Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В червні 2015року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 травня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ТОВ «Торгово-промислова компанія» генеральний договір № 01/Р1-01-00-3-0/51. Відповідно до умов якого банк надав ТОВ «Торгово-промислова компанія» кредит в сумі 10000000,00 грн., строком до 30.12.2014 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 20%. 23 травня 2013 року з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за даним кредитним договором між [PERSON] та Банком було укладено Договір поруки № 12/Р1-01-00-3-0/132. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а Позичальник та Відповідач в свою чергу зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів систематично порушують та не виконують, внаслідок чого, станом на 22.05.2015 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 5250000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 244520,54 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1017910,09 грн., а усього у розмірі 6512430,63 грн., яку позивач просив стягнути з відповідач. Також просив стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, 23 травня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклав з ТОВ «Торгово-промислова компанія» генеральний договір № 01/Р1-01-00-3-0/51 (а.с. 28-36). 23.05.2013 року в рамках генерального договору між сторонами було укладено кредитний договір № 010/Р1-01-00-3-0/52, відповідно до умов якого банк надав ТОВ «Торгово-промислова компанія» кредит в сумі 10000000,00 грн., строком до 30.12.2014 року, зі сплатою процентної ставки в розмірі 20%. (а.с. 57-63). В забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідача ТОВ «Торгово-промислова компанія» між банком та [PERSON] та Банком було укладено Договір поруки № 12/Р1-01-00-3-0/132 від 23.05.2013 року. (а.с. 78-81) Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 22.05.2015 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 5250000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 244520,54 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1017910,09 грн., а усього у розмірі 6512430,63 грн.(а.с. 6-7). Судом встановлено, що 06 березня 2015 року на адресу позичальника була направлена вимога про усунення порушень, яка залишена без належного реагування (а.с 82-83). Також 06 березня 2015 року на адресу поручителя була направлена вимога банку про виконання зобов'язань за договором поруки, яка також була залишена поза увагою (а.с. 86). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вбачається із матеріалів справи, позивач повністю виконав перед ТОВ «Торгово-промислова компанія» свої зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору (а.с. 8,9), а останній в свою чергу порушив умови договору, відповідно до яких зобов'язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених кредитним договором. Також порушує свої зобов'язання і поручитель [PERSON]. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Частиною другою статті 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором. Матеріалами справи підтверджується заборгованість перед позивачем в частині сплати кредитних коштів та відсотків за користування ними. Також, п. 13.3.1. кредитного договору встановлено відповідальність позивачльника за прострочення виконання грошових зобов'язань у вигляді пені. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частиною першою статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов'язання по генеральному договору, кредитному договору та договору поруки № 12/Р1-01-00-3-0/132 від 23.05.2013 року, протягом тривалого часу не розраховуються з позивачем, внаслідок чого, станом на 22.05.2015 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем, а саме: заборгованість за кредитом в сумі - 5250000,00 грн.; заборгованість по сплаті відсотків в сумі - 244520,54 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків - 1017910,09 грн., а усього у розмірі 6512430,63 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Окрім того, рішенням господарського суду Львівської області від 10.08.2015 року у справі № 914/1736/15, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 року, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія", з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-ПРОФІЛЬ-ГП" на користь Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" 5 250 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 244 520,54 грн. заборгованість по відсотках, 1 017 910,09 грн. пені за невиконання зобов'язань та 73 080,00 грн. судового збору. Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved