Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу гаражу, укладеному від 10 грудня 2013 року з відповідачем та визнання права власності на гараж, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, вулиця Крупської, 1-м. В обґрунтування позову зазначає, що між ним та відповідачем, 10 грудня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу гаражу по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Згідно умов зазначеного договору, сторони дійшли згоди про продаж гаражу площею 25 м". Згідно до п. 2.1. договору продаж гаражу здійснено за 10 000,00 грн. Факт передачі гаража підтверджується п. 3.2, п. 3.3. договору, згідно до яких під передачею майна за Договором сторони вважали передачу технічної документації на гараж, а саме технічного паспорту на гараж. А пунктом 3.3. Договору зазначено, що позивач отримав від відповідача оригінал технічного паспорту на гараж по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Про факт передачі свідчить також знаходження оригіналу технічного паспорту в Позивача. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] на дату підписання спірного договору купівлі-продажу від 10.12.2013 року була єдиним власником гаражу по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області, ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на гараж, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши пояснення позивача в позовній заяві до суду, дослідивши докази, прикладені до позовної заяви в підтвердження позову, суд приходить до наступного. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], 10 грудня 2013 року було укладено договір купівлі-продажу гаражу по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Згідно умов зазначеного договору, покупець (Позивач) та продавець (Відповідач) дійшли згоди про продаж гаражу площею 25 кв. м. Згідно до п. 2.1. договору продаж Обєкту здійснено за 10 000,00 грн. Факт передачі Обєкту підтверджується п. 3.2, п. 3.3. договору, згідно до яких під передачею майна за Договором сторони вважали передачу технічної документації на гараж, а саме технічного паспорту на гараж. А пунктом 3.3. Договору зазначено, що Позивач отримав від Відповідача оригінал технічного паспорту на гараж по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Про факт передачі свідчить також знаходження оригіналу технічного паспорту в Позивача. Таким чином, Позивач сплатив Відповідачу, а Відповідач передав їх у власність Позивачеві. Однак Відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору що є перешкодою для реєстрації права власності на гараж на імя Позивача. [PERSON] на дату підписання спірного договору купівлі-продажу від 10.12.2013 року була єдиним власником гаражу по вул. Крупської, 1-м в сел. Пісочин Харківського району Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Тому відповідач мав право укладати спірний договір, а позивач має право отримати нерухоме майно, що продавалося. Однак, внаслідок того, що гараж було побудовано самовільно, то дана обставина стала перешкодою для реєстрації права на гараж по вул.. Крупської, 1-м в сел. Пісочин в Єдиному державному реєстрі прав власності на обєкти нерухомого майна. Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Мінрегіонбуду №91 від 24.06.2011 р., для введення в експлуатацію самовільно побудованого обєкту необхідно виготовити звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій спеціалізованою організацією. Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, інженерних мереж житлового будинку із господарськими спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, сел. Пісочин, вул. Шкільна, 15, означений житловий будинок літ. «Б-1» із господарським спорудами відповідає державним будівельним нормам, знаходиться в задовільному стані та його подальша експлуатація за цільовим призначенням можлива. Частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, повязаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved