Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. Також просить суд судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Шлюб з відповідачем розірвано рішенням суду від 30.06.2016 року, однак він залишається зареєстрованим у вказаній квартирі, починаючи з січня 2016 року за вказаною адресою не проживає. Таким чином відповідач втратив право користування житловим приміщенням, та порушує права позивача, як власника квартири. В судове засідання позивач не зявився. Від представника позивача, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Позов підтримує, з підстав наведених у позовній заяві та просить його задоволити. В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з частиною 2\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про зміну імені номер серія І-ГЮ №004910 виданого 29 вересня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області [PERSON] [INFO] змінила 29 вересня 2016 року імя, прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації зміни імені : [PERSON]. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 квітня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану м.Рівне, актовий запис №290. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру 29 липня 1998 року, квартира за адресою [ADDRESS] належала [PERSON]. (а.с.13) Відповідно до договору дарування квартири АЕЕ №816041 від 12 листопада 2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] на праві власності квартиру №83 в будинку №22 по вуд.Є.Коновальця в м.Рівне. Право власності позивача на квартиру підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2018 року, індексний номер витягу 137445516. Відповідно до технічного паспорту виданого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] є власником спірної квартири на підставі договору дарування від 12.11.2001 (а.с.11) Відповідно до\~відомостей в\~будинковій книзі\~(а.с.14-15)\~тавідомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України відносно [PERSON] [INFO], останній зареєстрований в [INFO] з 14.07.2000 року. Як вбачається з акту про проживання особи за місцем реєстрації від 17 квітня 2018 року, посвідченого головою ОСББ «Житловик 22» та акту про проживання особи за місцем реєстрації від 03 січня 2018 року [PERSON] за місцем прописки фактично не проживає з січня 2016 року. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи\~ на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивача створює їй перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік. [PERSON] таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця\~ проживання в Україні» та п. 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»( затв. Наказом МВС України 22.11.2012 № 1077) підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі\~704 грн. 80 коп.

Outcome: approved