Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з посилається на те, що приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS] належить на праві спільної власності відповідачу та третім особам на підставі рішення суду від 26 липня 2012 року. Відповідно до державних Актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] є власником земельних ділянок, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на яких побудований багатоквартирний житловий будинок. 27 січня 2014 року між позивачем та [PERSON] було досягнуто домовленість, відповідно до якої, [PERSON] зобов'язався до 27.02.2014 р. безоплатно передати у власність позивача приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS], а також земельні ділянки по [ADDRESS]. У разі невиконання свого зобов'язання в строк до 27 лютого 2014 року, відповідач окрім приміщень загального користування та земельних ділянок, зобов'язався передати у власність позивача дві квартири по [ADDRESS]. Договором було обумовлено обов'язок сторін з'явитися у встановлений час до нотаріуса для нотаріального посвідчення даного договору, від чого відповідач безпідставно ухилився. Тому позивач просить суд визнати за ОСББ «Ялинка 104» право власності на квартири [NUMBER] та [ADDRESS]; визнати з ОСББ «Ялинка 104» право власності на приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS]; визнати за ОСББ «Ялинка 104» право власності на земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, по підставам вказаним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна сторона має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як встановлено в судовому засіданні, 27 січня 2014 року між ОСББ «ЯЛИНКА 104» та [PERSON] було досягнуто домовленість, відповідно до якої, [PERSON] зобов'язався до 27 лютого 2014 року безоплатно передати у власність ОСББ «ЯЛИНКА 104» приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS], які належать на праві спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2012 року, а також наступні земельні ділянки, власниками яких є: - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 856962 є власником земельної ділянки площею 0,0473 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0006, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 095144 є власником земельної ділянки площею 0,0252 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0017, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 081094 є власником земельної ділянки площею 0,0109 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0015, що розташована по [ADDRESS] - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 856964 є власником земельної ділянки площею 0,0473 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0006, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 856963 є власником земельної ділянки площею 0,0473 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0006, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 081096 є власником земельної ділянки площею 0,0109 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0015, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 065146 є власником земельної ділянки площею 0,0057 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0016, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 095145 є власником земельної ділянки площею 0,0055 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0018, що розташована по [ADDRESS]. - [PERSON] згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 081095 є власником земельної ділянки площею 0,0109 га, кадастровий номер 1210100000:07:307:0015, що розташована по [ADDRESS]. На вказаних земельних ділянках побудований багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS]. Вищевказані приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS], згідно технічного паспорту від 10 січня 2014 року, мають наступні технічні характеристики: в житловому будинку літ. І-6 на цокольному поверсі група приміщень № VІ поз. 1-2, загальна площа по цокольному поверху 267, 5 м2, на першому поверсі група приміщень № І поз. 1-8, загальна площа по першому поверху 93,4 м2, на другому поверсі група приміщень № ІІ поз. 1-6, загальна площа по другому поверху 75,2 м2, на третьому поверсі група приміщень № ІІІ поз. 1-5, загальна площа по третьому поверху 72,3 м2 на четвертому поверсі група приміщень № ІV поз. 1-6, загальна площа по четвертому поверсі 76,5 м2, на п'ятому поверсі група приміщень № V поз. 1-6, загальна площа по п'ятому поверху 77,5 м2, загальна площа по приміщенням загального користування по літ. І-6 - 662,4 м2. За умовами статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За умовами вищезазначеного договору сторони погодили з'явитися до державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, яка розміщена за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 19/21 для нотаріального посвідчення даного договору 27 лютого 2014 року о 09 годині 00 хвилин. Однак, [PERSON] у призначений час не з`явився до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладені обставини, суд вважає ці підстави достатніми для визнання за позивачем права власності на приміщення загального користування, що знаходяться в багатоквартирному житловому будинку по [ADDRESS], та земельні ділянки по [ADDRESS]. Щодо позовних вимог позивача про визнання права власності на квартири [NUMBER] та [ADDRESS], які належать відповідповідачу, суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували право власності відповідача на квартиру будівельний номер [NUMBER] загальною площею 191,64 м2 по [ADDRESS] та квартиру будівельний номер [ADDRESS], тому підстав для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності на дані об'єкти нерухомості немає. Відповідно до статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України: „Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу". Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від від 17 жовтня 2013 р. № 868 , рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на таке майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial