Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 27.03.2015 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд шлюб, укладений 22.12.2007 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 384 - розірвати. Просить суд не призначати встановлений законодавством час на примирення через неможливість їхнього спільного проживання. Стягнути з відповідача, [PERSON], народився в НДР, м. Потсдам, на її користь аліменти на сина, [PERSON], [INFO]., в розмірі, визначеному законодавством України, який потребує матеріальної допомоги, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним повноліття. Витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу - покласти на позивача. В обґрунтування поданого позову [PERSON] зазначає, що 22.12.2007 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у них народився син - [PERSON]. З 2011 р. вони повноцінним шлюбним життям з відповідачем не живуть, стали дратувати один одного, відбуваються постійні лайки, негаразди, відповідач ображає її, ніякої фінансовою допомоги на сімейні потреби не надає, син знаходиться на її утриманні, від виховання дитини відповідач ухиляється. Інших утриманців у відповідача немає, він працездатний та може утримувати дитину, але ухиляється від цього. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив справу слухати за його відсутності. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO]., зареєстрували шлюб 22.12.2007 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.12.2007 р. зроблено відповідний актовий запис за № 384. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.10.2012 р. серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Чугуєві, Харківської області, про що в Книзі реєстрації народжень 02.09.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за № 243. Його батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.09.2008 р. серія [NUMBER]. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 р., мають неповнолітнього сина - [PERSON]. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, після розірвання шлюбу надалі іменується шлюбним прізвищем. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як зазначає позивач, що їхня спільна з відповідачем дитина перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 180, 183, 191 СК України,

Outcome: approved