Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] у 2008 році було укладено кредитний договір та отримано ним кредит у розмірі 30000,00 гривень на термін до 06.09.2010 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором було укладено Договір поруки, укладеним з поручителем [PERSON] Позивач виконав умови договору надавши кредитні кошти. Відповідачі зі своєї сторони порушили умови договору та мають заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідачів існуючу заборгованість. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явилася, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що 12.09.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 250497-CRED, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000,00 гривень на термін до 06.09.2010 року на споживчі потреби зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 32 % річних. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). В забезпечення виконання зобов'язання позичальником [PERSON] за Договором № 250497-CRED між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено Договора поруки № 250497-CRED від 12.09.2008 року, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, що обумовлено п.2 зазначеного Договору поруки. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов"язку. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Станом на 12.01.2015 року відповідачі мають заборгованість в розмірі 122145,95 грн., що складається з: 26926,10 грн. - заборгованості за кредитом, 89165,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи: 250 грн. (фіксована частина) та 5804,57 грн. (процентна складова). Про існуючу заборгованість відповідачам було направлено на їх адресу письмову вимогу із зазначеним невиконаних зобов'язань за кредитним Договором, однак дана вимога була проігнорована та не виконана Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved