Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 20.11.2012 р., позивачка зазначила, що вона одноособово є власником квартири [ADDRESS]. Квартира двохкімнатна, загальною площею 38,6 кв.м., розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку, і належить їй на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.03.2004 року. Будинок, в якому знаходиться зазначена квартира, перебуває на балансі третьої особи, КП «Жилсервіс», а послуги централізованого опалення до квартир у вищевказаному будинку здійснює третя особа, КП «Теплові мережі м. Вільногірська». На другому поверсі будинку [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності відповідачам, [PERSON], та [PERSON]. 26.10.2012 року близько 16 час.30 хв. вона прийшла до своєї вищезазначеної квартири і побачила, що кімнати квартири (стелі, стіни, підлога) повністю залиті водою, а також залиті водою належні їй речі, які знаходилися у цих кімнатах (диван, крісла, три килима, телевізор, та інше). При цьому, як це можливо було побачити, залиття її квартири сталося з квартири відповідачів поверхом вище. Вона пішла до квартири відповідачів, де їй відкрив вхідні двері відповідач, [PERSON], який повідомив, що він не винний у затопленні, так як КП «Теплові мережі м. Вільногірська» неочікувано включило централізоване опалення на їхній будинок, а у відповідачів в квартирі у цей час була розібрана внутрішньоквартирна система опалення у одній із кімнат, внаслідок чого вода із системи опалення затопила належну їй квартиру. Внаслідок затоплення її квартири їй спричинена моральна шкода, яку повинні компенсувати відповідачі у солідарному порядку, виходячи з наступного. Відповідачі, як власники квартири, яка стала джерелом затоплення водою належної їй квартири, на підставі ст. 322 ЦК України, яка встановлює обов'язок власника утримувати належне йому майно, та ст. 319 ЦК України, яка встановлює, що власність зобов'язує, і власник не може використовувати право власності на шкоду інтересам громадян, не забезпечили належне утримання внутрішньоквартирного інженерно-технічного обладнання (системи централізованого опалення) квартири, яка є їх спільною власністю. У свою чергу, згідно з п.3.9 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Вона і відповідачі є учасниками житлово-комунальних відношень, а згідно до п.8 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживачі (тобто відповідачі) зобов'язані не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників у сфері житлово-комунальних відношень. В свою чергу, відповідачі цю норму права по відношенню до неї - порушили. Відповідно до положень Конституції України зокрема статей 32,56,62, і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно ч. І ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Внаслідок протиправних дії відповідачів їй спричинена моральна шкода, яка має вираз у тому, що вона отримала психологічний стрес, коли побачила, що її квартира, та належні їй речі частково прийшли у непридатність, та потребують приведення їх у належний стан для використання за прямими призначенням. З часу затоплення її квартири із квартири відповідачів, та до цього часу її моральні страждання тільки збільшились, оскільки відповідачі не тільки не приймають ніяких зусиль по відшкодуванню спричиненої їй шкоди, а і категорично, всупереч явних фактів, відмовляються визнати те, що саме з їх вини була залита водою її квартира. У зв'язку з душевними стражданнями після затоплення її квартири, і перенесеним психологічним стресом у неї до цього часу погане самопочуття, постійні головні болі. Крім цього, із-за протиправної поведінки відповідачів вона була змушена змінити свій звичайний життєвий уклад, оскільки їй було потрібно відвідувати спеціалізовані установи стосовно фіксування факту затоплення її квартири, витрачати час та зусилля на приведення до нормального стану кімнат в квартирі, трьох килимів, телевізора, та іншого майна, витрачувати свій час на консультації з юристами та на звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Компенсацію, яка може компенсувати спричинену їй моральну шкоду вона оцінює у 5000 гривень. Доказами правомірності її позову є: договір купівлі-продажу квартири від 30.03.2004 року, витяг з державного реєстру про реєстрацію її права власності на квартиру, акт від 26.10.2012 року про затоплення її квартири, складений спільно депутатом Вільногірської міської ради, Носовим К.В., та представниками КП «Жилсервіс» та КП «Теплові мережі м. Вільногірську», акт № 429 від 05.11.2012 року складений депутатом Вільногірської міської ради, Носовим К.В. Крім того, факт спричинення їй моральної шкоди з боку відповідачів зможуть підтвердити свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Додатково вона хоче повідомити суд, що це не перший випадок затоплення її квартири відповідачами внаслідок неналежного стану у належній їм квартирі системи централізованого опалення. Так, ще 15.04.2005 року відповідачі перший раз затопили належну їй квартиру, з приводу чого вона зверталась до Вільногірського міського суду з відповідним позовом. 28.09.2012 року з цього приводу Вільногірським міським судом було прийняте рішення про стягнення в солідарному порядку з відповідачів моральної шкоди на її користь. Як було встановлено при розгляді вищезазначеної справи за її позовом до відповідачів, з 15.04.2005 року до 28.09.2012 року відповідачі централізовану систему опалення у спальній кімнаті своєї квартири в порядок не приводили, внаслідок чого вона вважає, що саме з вини відповідачів 26.10.2012 року знову була затоплена водою належна їй квартира.

Outcome: approved