Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач АТ КБ "Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.09.2012 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22 000,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.2.3, 2.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 06.12.2020 року має заборгованість в сумі 31 388,39 грн. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, заборгованість до стягнення становить 29 429,73 грн. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності в якій також просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнала, суду пояснила, що дійсно брала у АТ КБ «Приватбанк» кредит у розмірі 2000 грн., потім знову брала кредитні кошти. З грудня 2020 року вона перестала погашати кредит, заборгованість становить близько 29 000 грн. В подальшому має намір поступово виплачувати кредитну заборгованість. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.09.2012 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22 000,00 грн. Судом також встановлено, що умови укладеного між банком та відповідачем кредитного договору були погоджені сторонами у встановленому законом порядку і відповідач проти них не заперечувала, що підтверджується її підписом у заяві, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір. Тобто даний договір є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Однак зобов`язання за даним договором належним чином відповідачем не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості яка станом на 06.12.2020 року становить 31 388,39 грн. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, заборгованість до стягнення становить 29 429,73 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду відповідач не повернула надані йому кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved