overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", код ЄДРПОУ 34047020, з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], заборгованість за кредитним договором в сумі 14782 грн. 13 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що кредитний договір від 02.11.2012 року був укладений між відповідачем та позивачем (далі Банком), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит на суму 14990 грн., а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 09.07.2014 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 14782 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за: кредитом - 9 443 грн. 16 коп.; за відсотками - 630 грн. 62 коп.; комісією - 4708 грн. 35 коп. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копії: вказаного кредитного договору (з додатками); розрахунку заборгованості; витягу зі статуту позивача; паспорту відповідача, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Кредитний договір від 02.11.2012 року був укладений між відповідачем та позивачем (далі Банком), зобов'язання за яким Банк виконав повністю - надав відповідачу кредит на суму 14990 грн., а відповідач свої зобов'язання не виконав належним чином - станом на 09.07.2014 року не сплатив на користь позивача заборгованість, яка відповідно до умов вказаного кредитного договору становить суму 14782 грн. 13 коп., яка складається з заборгованості за: кредитом - 9 443 грн. 16 коп.; за відсотками - 630 грн. 62 коп.; комісією - 4708 грн. 35 коп. Так, відповідно до положень ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст.526, п.1 ст.530 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, в тому числі, у встановлений в ньому строк. Відповідно до положень ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, при цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов"язання. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, належить судові витрати по справі у вигляді судового збору стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив щодо стягнення з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (ЄДРПОУ 03366500) 3000 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог у позові, зокрема зазначено, що відповідач, який згідно з Контрактом від 20.06.2011 року працював на посаді начальника Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», відповідно до власного наказу №42 від 11.03.2013 року отримав премію 3000 грн. з нагоди професійного свята - Дня працівників житлово-комунального господарства, що суперечить умовам вказаного Контракту від 20.06.2011 року. У письмовій заяві представник позивача підтримав позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі копію акту ревізії а.с.93-95), суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач, який згідно з Контрактом від 20.06.2011 року (з додатковими угодами а.с.69-80) працював на посаді начальника Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (з посадовим окладом з 01 грудня 2013 року - 6957 грн.), відповідно до власного наказу №42 від 11.03.2013 року отримав премію 3000 грн. з нагоди професійного свята - Дня працівників житлово-комунального господарства (а.с.81-92), що суперечить умовам вказаного Контракту від 20.06.2011 року. Відповідно до положень ст.526 ЦК України - зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.3 ст.21 Кодексу законів про працю України - особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до п.2) ст.133 Кодексу законів про працю України - у відповідності з законодавством обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, належить судові витрати по справі у вигляді судового збору стягнути на користь позивача з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 03.09.2005року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис №1311. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Представник позивача позовні вимоги підтримав (а.с.28). Відповідач визнала позов (а.с.19). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (оригінал а.с. 10), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.08.2009 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис № 1314. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Позивач позовні вимоги підтримав (а.с.25). Відповідач визнала позов (а.с.26). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (оригінал а.с. 13), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.11.1999р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 560. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує - з весни 2015 року, примирення між сторонами неможливе. У письмовій заяві позивач просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з"явилася, заперечнь проти позову не надала, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в тому числі, завчасно - згідно з наявними розписками у рекомендованих листах. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши наведені дані, положення ст.112 Сімейного Кодексу України, всі матеріали справи, зокрема дані, які містяться в свідоцтві про одруження сторін (копія а.с.6), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то належить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 22 червня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис №748. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, примирення між сторонами неможливе. Відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи вказаної категорії не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (при цьому, згідно з ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Куренкова Є.С. провадження по справі було відкрито ще 24 червня 2015 року та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 11 вересня 2015 року а.с.17, при цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо явки позивача (як і його представника) на вказану дату до суду, про яку позивач був повідомлений, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України - особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права. Проте, позивач, як і будь-який його представник у судове засідання 18 грудня 2015 року не з»явилися, при цьому судом враховано, що стороною позивача не заявлено клопотань про відмову від вказаного позову або про залишення його без розгляду. Проаналізувавши наведені дані, положення ст.112 Сімейного Кодексу України, всі матеріали справи, зокрема дані, які містяться в свідоцтві про шлюб сторін (копія а.с.4), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то належить позов задовольнити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.07.2003року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №699. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.10). Від відповідача надійшли заява, в якій вона визнала позов (а.с. 11). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (копія а.с.5), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України, належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просив: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27.04.2001року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім"ї, актовий запис №339. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Представник позивача позовні вимоги підтримав (а.с.26). Відповідач визнала позов (а.с.29). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (копія а.с. 4), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 01.09.2000 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №850. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Позивач позовні вимоги підтримала (а.с.49). Відповідач визнав позов (а.с. 50). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про одруження між сторонами (копія а.с.6), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18.07.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №1100. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Позивач позовні вимоги підтримала (а.с.47). Відповідач визнав позов (а.с. 48). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (копія а.с.4), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до відповідача, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.06.1998 року Центральним відділом реєстрації шлюбів мКиєва з Державним центром розвитку сім"ї, актовий запис №668. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем спільного господарства не веде, шлюбні стосунки тривалий час не підтримує, збереження шлюбу є неможливим. Сторона позивача позовні вимоги підтримала (а.с. 43, 46). Відповідач визнала позов (а.с.44, 47). Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши наведені дані, свідоцтво про шлюб між сторонами (копія а.с.12), суд вважає, що оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам обох з них, то збереження сім'ї не можливо, а тому відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України належить шлюб розірвати. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, щодо стягнення з державного бюджету України на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 28 березня 2014 року приблизно о 08 год. 05 хв. по вул. Краківська, 6 у м. Києві громадянин [PERSON] наніс йому, позивачу, тілесні ушкодження і за даним фактом було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №12014100040003675 від 28.03.2014 року за ч.1 ст.125 КК України, а також 31 грудня 2014 року приблизно о 12 год. 30 хв. вказана особа повторно нанесла йому, позивачу, тілесні ушкодження та було розпочато кримінальне провадження за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.263 КК України, яке на даний час не закінчено за твердженням позивача, про деталі розслідування він позивач та потерпілий не повідомлений. Вказаними діями позивачу заподіяно моральну шкоду, як потерпілому. У письмовій заяві позивач просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. Позовні вимоги підтримав. Проте, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, суд вважає, що стороною позивача не доведено, і те, що він є потерпілим від злочину. Так, до Дарницького районного суду м. Києва було надано копію постанови від 03.10.2016 року про закриття об"єднаного кримінального провадження №12014100040003675 від 28.03.2014 рокуза ч.1 ст.125 КК України, а також і за ч.2 ст.125, ч.2 ст.263 КК України, у зв"язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а отже і вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки на даний час не підтверджено, що в установленому законом порядку (КПК України, на норми якого в обгрунтуванні позову посилається і сам позивач) він визнаний потерпілим ( щодо статусу потерпілого від злочину), при цьому, його вимоги є похідними - такими, що пов"язані саме з цим статусом, зокрема враховуючи і суб"єктний склад вказаних відповідачів, що вимоги пред"явлені саме щодо стягнення з державного бюджету України, а не з [PERSON] чи іншої особи. При цьому, відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, зокрема положення ст.ст.1167, 1174, 1176 ЦК України (на які посилається позивач), суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, і доводи сторони позивача та надані нею документи (в тому числі, щодо переліку виявлених тілесних ушкоджень) не спростовують такого висновку суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України належить судові витрати у виді судового збору віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed