Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивачем, Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] в якому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15 вересня 2008 року у розмірі 132677 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) гривень 11 копійок, яка складається з наступного: 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 28 копійок - заборгованість за кредитом; 128558 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 83 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 вересня 2008 року по 30 травня 2018 року; судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні В обґрунтування своїх вимог у позові позивач зазначив про те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 15 вересня 2008 року відповідач [PERSON] ч отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач станом на 31 серпня 2020 року порушив зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у розмірі 374633 (триста сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять три) гривні 70 копійок, з яких: 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 28 копійок - заборгованість за кредитом; 367794 (триста шістдесят сім тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2721 (дві тисячі сімсот двадцять одна) гривня 31 копійка заборгованість за пенею; 0 (нуль) гривень 00 копійок заборгованість за комісією. Заборгованість до стягнення становить 132677 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) гривень 11 копійок, з яких: 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 28 копійок - заборгованість за кредитом; 128558 ( сто двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 83 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 вересня 2008 року по 30 травня 2018 року. Ухвалою судді від 06 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 03 грудня 2020 року. Представник позивача, Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», юрисконсульт департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Меркулова Валерія Валеріївна у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно відомостей якого вважає, що строк позовної давності при пред`явленні позову позивачем пропущено не було, та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В матеріалах позовної заяви міститься письмове клопотання представника позивача, юрисконсульта департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Гребенюка Олександра Сергійовича про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доручив представляти його інтереси в суді адвокату Голику Євгену Валерійовичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Голик Євген Валерійович не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без його участі та без участі відповідача, у задоволенні позову просив відмовити повністю, та надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, застосувавши до позовних вимог позовну давність. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, за наявних доказів вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю за наступних встановлених судом обставин. Відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 15 вересня 2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між позивачем та відповідачем виникло зобов`язання, яке підтверджується даними копії по суті письмового кредитного договору (а. с. 13-22), згідно якого кредитодавець (позивач) зобов`язався надати грошові кошти (кредит) позичальникові (відповідачеві) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідач не виконав умови вказаного кредитного договору, порушивши підпункт 6.5 Умов, на яких базуються договірні зобов`язання сторін (а. с. 16), своєчасно не повернувши за договором кошти банку, чим порушив ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, що у повному обсязі доводиться наданим позивачем розрахунками (а. с. 4-8). Відповідач станом на 31 серпня 2020 року порушив зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у розмірі 374633 (триста сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять три) гривні 70 копійок, з яких: 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 28 копійок - заборгованість за кредитом; 367794 (триста шістдесят сім тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 11 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2721 (дві тисячі сімсот двадцять одна) гривня 31 копійка заборгованість за пенею. З вказаної суми позивач просить стягнути 132677 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят сім) гривень 11 копійок, з яких: 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 28 копійок - заборгованість за кредитом; 128558 ( сто двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 83 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 вересня 2008 року по 30 травня 2018 року. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив застосувати до позовних вимог позовну давність. Відповідно до правил ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України). Згідно з приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право через захист його судом. Статтею 257 Цивільного кодексу України установлена загальна позовна давність три роки, а п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України до вимоги про стягнення пені чи штрафу установлена спеціальна позовна давність один рік. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. АТ КБ „ПриватБанк" зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредитну картку з можливістю користуватися кредитним лімітом у розмірі, встановленому договором. Відповідач користувалася кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості. За час дії кредитного договору відповідач отримувала кредитну картку № [NUMBER] , термін дії до останнього дня лютого 2012 року, дана кредитна картка не перевидавалася, що підтверджується довідкою позивача. Погашати кредит та відсотки за користування кредитом відповідач мав щомісяця. Як вказано вище, строк дії останньої картки, виданої відповідачу, був встановлений до останнього дня лютого 2012 року, тобто до 29 лютого 2012 року. Відповідно до правил ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 267 ЦК України). Згідно з приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Зазначене узгоджується також із правовими висновками, викладеним у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-11бцс13, від 19.03.2014 у справі №6-20цс14, та підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 червня 2018 року у справі №686/6697/16-ц. Отже, перебіг строку позовної давності для захисту порушених прав АТ КБ «Приватбанк» щодо нарахованої та несплаченої відповідачем спірної суми кредитної заборгованості почався з наступного місяця після дати закінчення строку дії картки, а саме з 1 березня 2012 року. Таким чином, позовна давність для стягнення заборгованості за кредитним договором у даній справі сплинула після 01 березня 2015 року. До суду з позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернулось 29 вересня 2020 року (дата вказана на експрес-накладній ТОВ «Нова Пошта»), тобто поза межами трирічного строку позовної давності щодо боргу за тілом кредиту, відсотками, комісією, пенею та штрафами. Після закінчення терміну дії договору (29 лютого 2012 року) підстави для нарахування процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів також відсутні. У відповіді на відзив на позовну заяву сторона позивача посилається на п. 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, згідно якого строк позовної давності стосовно вимог Банку щодо повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку становить 50 років. Наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні\~проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Суд вважає, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається сторона позивача та який міститься в матеріалах даної справи та не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15 вересня 2008 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строк позовної давності 50 років стосовно вимог\~Банку щодо\~повернення кредиту,\~оплати процентів\~за користування\~кредитом,\~винагороди,\~неустойки -\~пені,\~штрафів.\~ З огляду на викладене, суд вважає за потрібне застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності та з цієї підстави повністю відмовити у задоволенні позову.

Outcome: dismissed