Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою(з урахуванням уточнення позовних вимог від 12.02.2021) до [PERSON] та приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 січня 2018 року, близько 15 години 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем марки CHERY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись проїзною частиною вул. Київська м. Прилуки в напрямку с. Єгорівка Прилуцького району, неподалік буд. 397, розміщеного на вказаній улиці, порушив вимоги п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався проїзною частиною вул. Київська м. Прилуки в зустрічному напрямку, а саме в бік вул. Котляревського м. Прилуки. Вказане ДТП сталося з вини [PERSON] , який вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2019 року був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та засуджений до відповідного покарання. Моральну шкоду позивачу було відшкодовано, проте матеріальна шкода щодо пошкодженого 20.01.2018 року автомобіля ВАЗ-2106 р.н. [NUMBER] , який належить позивачу залишилася не відшкодована, і яка складає, згідно проведеного експертного дослідження 22940,32грн.+950грн. витрат за проведення експертного дослідження, в загальному розмірі 23890,32грн.. Страхова компанія «УНІКА», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди, відмовила йому(позивачу), як власнику автомобіля ВАЗ-2106 р.н. [NUMBER] у виплаті страхового відшкодування. Таке рішення страхової компанії було прийняте з посиланням на ст..37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникв наземних транспортних засобів» і мотивоване неподанням ним заяви про страхове відшкодування впродовж року з моменту дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач і звернувся до суду з даним позовом. 21.08.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив проти позову, в якому посилаючись на ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України, просив у задоволенні позовної заяви до нього відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що вимоги позивача являються незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Він не заперечує обставини, за яких сталося ДТП, проте між ним та ТОВ СК «УНІКА» було укладено поліс №АК/3541265 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі 100\~000грн, тобто у зв`язку з тим що цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП була застрахована, то страхової суми цілком достатньо для відшкодування страховою компанією збитків позивачу. Також вказує, що з часу ДТП протягом трьох днів було здійснено повідомлення до ПрАТ «СК «УНІКА» про факт даної дорожньо-транспортної пригоди, що покладає обов`язок про відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди на страхову компанію. 10.03.2021 року відповідач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» подав відзив на позовну заяву, в якій посилаючись на ст.37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив позовні имоги залишити без задоволення. В обґрунтування заперечень вказав що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну , потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В порушення вищевказаних вимог позивач з заявою про страхове відшкодування протягом визначеного законом строку не звернувся, а оскільки пригода відбулась 20 січня 2018 року, а звернувся позивач із заявою про виплату страхового відшкодування тільки 29 січня 2020 року, в зв`язку з чим йому було відмовлено у виплаті відшкодування, тому у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» немає правових підстав для виплати страхового відшкодування на користь позивача. Позивач в судове засідання не з`явився, проте попередньо його представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в\~судове засідання\~не з`явився, проте попередньо подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просить суд стягнути матеріальні збитки з страхової компанії. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не з`явився, згідно його відзиву просить розгляд справи проводити без його участі. Заявлені позовні вимоги до страхової компанії не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальністьособи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяному здоров`ю та/або майну потерпілого. Зокрема, ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,- незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 20 січня 2018 року близько 15 години 30 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем марки CHERY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись проїзною частиною вул. Київська м. Прилуки в напрямку с. Єгорівка Прилуцького району, неподалік буд. 397, розміщеного на вказаній улиці, порушив вимоги п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався проїзною частиною вул. Київська м. Прилуки в зустрічному напрямку, а саме в бік вул. Котляревського м. Прилуки. В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушень відповідачем Правил дорожнього руху України. 02 грудня 2019 року вироком Прилуцького міськрайонного суду [PERSON] , який набрав законної сили 03 січня 2020 року, визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом. Відповідно до ч. ч. 4 - 6\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, протиправна поведінка [PERSON] , його вина та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням наслідків у виді збитків є доведеною та визнається сторонами. При цьому, судом встановлено, що 20 квітня 2017 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір №АК/3541265 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано транспортний засіб автомобіль CHERY QQ д.н.з. [NUMBER] , строк дії поліса:20.04.2017-19.04.2018 року(а.с.7). 20 січня 2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» було отримано від [PERSON] засобами телефонного зв"язку повідомлення про вище вказану дорожньо-транспортну пригоду. Згідно висновку №035/18 експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля ВАЗ 2106 р.н. [NUMBER] від 16.05.2018 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП від 20.01.2018 року автомобіля ВАЗ-2106 22940,32грн.. 10.04.2020 року ПрАТ Страхова компанія «УНІКА» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, на підставі\~ ст.37.1.4\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно вимог\~ст.979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, у відповідності до положень\~ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування\~завданої нею шкоди\~зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, оскільки, судом встановлено, що 20 січня 2018 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки CHERY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги п.10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби механічні пошкодження і вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 грудня 2019 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та засуджений до відповідного покарання, який набрав законної сили 03 січня 2020 року, і дані обставини, у довідності до норм ч.6 ст.82 ЦПК України є обов`язковими для суду. Що в тому числі узгоджується з матеріалами кримінального провадження. При цьому, суд враховує, що оскільки на час дорожньо транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу CHERY QQ, реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», тому з врахуванням положень ст.1194 ЦК України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню саме в частині стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Суд не приймає до уваги доводи відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» щодо застосування позовної давності до вимог позивача, а саме спливу спеціального строку позовної давності тривалістю в один рік з тих підстав, що дорожньо-транспортна пригода трапилася 20 січня 2018 року, про що ПрАТ «СК «УНІКА» було повідомлено страхувальником [PERSON] у визначений законом строк, винуватість [PERSON] встановлено вироком Прилуцького міськрайонного суду, який набрав законної сили 03 січня 2020 року, а [PERSON] звернувся з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «УНІКА» 29 січня 2020 року, а тому у страхової компанії не було правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, судом було задоволено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», тому з страхової компанії підлягає стягненню на користь держави і судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: partial