Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з з позовом в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, а саме двокімнатною квартирою, яка знаходиться в [ADDRESS], шляхом виселення відповідачів з даної квартири. В позовній заяві позивач зазначає, що дана квартира належить ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі свідоцтва про право власності від 04.06.2015 року, виданого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Бублик Т.М. відповідно до ст.ст.54, 62 ЗУ «Про виконавче провадження» та на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого 02.10.2013 року начальником ВДВС Ніжинського МУЮ. Дана квартира раніше належала [PERSON], який на момент отримання позивачем майна у власність добровільно виселився. З кінця 2013 року в даній квартирі ніхто не проживав. Позивач займався пошуком покупців з метою її реалізації. 15.12.2015 року, при спробі представника позивача потрапити до спірної квартири, було виявлено заміну замків у вхідних дверях та знаходження в приміщенні невідомих осіб. Про даний факт представник позивача повідомив Ніжинське МВ УМВС України При виїзді оперативної групи Ніжинського ВП, було виявлено, що в квартирі самовільно без правових підстав проживають [PERSON] та її син [PERSON]. Ніхто з відповідачів в квартирі не зареєстрований, вони не є членами сім'ї колишнього власника. Договорів найму житлового приміщення з ними ніхто із власників квартири не укладав, проживають без дозволу позивача, як власника. Добровільно виселитися із квартири не бажають. На даний час просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом виселення відповідачів з належної йому квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, від представника позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Справу просить розглянути буз участі представника. Відповідачі в судове засідання повторно не з"явилися, хоча належним чином повідомлені. Тому суд прийняв рішення про розгляд справи у їхню відсутність з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та свідоцтвом про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Бублик Т.М. /а.с.7-8/. Відповідно до довідок Ніжинського МВ УДМВ [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], а [PERSON] знята з реєстрації за адресою [ADDRESS], в зв'язку вибуттям до м.Києва /а.с 13-14/. Як встановлено в судовому засіданні після переходу права власності на дану квартиру з [PERSON] на ПАТ «Укрсоцбанк», з кінця 2013 року в квартирі ніхто не проживав та не був зареєстрований. Відповідачі з їх пояснень почали проживати в спірній квартирі з 2014 року, що підтверджується матеріалами перевірки Ніжинського МВ УМВС України, чим чинять позивачу (новому власнику) перешкоди у користуванні та розпорядженні належною власністю. Тобто відповідачі, не будучи власниками спірної квартири, а також не являючись членами сім'ї (в розумінні ст.64 ЖК України) нового власника квартири та не маючи права користування нею, проживають в ній без відповідної правової підстави, чим чинять перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю. Згідно ч.1 cт.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК україни закріплює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про виселення відповідачів, оскільки встановлено, що відповідачі без відповідної правової підстави проживають у спірній квартирі, чим порушують право позивача, як власника, на вільне користування розпорядження своїм майном. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у дольовому порядку /а.с.2/.

Outcome: approved