Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська міська рада Берегівського району\~ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровані донька позивачки, її внуки, чоловік позивачки, та колишній чоловік доньки позивачки-відповідач [PERSON] . Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/246/19 від 25.03.2019 року шлюб між ними було розірвано. Наразі уже пройшло більше одного року як відповідач [PERSON] у будинку позивачки не проживає, а проживає в своїх батьків. Декілька разів, позивачка зверталася до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належного їй будинку, однак нічого не вдавалося зробити. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем [PERSON] , чим об`єктивно порушуються права позивачки, крім того дана обставина впливає на розмір призначення позивачці субсидії на житлово-комунальні послуги, тому позивачка\~ змушена звернутися за захистом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином, своєчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Виноградівського районного суду від 22.04.2021 року, з невідомих суду причин в судове засідання не з"явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки. Відзив на позов відповідач не подав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Виноградівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй заяві. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровані донька позивачки, її внуки, чоловік позивачки, та колишній чоловік доньки позивачки-відповідач [PERSON] . Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/246/19 від 25.03.2019 року шлюб між ними було розірвано. Наразі уже пройшло більше одного року як відповідач [PERSON] у будинку позивачки не проживає, а проживає в своїх батьків. Декілька разів, позивачка зверталася до відповідача з проханням, щоб він добровільно виписався з належного їй будинку, однак нічого не вдавалося зробити. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачем [PERSON] , чим об`єктивно порушуються права позивачки, крім того дана обставина впливає на розмір призначення позивачці субсидії на житлово-комунальні послуги, тому позивачка\~ змушена звернутися за захистом до суду. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди\~ розглядають\~ в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,\~ невизнаних або оспорюваних прав,\~ свобод чи інтересів,\~\~ що\~\~ виникають\~ із\~ цивільних,\~ житлових,\~ земельних, сімейних,\~ трудових відносин,\~ а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.\~ Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право користування чужим майном передбачено у статтях 401-406 ЦК України. Статтею 406 ЦК України унормовано питання припинення сервітуту, зокрема відповідно до пункту 4 частини першої зазначеної норми, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Підставою для вселення відповідача були сімейні стосунки з попереднім власником, в будь-якому випадку відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. У свою чергу, зняття з\~ реєстрації\~ місця\~ проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні). Ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, щоорган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Статтею 35 ЦПК України визначено, що треті особи,\~ які\~ не\~ заявляють\~ самостійних\~ вимог\~ щодо предмета\~ спору,\~ можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved