Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує свої вимоги тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру № 16021 серія Б від 12.03.1986 року. На даний час у квартирі зареєстрований він, його малолітня донька [PERSON] , [INFO] , його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , його брат - відповідач [PERSON] , його повнолітній син від першого шлюбу - відповідача [PERSON] . Як зазначає позивач, відповідач [PERSON] впродовж багатьох років у квартирі не проживає, у ній не з`являється, не сплачує вартість утримання квартири, не несе витрат по її ремонту, не має у квартирі власних речей. Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживав з моменту народження, ніколи не виявляв інтересу до квартири, не ніс витрати по її утримання, у квартирі відсутні його речі. Водночас, факт реєстрації відповідачів у квартирі створює йому ряд перешкод, в тому числі і з оформлення субсидії. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.06.2021 року відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02.08.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, просить задовольнити позовні вимоги, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів в заочному порядку, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, відповідно до ордеру на житлове приміщення № 16021 серії Б від 12.03.1986 року, [PERSON] разом з родиною: дружиною [PERSON] , донькою [PERSON] , сином - позивачем [PERSON] та сином - відповідачем [PERSON] отримали у користування квартиру [ADDRESS] . Згідно витягів з Реєстру територіальної громади м.Києва від 03.06.2021 року, відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 08.02.2001 року, відповідач [PERSON] - з 22.04.1986 року по теперішній час. Як вбачається з актів, складених ЖЕД-310 11.12.2019 року, 14.05.2021 року, відповідачі у спірній квартирі не проживають. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частина 1 ст.16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналізуючи наявні докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами вимог позивача, оскільки судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, а тому задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved