Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, призначених судом на утримання неповнолітніх дітей шляхом припинення стягнення аліментів на одного з дітей, що проживає з боржником, посилаючись на те, що судовим наказом Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2019 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, розпочавши стягнення з 26 вересня 2019 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття [INFO] , а потім до повноліття [PERSON] , [INFO] . За взаємною домовленістю після розірвання шлюбу між сторонами, старша донька [PERSON] залишилася проживати з позивачем, а молодша донька [PERSON] проживає з відповідачкою, хоча позивач повністю забезпечує обох доньок. У зв`язку з тим, що старша донька проживає разом з позивачем, просить припинити стягнення аліментів на її утримання та продовжити стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою її місця реєстації, які відповідач отримала, що підтверджується підписом в поштовому повідомленні 12.12.2019 року. Відповідач 28.01.2020 року в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 21.01.2020 року. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Станом на 28.01.2020 року відповідач відзив до суду не подала, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не зверталася. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 18.01.2019 року (а.с.15-16). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.13,14). Судовим наказом у справі № 396/1588/19, виданим 09 жовтня 2019 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, розпочавши стягнення з 26 вересня 2019 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття [INFO] , а потім до повноліття [PERSON] , [INFO] (а. с. 5). У відповідності до довідки про склад сім`ї від 28.10.2019 року за №5854 виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, до складу сім`ї [PERSON] , 1983 року народження, який зареєстрований по [ADDRESS] входять: мати [PERSON] , 1954 року народження та дочка [PERSON] , 2009 року народження (а.с.19). Згідно акту депутатської перевірки та обстеження житлово-побутових умов від 30.10.2019 року виданого виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради вбачається, що після розлучення батьків, донька [PERSON] залишилася за взаємною згодою батьків проживати з батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] в [ADDRESS] . Мати дівчинки самоусунулася від участі у вихованні. Вказане домоволодіння складається з житлового будинку та підсобних приміщень, садиба доглянута, сім`я утримує підсобне господарство - домашню птицю. Житлово-побутові умови сім`ї добрі, дитина забезпечена всім необхідним, в тому числі одягом, шкільним приладдям, засобами особистої гігієни, іграшками, тощо (а.с.20). Відповідно до довідки виданої Новоукраїнським НВК №8 «Ліцей -заклад дошкільної освіти» від 23.10.2019 року за №183, [PERSON] дійсно навчається в 5-му класі Новоукраїнського НВК №8 «Ліцей -заклад дошкільної освіти» (а.с.22). Як вбачається з характеритики виданої Новоукраїнським НВК №8 «Ліцей -заклад дошкільної освіти» від 24.10.2019 року за №184, на [PERSON] , вбачається, що остання навчається в даному закладі з 1-го класу, протягом навчання зарекомендувала себе як старанна учениця, яка програмовий матеріал засвоїла переважно на середньому рівні, вихованням [PERSON] займається бабуся та тато, бабуся цікавиться навчанням, відвідує батьківські збори (а.с.22). У відповідності зі ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що малолітня дитина [PERSON] , стала проживати з батьком [PERSON] , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, адже сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а дитина стала мешкати з батьком. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно положень ст.182 Сімейного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що меньша донька [PERSON] , продовжує проживати разом з матір`ю - відповідачкою по справі, суд вважає визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з позивача на користь відповідачки на утримання їх дитини доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на позивача, та захистом прав позивача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягнення аліментів у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Щодо розподілу судових витрат у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України, суд враховує відсутність в матеріалах справи будь-якого клопотання позивача або його представника про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, а тому суд приходить до висновку, про покладення судових витрат на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved