Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачем заявлені зазначені вимоги з тих підстав, що вона є власником будинку № 36 по вул.Жовтнева в с.Осиково Бердичівського району (далі по тексту -будинку № 36 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .Відповідачі в 2009 році вселились в будинок № 36 тимчасово, на час ремонту в їх житлі , і проживали там з дозволу нині покійної [PERSON].Після її смерті вони продовжують проживати в будинку , не впускають її в , без дозволу користуються ним , на її вимоги звільнити будинок не реагують. В судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав повністю.Вказав. що в 2009 році попередній власник дозволив відповідачам вселитись в будинок тимчасово.Позивачка вимагає виселення відповідачів,які порушують її права власника. Відповідачі [PERSON],[PERSON] щодо позову заперечили частково.Визнають,що житло їм не належить, але вважають ,що не можуть бути виселені без надання іншого житла згідно із ст.109 ЖК України .Крім того, вважають ,що виселеня не може бути здійснене у зимовий час, згодні добровільно звільнити будинок в березні -квітні наступного року за умови визнання за ними права власності на будинок в с.Агатівка.Відповідач [PERSON] вказав, що проживав в будинку своєї прабаби без реєстрації зі своїми батьками з 1997 року, вказане житло мало перейти йому по спадщині . Він зареєстрований в [INFO], має власний будинок, але він перебуває в аварійному стані. Відповідачка [PERSON] вказала, що під час проживання [INFO] вона з покійним чоловіком збудували там господарські споруди, ремонтували будинок ,дбали про майно, сплачувала і до цього часу платить комунальні платежі. Від позивачки вимоги про виселення вперше почула в травні 2015 року, коли звернулась до неї щодо оформлення субсидії . Суд, вислухавши пояснення представника позивача ,відповідачів. свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку № 36 з 30.03.2015 року , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію її права на нерухоме майно (а.с.10). Підставою виникнення права власності позивача на будинок № 36 є рішення суду від 20.2.2015 року (а.с.11).Згідно з вказаним рішенням позивач набула право власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON],яка померла 25.06.2013 року року . Відповідачі в справі проживають [INFO] без реєстрації, про що свідчить довідка Осиківської сільської ради (а.с.7),а також пояснення свідків [PERSON]А, [PERSON],[PERSON], відповідачами такий факт не оспорюється.За даними УДМС України в Житомирській області відповідачі зареєстровані в [INFO] (а.с.19-20). т Факт чинення перешкод позивачу з боку відповідача у користуванні будинком № 36 ствердили суду вказані вище свідки,які є синами позивачки.Їм особисто відомо, що відповідачі на вимоги позивачки звільнити будинок не реагують , в будинок не пускають . З повідомлення Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області від 29.07.2015 року вбачається, що позивач вимушена була звертатись за захистом своїх прав власника через відмову відповідачів звільнити будинок № 36 (а.с.33). Отже, покази свідків,письмові докази стверджують доводи позивача про те, що відповідачі чинять позивачу як власнику житла перешкоди в користуванні та розпорядженні належним на праві власності житлом. Відповідачами такі доводи не спростовані жодним доказом, а навпаки, визнається, що вони добровільно не бажають звільнити житло, висувають певні умови, за яких можливе їх виселення. Дії відповідачів щодо чинення перешкод власнику суперечать вимогам ст.. 383 ЦК України, якою передбачено право саме власника квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання інших осіб. Позивач вправі згідно з ст..3 ЦПК України, ст.. 391 ЦК України звернутись за захистом порушеного права власності , в тому числі і в такий спосіб , як виселення відповідачів , що не суперечить ч.1 ст. 109 ЖК України. Відповідно до ч.1\~ст.156 ЖК України\~з врахуванням положень ч.1\~ст.405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Отже, виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення прав власності особи на будинок припиняє право членів сім'ї на користування цим будинком. Передбачаючи право власника жилого будинку на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку .Таким чином, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду України у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, №6-55662св10, згідно з якими право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.Судом встановлено, а відповідачами визнано, що вони вселились в будинок за згоди нині покійної [PERSON] на правах членів її сім"ї,їх права на користування будинокм припинились зі смертю [PERSON] 25.06.2013 року . Оскільки позивачка по справі є власником житлового будинку, в якому без її згоди проживають відповідачі по справі, то підставною є вимога про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення. З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати при зверненні до суду ( а.с.1), як це встановлено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved