Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO] , звернувся 13 березня 2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] На даний час у належному йому будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які не являються членами його сім"ї. В спірному будинку не проживають з 2008 року. Реєстрація відповідачів створює йому перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву в якій позов підтримав. Справу просив розглянути у його відсутність. Відповідачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані на постійне місце поживання за адресою: [ADDRESS], у судове засідання не з'явились. Судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У зв'язку з відсутністю у судовому відповідачів, з урахуванням закінчення передбачених ст.210 ЦПК України строків розгляду цієї справи та відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідачі у вказаному будинку не проживає підтверджується довідкою виконкому Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №207 від 16 лютого 2018 року, згідно якої [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але проживають більше 10 років. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов'язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS], є формальною, без наміру їх фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно вони втратили право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинили користування вказаним житловим будинком та переселились на інше місце свого проживання.

Outcome: approved