Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про реальний розподіл квартири посилаючись на те, що 08.05.1982 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON]У 1982 році у них народилася дочка . В подальшому подружні відносини між ними порушились і в грудні 2013 року шлюб було розірвано. В 1983 році рішенням керівництва підприємства УМР Дніпробуду його сім"ї було виділено трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Спірна квартира має наступні технічні характеристики: розташована на третьому поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, площа квартири приблизно 53,1 кв. м, житлова площа квартири приблизно 35,8 кв. м, у тому числі: 1 кімната - 16,5 кв. м, 2 кімната - 10,0 кв. м, 3 кімната - 9,1 кв. м; кухня - 7,3 кв. м, ванна кімната 2,1 кв. м, вбиральня - 1,2 кв. м, коридор - 5,8 кв. м, вбудована шафа - 0,9 кв. м, лоджія - 1,8 кв. м. В 1992 році було здійснено приватизацію житла на трьох членів їх сім»ї: колишню дружину [PERSON], на нього та дочку [PERSON]. Договори на утримання зазначеної квартири та по оплаті комунальних послуг, укладені з [PERSON] і на її ім"я відкриті всі особові рахунки по оплаті за комунальні послуги. Він неодноразово пропонував за спільною згодою змінити умови договору найму житлового приміщення шляхом поділу особових рахунків по оплаті комунальних послуг, але відповідачі надавали категоричну відмову на його пропозицію. Це змусило його звернутись до суду з позовом про реальний розподіл квартири. Просив виділити йому у користування житлову кімнату 9.1 кв. м, [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати 16,2 кв. м. та 10.1кв. м. квартири [ADDRESS]. У спільному користуванні залишити: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор. Розділити особові рахунки по оплаті витрат по утриманню квартири. В судовому засіданні позивач позов змінив просив виділити йому у користування житлову кімнату №? 5 загальною площею 9.1 кв.м, [PERSON] та [PERSON] у користування житлові кімнати № 6 загальною площею 16.2 кв.м з лоджією площею 7 кв.м та № 4 загальною площею 10.1 кв.м в квартири [ADDRESS], кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор з кладовкою площею 1 кв.м. залишити у загальному користуванні . Від позовних вимог стосовно розподілу особових рахунків по оплаті комунальних послуг відмовився. Від стягнення судових витрат з відповідачів відмовився. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала не заперечувала проти його задоволення судом. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з"явились подали до суду заяви в яких просили справу розглядати без їх участі, позов визнали не заперечували проти його задоволення судом. Суд заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно свідоцтва № 1138 на право особистої власності на житлову квартиру від 10.06.1993р. квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.25), що також підтверджується технічним паспортом реєстровий номер № 39/2132 від 10.06.1993 р. ( а.с.21-23). Згідно рішення Канівського міськрайонного суду № 697/3207/13- ц від 19.12.2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ч.З ст. 319 ЦК усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно п.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України. У ч.3 ст. 358 Цивільного кодексу України передбачено, що кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в судовому засіданні наведено достатньо підстав, які підтверджують позовні вимоги, крім того суд вважає, що в трикімнатній квартирі котра є предметом спору можливо виділити позивачу кімнату у користування не порушуючи прав відповідачів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved