Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Військової частини [NUMBER] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної державі. Посилався на те, що відповідач [PERSON] працював на посаді заступника начальника навігаційного відділення військової частини [NUMBER] . Відповідно до вимог ст. 112 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, відповідач обіймаючи вказану посаду, зобов`язаний був вести встановлений облік наявності озброєння, техніки, пального та інших матеріальних засобів, організовувати збереження майна роти, перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність; один раз на місяць звіряти дані матеріальних засобів з обліковими даними військової частини. Однак під час проведення службового розслідування було виявлено нестачу топогеодезичної техніки та майна закріпленого за [PERSON] , у зв`язку із чим останнього притягнуто до повної матеріальної відповідальності. Причиною нестачі військового майна стало недбале ставлення відповідача до своїх службових обов`язків щодо обліку, організації правильного збереження переданого йому та закріпленого за ним майна та топогеодезичної техніки. Відповідно до акту від 13 лютого 2015 року про вартісну оцінку заподіяної шкоди внаслідок відсутності майна, за відповідачем рахується спричинена шкода на загальну суму збитку 4 212 грн. 05 коп. Також відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 1995 року «Про затвердження Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними\~ особами у кратному співвідношенні до його вартості» з [PERSON] підлягає стягненню у трьохкратному розмірі шкода за нестачу майна (відбивача приладу «ЗТа5р» №16329). Отже, загальна сума збитку спричинена відповідачем державі (в/ч [NUMBER] ) становить 5712 грн. 05 коп. На даний час відібрати у [PERSON] пояснення з приводу поважності нестачі закріпленого за ним майна не має можливості, оскільки він відсутній на військовій службі та місце його перебування не відоме. В судовому засіданні прокурор Рапіта О.В. та представник військової частини [NUMBER] - Марчук А.Д. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх\~ задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином неодноразово був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~ доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що прокурор та представник позивача не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що згідно акту військової частини [NUMBER] , виданого на підставі наказу командира частини №190 від 02.07.2012 року, відповідач [PERSON] у період з 02 липня 2012 р. по 04 липня 2012 р. прийняв справи та посаду начальника навігаційного відділення військової частини [NUMBER] (а.с.27, 33-35). Таким чином, [PERSON] з 04 липня 2012 року є матеріально-відповідальною особою за топогеодезичну техніку та майно навігаційного відділення. Наказом командира військової частини [NUMBER] №36 від 06 лютого 2015 року доручено старшому геодезисту геодезичного\~ відділення топогеодезичного відділу [PERSON] провести службове розслідування по факту виявлення нестачі топогеодезичної техніки та майна закріпленого за заступником начальника навігаційного відділення капітаном [PERSON] (а.с.10). Під час службового розслідування встановлено, що з 22 грудня по 31 грудня 2014 року [PERSON] без поважних причин був відсутній на службі. У зв`язку із цим, командуванням в/ч [NUMBER] щоденно вживалися дієві заходи щодо його розшуку, однак вжиті заходи позитивних результатів не дали. Про факт самовільного залишення військової частини відповідачем, було повідомлено військову прокуратуру Чернівецького гарнізону (а.с.11-17). Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 березня 2015 року, який ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 травня 2015 року залишено без змін, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального\~ правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі (а.с.61-68). Під час розслідування також було встановлено, що з 01 листопада по 25 грудня 2014 року у військовій частині була проведена щорічна інвентаризація, в ході якої [PERSON] надав відомості про те, що закріплене за ним майно та топогеогдезична техніка в наявності. Однак при проведенні комісією повторної інвентаризації в період з 05.02.2015 року по 12.02.2015 року закріпленого майна та топогеодезичної техніки\~ за відповідачем було виявлено його нестачу (а.с.18-26). Так, відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності та відшкодування нею шкоди є сукупність наступних ознак: наявність прямої дійсної шкоди; протиправність дії або бездіяльність; причинний зв`язок між протиправним порушенням обов`язку і майновою шкодою. Крім того, в силу положень ст.ст. 58, 59, 63, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-XIV визначено, що командир особисто відповідає перед державою за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів. При цьому, порядок матеріальної відповідальності військовослужбовців визначено нормами спеціального законодавства, зокрема Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, згідно п. 8 якого визначено, що залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність. Так, відповідно до п.п. 1, 3, 13, 14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети; військовослужбовці за шкоду, заподіяну, зокрема, втратою спеціальної техніки, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна; перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України. Зокрема, переліком військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року № 880, визначено, що у трикратному розмірі відносно вартості військового майна відшкодовується винною особою нестача агрегатів, запасних частин, інструментів, приладів і приладдя до озброєння, військової техніки, устаткування, апаратури, засобів зв`язку, пального, масла і мастила, спеціальних рідин, палива, зокрема, нестача такого майна, що належить до бронетанкової та автомобільної техніки. З урахуванням вказаних вимог закону, а також довідки в\\ч [NUMBER] від 25 лютого 2015 року, сума невідшкодованої нестачі топогеодезичної техніки та майна закріпленого за відповідачем становить 5712 грн. 05 коп. (а.с.7-9). За таких обставин, враховуючи той факт, що топогеодезична техніка та майно, нестачу яких було виявлено позивачем, було передане на відповідальне зберігання відповідачу, і його втрата відбулася через недбале ставлення останнього до своїх посадових обов`язків, суд приходить до висновку про наявність неправомірного характеру дій відповідача, що перебувають у взаємозв`язку із нестачею такого майна. Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог військової частини [NUMBER] . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь\~ якого\~ ухвалено\~ рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved