Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказав, що 31.07.2007 р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта", та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на суму 30000 грн., які відповідач використала на свої потреби, однак своїх зобов'язань не дотрималась, у зв'язку з чим станом на 17.10.2013 року утворилась заборгованість в сумі 7552,72 грн., у тому числі, по простроченому тілу кредиту - 7433,05 грн. та заборгованість за відсотками - 119,67 грн., які просив стягнути з відповідача. У судове засідання сторони не прибули, представник позивача за довіреністю Романченко А.С. позов підтримала та просила розглядати справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належно, причину своєї неявки не повідомила. Ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу; у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК). Згідно з ч.1 ст.625, ч.1 ст.623, того ж Кодексу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. З кредитного договору № 002-09981-310707 від 31.07.2007 року та додатку до нього судом встановлено, що позивачу було відкрито кредитну лінію на суму 30000 грн. та погоджено тарифи за користування кредитом. З позову вбачається, що відповідач усупереч вимогам п.п.2.3-2.6 зазначеного договору не сплатив чергові платежі, у зв'язку з чим станом на 17.10.2013 року утворилась заборгованість в сумі 7552,72 грн., у тому числі, по простроченому тілу кредиту - 7433,05 грн. та заборгованість за відсотками - 119,67 грн. Доказів відсутності заборгованості за договором або її наявності у меншому розмірі відповідач суду не надала. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі зазначеного,

Outcome: approved