Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] "Міські теплові мережі" в особі Філії [PERSON] „МТМ" Хортицького району звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, в якому вказав, що відповідач в добровільному порядку своєчасно не сплачує рахунки за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, в зв'язку з чим просить стягнути 1752,30 грн. - суму основного боргу, витрати з оплати судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, суду пояснила, що в ході розгляду справи по суті відповідачем частково сплачено суму заборгованості за нарахування у вищевказаному періоді, таким чином станом на 01.11.2013р. заборгованість за попередні нарахування складає 1752,30 грн.. Взагалі, з моменту укладення договору між відповідачем та позивачем, тобто з грудня 2007 р. по жовтень 2013 р. нараховано до сплати 16343,20 грн., сплачено 14590,90 грн., з яких 10813,08 грн. оплата за поточні нарахування, а 3777,82 грн. переплата у поточному місяці, яка зараховувалась за більш ранні нарахування, зазначеної суми було достатньо для погашення боргу до вересня 2014 року, таким чином заборгованість існує за період з жовтня 2011р. по вересень 2013 р. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] "Міські теплові мережі" не визнала, в судовому засіданні пояснила, що розрахунки боргу складені позивачем містять неправдиву інформацію та є необгрунтованими, а вимоги про стягнення заборгованості заявлені поза строків позовної давності, оскільки сума боргу в розмірі 1752,30 грн. утворилась станом до грудня 2011року. Просить суд застосувати до вимог про стягнення заборгованості строк позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка [PERSON], яка пояснила суду, що споживачем [PERSON] не в повному обсязі сплачувались рахунки за надані послуги. Після утворення заборгованості, в 2013 році відповідачем було здійснено оплату заборгованості з зазначенням «за вересень 2013 року», тим самим підтверджено визнання наявності заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. На підставі п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України 12.09.2012 року [PERSON] „Міські теплові мережі звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги . 30.07.2015 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя (провадження № 2-с/337/41/2014) судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення за заявою [PERSON] було скасовано. Пунктом 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України встановлено, що судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово комунальних послуг. У разі скасування судового наказу, позивач має право заявити свої вимоги до відповідача у позовному проваджені з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову (п. 2 ч. 8 ст. 1051 ЦПК України). Частиною 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийняті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Як вбачається з довідки з місця проживання № 125, виданої ЖБК «Весна-2» 10.08.2015 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] Між [PERSON] «МТМ» та [PERSON] 01.09.2007р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України „Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV від 24.06.2004 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору від 15.12.2007 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді. Нормою п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону закріплено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 9 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа, наступного за розрахунковим. Споживач має право здійснювати авансовий платіж. Одним з обовязків споживача є оплата послуг в установлені договором строки (п. п. 1 п.17 Договору). Централізоване опалення послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Система опалення помешкання відповідача є невідємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, відєднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. У відповідності до положення п.25 Правил закріплено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Нормами Наказу Мінбуду України № 4 от 22.11.2005 року „Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води зі змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06 жовтня 2007р., визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від ЦО і ГВП. Внесені Наказом № 169 від 06 жовтня 2007р. зміни унеможливлюють відключення від ЦО та ГВП окремих квартир у багатоквартирному будинку і передбачають можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку. Відключення окремих приміщень від мереж ЦО й ГВП вплине на безперебійну роботу інженерного устаткування будинку в цілому й на санітарно-гігієнічні умови інших квартир та суміжних приміщень, адже порушується гідравлічний і тепловий режими. Важливою й непереборною властивістю вже наявного централізованого теплопостачання є технічна нероздільність системи, у якій робота кожного елемента системи теплопостачання кожного споживача гідравлічно впливає на роботу всіх елементів системи. Відключення опалення в окремій квартирі значною мірою порушить вимоги СНиП (Строительных норм и правил), а саме вплине на якість наданих послуг до інших житлових приміщень. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від'єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу загальної системи, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимо відповідно до Цивільного кодексу України та Конституції України. Тому, не зважаючи на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобовязань по оплаті спожитих послуг з централізованого опалення, позивач змушений був продовжувати надавати останньому вказану послугу з метою недопущення порушення прав інших мешканців будинку. Зокрема, позивач у період з 01.12.2007 року надавав відповідачу послуги з централізованого опалення на суму 16343,20 грн., сплачено 14590,90 грн., з яких 10813,08 грн. оплата за поточні нарахування, а 3777,82 грн. переплата у поточному місяці, яка зараховувалась за більш ранні нарахування. Враховуючи здійснені відповідачем оплати, сума заборгованості відповідача за спожиті в спірному періоді послуги на момент звернення до суду з даною позовною заявою складає 1752,30 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] «МТМ» про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Доводи відповідача про необхідність застосування строків позовної давності спростовуються здісненням оплати заборгованості з зазначенням «за вересень 2013 року», чим відповідач підтверджує визнання наявності заборгованості. На підставі ст.264 ч.3 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за період з січня 2012р. по липень 2012 р., у відповідності до вимог ст. 118 ч.3 ЦПК України, суд вважає доводи відповідача про пропуск позовної давності безпідставними. Позовні вимоги про стягнення з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України судових витрат, що сплачені у вигляді судового збору, у розмірі 243,60 грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved