Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, позивач зазначає, що фактичні шлюбні стосунки між сторонами було припинено ще до народження сина, оскільки відповідач пішов з дому. Відповідач не забирав її сина навіть із пологового будинку. За ці останні 12 років він лише 2 рази телефонував позивачу, як наполягає остання, в стані алкогольного сп`яніння. В житті сина жодної участі не приймає, не допомагає їм ні матеріально, ні морально. В той же час [PERSON] є дуже здібним учнем, який приймав участь та займав перші місця на багатьох шкільних олімпіадах. Також [PERSON] займається Тхеквандо, має бажання приймати участь у міжнародних турнірах, а необхідність кожного разу для виїзду за кордон шукати такого батька для отримання відповідного дозволу, не просто ускладнює, а просто унеможливлює це. Сам відповідач весь цей час навіть не намагався зустрітися із сином, який взагалі не пам`ятає свого батька. Зазначені обставини свідчать, на думку позивача, про те, що відповідач самоусунувся від виховання рідної дитини, що дає їй підстави звернутися в суд із даним позовом і просити його задовольнити (а.с.3-5) Позивач та представник позивача в судовому засіданні просили суд задовольнити позов з підстав, викладених судом вище. Окремо позивач наголосила на тому, що вона хоче, щоб її дитина завдяки своїм здібностям побачила світ, а наявність батька «на папері» робить це неможливим. Представник органу опіки підтримала позовні вимоги також, долучила висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина. Враховуючи вік неповнолітньої [PERSON], [INFO], рівень його розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору та те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи чи про розгляд позовної заяви за його відсутності не подавав (а.с.31, 39, 64) Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних правовідносин сторін, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного провадження, з урахуванням думки позивача, яка проти цього не заперечує у відповідності до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.04.2000 по 19.08.2004, від якого народили дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.9, 10) Позивач разом із сином та батьками позивача зареєстровані та проживають по [ADDRESS] (а.с.16) [PERSON], [INFO], навчається в 6 класі ліцею №142. Згідно представленої характеристики він є здібним учнем, здатним робити самостійні висновки, аналітично мислити. Він старанна особистість, доброзичливий, щирий, добрий, працелюбний та відповідальний. Він веде здоровий образ життя (а.с.15) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], старанно навчається, був призером різноманітних шкільних олімпіад, зокрема, посідав перші місця в олімпіадах з математики, конкурсах з усного рахунку, з української мови. Крім того, дитина активно приймає участь у творчих заходах (а.с.44-49, 55-58) Позивач також нагороджувалася адміністрацією середньої загальноосвітньої школи №163 ім. М. Кирпоноса м. Києва за хороше виховання сина та його успіхи у навчанні (а.с.53) Висловлювалась подяка і дідусю [PERSON], [INFO], за активну участь у вихованні онука (а.с52, 54) Крім того, [PERSON], [INFO], займається Тхеквондо, також приймає участь і різноманітних змаганнях (а.с.43, 50-51) Таким чином, матеріалами справи підтверджена відсутність інтересу батька до навчання сина і здобуття ним освіти. Відповідач також не надає допомоги позивачу на утримання сина, про що свідчить наявність заборгованості по стягненню аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина (а.с.19-20) Позивач сама матеріально забезпечує сина, працює провідним дизайнером картографічного відділу Державного науково-виробничого підприємства «КАРТОГРАФІЯ» з 01 вересня 1999 року по теперішній час. Зарекомендувала себе як високий професіонал. Нагороджена різноманітними подяка та почесними грамотами за багаторічну працю та особистий вклад в розвиток вітчизняної картографії. Роботодавець зазначає, що позивач самостійно виховує неповнолітнього сина, 2003 р.н. В 2003 році оформила соціальну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, але в 2005 році достроково перервала відпустку та приступила до виконання службових обов`язків (а.с.17) Крім того, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] засвідчили той факт, що від народження [PERSON], [INFO], знає його сім`ю, жодного разу його батька не бачили. Вихованням і утриманням сина займається виключно мати дитини та її батьки. Зазначали, що хлопчик дуже розумний і мати дуже хоче, щоб він почав приймати участь не тільки у національних конкурсах і змаганнях, але й у міжнародних. Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві адміністрації Комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи таке рішення тим, що 12 років відповідач не спілкувався із сином, не цікавився його життям та здоров`ям. Виключно мати дитини створила синові належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку (а.с.64-65) Відтак в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від виховання власної доньки. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Підставою позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме - ухилення батька від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому нехтуванні відповідачем своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці. На підставі викладеного та

Outcome: approved