Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування своїх позовних вимогах зазначили, що 10.11.2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON], уклали договір кредиту №243/09-6. Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», 14.06.2010 року,було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно - правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Свої зобов'язання позивач виконав, надавши позичальнику грошові кошти в розмірі - 31929.00 дол. США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті. У порушення умов Договору, позичальник [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.11.2017 року має заборгованість за кредитом - 6 395,68 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 169 334,63 за відсотками - 7 192,23 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 190 424,41 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 17.11.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту становить - 1 714,92 США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 45 404,92 грн. На 17.11.2017 року розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків становить - 1 826,55 США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 48 360,48 грн. Позивач просить стягнути з відповідача, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER] - на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р№29091805130003, ЄДРПОУ 00039019, заборгованість - 17 123,38 дол. США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.11.2017 р. - 26,4764 грн., становить 453 524,44 гривень, а саме: - за кредитом - 6 395,68 дол. США (гривневий еквівалент - 169 334,63 грн.); - по відсотках - 7 192,23 дол. США (гривневий еквівалент - 190 424,41 грн.); - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1 714,92 дол. США (гривневий еквівалент - 45404.92 грн.); - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 826,55 дол. США (гривневий еквівалент 48360, 48 грн.). Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер: [NUMBER] - на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк", 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р №29091805130003, ЄДРПОУ 00039019, витрати по сплаті судового збору у сумі - 6 802,87 грн. Відповідач не погодившись з позовними вимогами надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 10.10.2006 р. між Банком та ним був укладений договір кредиту №243/09-6, відповідно до умов Банк надав 31929,00 доларів США зі сплатою 11,5% річних з метою придбання Позичальником автомобілю Mitsubishi Outlander в автосалоні Аеліта. З метою забезпечення виконання зобов'язання Позичальника повернути кредитні кошти, між Банком і Позичальником 10.10.2006 р. укладений Договір застави транспортних засобів №967, яким Позичальником надано в заставу Банку автомобіль Mitsubishi Outlander, придбаний Позичальником за кредитні кошти в автосалоні Аеліта. До серпня 2007 р. позичальник виконував свої зобов'язання з погашення кредиту відповідно до затвердженого кредитним договором графіком Але 07.09.2007р. Позичальник був звільнений з постійного міста роботи у зв'язку зі скороченням штату підприємства-роботодавця. Станом на 11.10.2007 р. заборгованість Позичальника за кредитним договором складала 27094,21 доларів США. В березні 2008р. Позичальник звернувся в Банк з метою врегулювання та погашення заборгованості Позичальника за рахунок предмету застави. При цьому сторонами було досягнуто згоди, що Позичальник залишає автомобіль на відповідальне зберігання Банку, а Банк, в свою чергу, буде шукати покупців на цей автомобіль за ціною, якої б було достатньо для повного погашення кредиту. Для цього 17.03.2008 р. Позичальником був переданий автомобіль на відповідальне зберігання Банку та була видана нотаріальна посвідчена Генеральна довіреність на ім'я одного з співробітників Банку. В квітні 2008 р., як стало відомо Позичальнику із співбесід із представниками Банку, автомобіль був реалізований і Банк не має жодних претензій до Позичальника. Таки чином, Банком фактично було звернуто стягнення на предмет застави відповідно до ст.4 Договору про заставу. Однак, з розрахунку до позовної заяви Позичальнику стало відомо, що суми, одержаної Банком за реалізований автомобіль, виявилось недостатньо для погашення кредиту та відсотків за його користуванням. І заборгованість за кредитним договором складає 6649,73 доларів США. Ця сума заборгованості свідчить про те, що автомобіль був реалізований Банком приблизно за 21000,00 доларів США, що не відповідає ринковій вартості цього автомобілю на період його реалізації. Більш того, як стало відомо Позичальнику, автомобіль був реалізований Банком державному виконавцю, який співпрацює з Банком з питань стягнення заборгованості на користь Банку. Фактична вартість автомобіля станом на квітень 2008р. складала 28000 - 30000 доларів США, з урахуванням того, що Позичальником були зроблені невід'ємні поліпшення автомобілю на суму більш, ніж 2000 доларів США. Відповідні факти будуть Позичальником доведені до відома служби безпеки Банку та у відповідні правоохоронні органи. Неможливо повторно розглядати справу за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача пояснив, що по даному кредитному договору відповідачем зобов'язання виконані повністю, крім того минули строки позовної давності, окрім цього, пояснив, що позивач змінив строк виконання зобов'язання за його вимогою було розірвано кредитний договір. Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №243/09-6 від 10.11.2006 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній отримав кредит для оплати придбаного автомобіля моделі Mitsubishi Outlander 2.4 Sport, у розмірі 31929,00 доларів США 00 центів, зі сплатою 11,5 % річних. Строк дії договору до 09 листопада 2012 року. Позивач вважає, що відповідачем зобов'язання за кредитним договором не виконані, у зв'язку з чим станом на 17.11.2017 року має наступну заборгованість: заборгованість за кредитом - 6 395,68 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 169 334,63 грн.; - за відсотками - 7 192,23 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 190 424,41 грн., - пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить - 1 714,92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 45 404,92 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить - 1 826,55 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 48 360,48 грн. В забезпечення виконання умов договору між сторонами було укладено договір застави транспортних засобів №967 від 10.11.2006 року, згідно умов якого відповідач передав Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в заставу транспортний засіб автомобіль моделі Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідач надав суду Акт приемки-передачі від 17.03.2008 року, з якого вбачається, що [PERSON] передав на відповідальне зберігання ДОФ АКБ «Укрсоцбанк» в особі керівного юрисконсульта відділу проблемної заборгованості [PERSON], автомобіль марки Mitsubishi Outlander, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], техпаспорт АЕС №008724, ключі від автомобілю. (а.с.45). Рішенням третейського суду при Асоціації українських банків від 12.12.2008 року було встановлено, що станом на 13.08.2008 року [PERSON] за кредитним договором №243/09-6 від 10 листопада 2006 року мав непогашену заборгованість у розмірі 9942 долари 90 центів США, що за курсом НБУ становить 48169 грн.38 коп. та вирішено договір кредиту №243/09-6 від 10 листопада 2006 року, укладений договір між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] розірвати та стягнути з [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» заборгованість по кредиту в сумі 48169 грн.38 коп. та третейський збір в сумі 881,69 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2009 року видано виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.12.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» в особі Дніпровської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» боргу. 29.04.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. (а.с.48). В обґрунтуванні позовних вимог, посилання на вказані рішення та відомості про їх виконання відсутні, представник позивача в судові засідання не з'являється на підтвердження або спростування даних фактів. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов'язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов'язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Позивач обов'язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов'язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами строком до 09 листопада 2012 року включно. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи доводи представника відповідача та як вбачається з матеріалів справи, позивач в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором з 09.11.2012 року на грудень 2008 року, шляхом звернення з вимогою про дострокове погашення заборгованості та мав право звернутися до суду із такими вимогами. Таким правом позивач скористався і його позовні вимоги про стягнення заборгованості та розірвання кредитного договору були задоволені повністю рішенням Третейського суду при Асоціації українських банків від 12 грудня 2008 року, за яким 29.04.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист. Після зміни строку виконання зобов'язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі. Таким чином, після вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості та розірвання кредитного договору, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину, площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом. Крім того, якщо за рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано зобов'язання, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, пені. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правових висновків, наведених Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 щодо нарахування та стягнення процентів від суми кредиту після спливу строку кредитування (п. 54), зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 УК України (дострокового повернення кредиту). В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача (Банка) забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою регламентовано наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Таким чином, оскільки позивач заявив вимогу про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором, яку було вже стягнуто з відповідача вищевказаним рішенням та видано виконавчий лист, а також вимоги по заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та пені, нарахованих за період з 2006 р. по 17.11.2017 р., тобто за період після спливу строку кредитного договору № 243/09-6 від 10.11.2006 року, підстави для стягнення тіла кредиту та передбачених договором процентів та пені відсутні. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачу в позові відмовлено повністю, то судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed