Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить встановити факт батьківства [PERSON], померлого 16 червня 2018 року відносно її доньки [PERSON], 10 квітня 2015 року, оскільки після його смерті має намір оформити документи для призначення пенсії у звязку з втратою годувальника. Зазначила про те, що за життя [PERSON] визнавав [PERSON] своєю рідною донькою, надавав допомогу на її утримання, приймав участь у її вихованні та обіцяв оформити документи в органах РАЦСу щодо свого батьківства, однак в звязку з тяжким фінансовим становищем змушений був заробляти кошти та з незалежних від нього причин не встиг вчасно оформити документи на батьківство, оскільки 16.06.2018 р. помер. Тому оскільки встановлення факту батьківства їй необхідно для можливості отримання допомоги, просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в заяві, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої\~особи Довгинцівського\~районного у\~місті [PERSON] відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській областів судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, пояснила, що знає [PERSON] з 2014 року. Її племінник [PERSON] жив із [PERSON] в цивільному шлюбі. У них в 2015 році народилась дитина [PERSON], яку [PERSON] за життя визнавав за рідну, опікувався нею, допомагав матеріально. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знає давно. З [PERSON] вона особисто познайомилась років 4-5 тому. Галина із [PERSON] жили як одна сім'я, у них народилась донька [PERSON], [PERSON] визнавав своє батьківство. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] познайомився давно, коли той працював на СТО. Після того вони почали товаришувати. Знає, що [PERSON] наприкінці влітку 2014 року познайомився із [PERSON], а в квітні 2015 року у них народилась донька [PERSON]. Він є хрещеним батьком [PERSON]. Максим допомагав родині, піклувався про них. При цьому кожен зі свідків пояснив, що [PERSON] за життя визнавав [PERSON], 10 квітня 2015 року, народження своєю донькою, матеріально допомагав [PERSON] для утримання доньки.. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 541907, виданого 05 травня 2015 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження 10 квітня 2015 року [PERSON], її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року, позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства задоволено. Виключено запис про [PERSON] як батька з актового запису №352 від 05 травня 2015 р. складеного Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження [PERSON], [INFO]. Рішення не оскаржено та набрало законної сили (а.с. 7 копія рішення). Згідно тексту вказаного судового рішення, в обґрунтування позову [PERSON] зазначав, що в червні 2017 року [PERSON] підтвердила, що батьком дитини є [PERSON], з яким вона на теперішній час разом мешкає. 16 червня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 807370 від 19.06.2018 р. (а.с. 6). Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, а нормами цієї статті передбачено,що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. У відповідності до ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Будучи попереджені про кримінальну відповідальність допитані в судовому засіданні свідки надали свідчення, що [PERSON] та [PERSON], дійсно на час народження дитини перебували у фактичних шлюбних відносинах і під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Надані в судовому засіданні пояснення свідків є логічними, послідовними та співпадають між собою, а тому дані докази є належними допустимими та достатніми. Отже здобуті судом докази в своїй сукупності у вигляді показань свідків, письмових доказів щодо переказу грошових коштів померлим заявнику свідчать про ту обставину, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Крім того, слід звернути увагу, що нормами Сімейного кодексу передбачено встановлення факту батьківства на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. З врахуванням того, що [PERSON] на час розгляду справи помер, а законодавець згідно ст. 130 Сімейного кодексу України надав можливість встановлювати факт батьківства дитини у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю, за рішенням суду, то такий факт може бути встановлений лише саме показами свідків та письмовими документами, а можливість проведення судової генетичної експертизи в даній конкретній справі на даний час відсутня. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи надані суду письмові докази, покази свідків, суд вважає, що зазначений факт батьківства знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки саме наявність родинних відносин між померлим [PERSON] та малолітньою [PERSON] породжує юридичні наслідки. Судові витрати відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved