Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на наступне. [INFO]року помер чоловік заявника у справі - [PERSON]. У визначений законом термін заявник прийняла та оформила у встановленому порядку свої спадкові права, зокрема, їй державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Горпиняк В.О. 05.04.1996року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 485 (спадкова справа № 74-1996 року). В даному свідоцтві зазначено: «на підставі статті 529 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO] року є в рівних частках кожний: його жінка [PERSON], його син [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON], [INFO], що проживають в [ADDRESS]». Також, 05.04.1996року державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Горпиняк В.О. заявнику у справі, на підставі статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України було видано свідоцтво про право власності, зареєстрованого в реєстрі за №483, спадкова справа № 74-1996року, яке 16.04.1996р. за № 2-6 зареєстроване Марганецьким бюро технічної інвентаризації та 01.10.1996р. за №29/1540 зареєстроване в погосподарській Книзі Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. В цьому свідоцтві зазначено: « гр.-ка [PERSON], що проживає в [ADDRESS] є дружиною гр.-на [PERSON], померлого [INFO] року, якій належить право власності на ? частки в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується цим свідоцтвом за гр.-кою [PERSON] складається …(найменування переліку майна)». Так, позивач зазначає, що вона набула право власності на відповідне майно згідно його переліку, вказаному у правовстановлюючих документах - свідоцтві про право на спадщину за законом та свідоцтві про право власності, але реалізувати своє право власника на розпорядження даним майном (відчужити шляхом дарування або продажу) вона не має можливості у зв'язку з тим, що у зазначених документах її по-батькові «[PERSON]» помилково було вказано як «[PERSON]». В зв"язку з цими розбіжностями у заявника виникла необхідність зі зверненням до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги повністю і прохають суд їх задовольнити. Марганецька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, що є заінтересованою особою у справі, звернулася до суду з клопотанням, в якому зазначено, що рішенню суду, яким би воно не було, цілком довіряють та просять суд, дану справу слухати у відсутність їхнього представника. Свідок : [PERSON] підтвердила суду той факт, що [PERSON] вона знає та знала її чоловіка , який помер в [INFO] р., оскільки вони проживали в одному селі досить довгий час. Також свідок підтвердила суду, що [PERSON] дійсно по-батькові [PERSON], а не [PERSON]. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши заявника та її представника, свідка, вважає, що дана заява підлягає повному задоволенню, так як судом досліджено достатньо доказів, які підтверджують факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 1996 року, зареєстрованого державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Горпиняк В.О. за №485, де вказано: «спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO]року, є в рівних частках кожний: його жінка [PERSON], його сини [PERSON] та [PERSON], що проживають в [ADDRESS]»; та свідоцтва про право власності від 05 квітня 1996 року, зареєстрованого державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори Горпиняк В.О. за №483, яке зареєстроване 16.04.1996 року за №2-6 Марганецьким бюро технічної інвентаризації, де вказано: «гр.-ка [PERSON], що проживає в [ADDRESS] є дружиною гр.-на [PERSON], померлого [INFO] року, якій належить право власності на ? частки в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу. Спільне майно, право власності на яке в зазначеній частці посвідчується цим свідоцтвом за гр.-кою [PERSON] складається …(найменування переліку майна)», саме заявнику у справі - [PERSON]. Відповідно до положень ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі по батькові якої, що зазначені в документі не збігається з по батькові цієї особи, зазначеним у паспорті. На підставі рекомендацій п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 5 «… суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу …». Факт належності документів саме заявнику у справі, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.1996р., зареєстрованого за № 485 та свідоцтва про право власності від 05.04.1996р., зареєстрованого за № 483, знайшов своє підтвердження наступними письмовими доказами, тобто, копією паспорту заявника, в якому зазначено прізвище, ім'я та по-батькові - [PERSON]; свідоцтвом про смерть її чоловіка [PERSON]; довідкою виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району від 26.02.2014 р. До того ж, свідок [PERSON] підтвердила суду той факт, що [PERSON] дійсно по-батькові [PERSON], а не [PERSON]. Викладені вище обставини та відповідні документи, які долучені до матеріалів даної справи, що посвідчують особу заявника підтверджують той факт, що дійсним її по-батькові є [PERSON]. Що стосується питань щодо внесення якихось змін чи виправлень, і т.д. в будь-які правовстановлюючі документи, то, суд такі корективи не вносить, суд лише встановлює факт належності того чи іншого документу даній особі. На підставі викладеного та

Outcome: partial