Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Зняти [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , з реєстрації за місцем проживання, а саме: будинку [ADDRESS] . Позов обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] є власником житлового житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані: позивачка - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; невістка - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] . Просила позов задовольнити, оскільки позивачка сплачує комунальні послуги за відповідачку, яка тривалий час, понад трьох років не проживає за вищевказаною адресою, окрім того, позивачка не може в повній мірі розпорядитись своїм майном. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явився, хоча належно була повідомлена про дату та час розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, не попередила суд про причину неявки. Заслухавши думку позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, відповідно до ст. 71 ЖК України та п. 10 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 р. № 2 із наступними змінами, право користування жилим приміщенням за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї зберігається за ними протягом шести місяців, або інших строків, передбачених вказаною статтею. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, довідки № 580 від 29.07.2019 р. про склад сім`ї, виданої позивачу Прибужанівським старостинським округом, за адресою: [ADDRESS] . зареєстровані: позивачка - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; невістка - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] ; онук - [PERSON] , [INFO] .(а.с.14) Як вбачається з матеріалів справи, копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССК № 090897, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] в цілому належить позивачці - [PERSON] (а.с.6). Згідно матеріалів справи, копії актів перевірки житлового будинку по факту не проживання особи за місцем реєстрації від 07,03.2019 р.; 08.05.2019 р.;15.07.2019 р. по [ADDRESS] ; комісією в складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ., [PERSON]. майора Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області Труба З.А., встановлено, що по вказаній адресі [PERSON] , [INFO] не проживає з 01.01.2016 року.(а.с.15-17). Ст. 321 ЦК України забороняє обмеження прав власника стосовно розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації у квартирі особи, що там не мешкає, обмежує позивача у розпорядженні майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї, що не мешкає без поважних причин більше одного року у житлі, яке належить особі на праві власності, визнається таким, що втратив право користування. Статтею 3 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначене поняття місця проживання особи. А за ст. 15 цього ж Закону встановлюється відповідальність особи за порушення вимог про необхідність реєстрації місця проживання. Аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратила право користування будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved