСР про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON] від 5.08.1991 р. ( а.с.56) - копії матеріалів цивільної справи № 2-1001/06 ( а.с.57-59) - рішення Якимівскього районного суду запорізької області від 09.10.2006 р. ( а.с.60-61) - витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с.62) - подорожний лист вантажного автомобіля ( а.с. 64) Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 серпня 1976 року (із внесеними до неї змінами), при вирішенні питання про належність описаного майна боржнику слід керуватися нормами цивільного та сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу-, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності... Ця норма повністю співпадає з вимогами ч. З ст. 368 Цивільного Кодексу України. Частина 1 ст. 68 СК України зазначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 2ст. 372 ЦК України та аналогічній їй нормі ч.І ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між. ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Частиною 1 ст. 57 Закону «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобов'язання одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Пункт 5.1.4. Інструкції "Про проведення виконавчих дій", затвердженої Наказом Міністерства юстиції Украши№ 74/5 від 15.12.1999 р., зазначає, що стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві власності. Відповідно до ст. 60 Закону України від 21.04.1999, № 606-ХІУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] був придбаний будинок Б-1 за адресою [ADDRESS] За договором купівлі- продаж, який був укладений між нею та [PERSON] 1.08.2006 р., договір було визнано дійсним рішенням Якимівського районного суду від 09.10.2006 р. ( а.с.60-62), відомості внесені до реєстру 12.01.2007 р. ( а.с.62) ( тобто позиція представника відповідача [PERSON] про те, що право власності виникло в результаті договору купівлі продажу між подружжям є безпідставною , бо такий договір дійсно був укладений, але щодо інших об'єктів нерухомості ( а.с.57-59) У судовому позивач наполягав, що за час спільного проживання позивачем та [PERSON] було придбано рухоме майно, а саме меблі ліжко полуторне дерев'яне - 44 шт., холодильник - 9 шт., стільці дерев'яні - 44 шт., стіл-книжка дерев'яні -18 шт., при ліжкові тумбочки - 17 шт. Майно було придбано в період з 2004 по 2006 роки за спільні кошти подружжя за готівковим розрахунком у роздрібних торгових точках. Чеки та платіжні документи не збереглися у зв'язку з проходженням часу. Відповідачка підтвердила вказані обставини, тобто, суд вважає, що вказана обставина встановлена у судовому засіданні. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що право власності на вказані рухомі об'єкти ( ліжка, стільці, тумбочки, холодильники.) у відповідачки [PERSON] виникло під час шлюбу з позивачем, бо реєстрація шлюбу відбулась 30.12.1978 р. ( а.с. 15), а шлюб було розірвано 16.03.2013 р. ( а.с.16) Тобто, на думку суду, позивачем у судовому засіданні було доказано, що майно, що є предметом спору, було придбано відповідачкою та позивачем в період шлюбу, а значить є сумісною власністю подружжя, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved