Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 16.09.2008 року померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 47/100 частин житлового будинку по вул. Кірова, 58, м.Андрушівка. Спадщину після її смерті за згідно ст. 1268 ЦК України прийняли: мати позивача [PERSON] за заповітом, батько позивача [PERSON] за законом , як на обов»язкову частку. [PERSON] 11.03.2013 померла. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли : позивач, відповідач та чоловік спадкодавця [PERSON], після чого частка кожного у спадковому будинку становить у [PERSON] - 188/600 частин, [PERSON]М - 47/600 частин у [PERSON] - 47/600 частин. [PERSON] 09.02.2014 року помер. Після смерті [PERSON], спадщину прийняли його сини, тобто позивач та відповідач та з урахуванням вище наведеного їх частки в будинку склали по 47/200 кожному, тобто 1/2 частина спадкової частини будинку. Позивач спадщину прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України. Однак він не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий будинок знаходяться у відповідача, який відмовляється їх надати в зв"язку з чим позивач отримав відмову нотаріуса щодо оформлення його спадкових прав. За даних обставин позивач позбавлений можливості реалізації своїх спадкових прав в поза судовому порядку, а тому просить визнати за ним право власності на 47/200 частин житлового будинку за № 58 по вул. Кірова, м. Андрушівка. В судовому засіданні позивач позовні вимоги з вище зазначених підстав підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що він не заперечує проти права позивача на спадкування частини будинку, але через неприязнені відносини з братом він йому будь які документи відмовляється надавати. Однак оригінали всіх необхідних документів він 19.10.2015 року передав приватному нотаріусу для оформлення його спадкових прав та заплатив вже за це кошти. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.\~\~ Судом встановлено, що 16.09.2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на 47/100 частин житлового будинку по вул. Кірова, 58 м. Андрушівка (а.с.17, 39.40). Згідно заповіту від 20.10.1982 року [PERSON] заповіла все своє майно невістці [PERSON] (а.с. 38), яка спадщину прийняла, так як була зареєстровна спільно із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 1496 від 09.06.2015 року Андрушівської міської ради. Син [PERSON] [PERSON] на день її смерті був разом з нею зареєстрований, мав пенсійний вік, тобто був непрацездатним, заяву про відмову від спадщини не подавав, отже в силу ст. 1268, 1241 ЦК України спадщину прийняв та мав право на половину належного спадкодавцю майна. Таким чином [PERSON] та [PERSON] успадкували по 47/200 частин спадкого будинку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли: чоловік спадкодавця [PERSON], та сини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, записами в будинковій книзі про реєстрацію місця проживання. 09.02.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Згідно довідки приватного нотаріуса та копії спадкової справи № 37/2014, спадщину після смерті [PERSON] прийняли його сини : [PERSON] та [PERSON] (а.с.32). Таким чином позивач та відповідач, як спадкоємці першої черги, успадкувавши порівну майно після смерті матері та після смерті батька мають право на половину від 47/100 частин спадкового будинку, зокрема позивач спадкує 47 /200 ( 0,47 : 2 = 0,235, тобто 235/1000, або 47/200). Із повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] видно, що позивач [PERSON] звернувся до нього з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину від частки житлового будинку по вул. Кірова, 58 в м. Андрушівка, після смерті батька [PERSON], який помер 09.02.2014 року. Однак, нотаріусом йому відмовлено, оскільки ним не були подані оригінали правовстановлюючих документів на спадкову частину будинку, та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 16). Як встановлено в судовому засіданні, оригінал правовстановлюючого документа та інші необхідні для оформлення спадщини оригінали, знаходяться у відповідача, копії з яких він надав суду, а оригінали лише для ознайомлення в судовому засіданні (а.с.38-40, 49-52). Протягом розгляду справи судом відповідач неодноразово стверджував, що він в добровільному порядку надасть їх для оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину приватному нотаріусу, де заведена спадкова справа, однак документи продовжують залишатись в відповідача. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позивач не може отримати у відповідача оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, який за будь яких обставин не бажає їх надавати позивачу, а лише обіцяє надати такий документ нотаріусу, але не виконує своїх обіцянок, а відтак він не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. Згідно статті 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із способів захисту цивільних прав, відповідно до\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивачем прийнято спадщину після смерті батька, який прийняв її після смерті дружини [PERSON] та матері [PERSON], після смерті матері, яка прийняла її після смерті [PERSON], але оформити спадкові права не виявляється можливим через відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документі, суд вважає вимоги позивача про визнання за ним права власності на 47/200 частин спадкового будинку обґрунтованими, доведеними та приходить до висновку про їх задоволення. Судові витрати, понесені позивачем у виді сплати судового збору за подання позову, що підтверджуються банківськими документами, у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved