Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказав, що за рішенням Пролетарського районного суду м. Донецьк від 22 грудня 2008 року на користь відповідача [PERSON] він сплачує аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частині з усіх видів заробітку. В березні 2014 року він одружився та має на утриманні дружину, яка знаходиться у декретній відпустці та малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В звязку з проведення АТО він зі своєю новою сімєю виїхав за межі проведення АТО та Донецької області, та в даний час мешкає в м. Умань Черкаської області. Власного житла він не має, тому змушений наймати житло, що значно погіршує його фінансовий стан. Крім того, всі речі та предмети домашнього побуту він змушений купувати заново. Він не має можливості сплачувати на користь відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходу, оскільки змінився його матеріальний стан. Просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дитини з ? частини усіх видів доходу до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином,надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заперечення проти позовних вимог позивача, згідно яких з 01 лютого 2015 року вона перебуває у безстроковій відпустці без збереження заробітної плати на весь період проведення АТО у звязку з неможливістю продовжувати аудиторську діяльність. Вона одна виховує їх спільну з відповідачем дитину. Витрати на харчування, лікування дитини збільшилися у 2-3 рази, оскільки ціни у місті Донецьк вищі, ніж на підконтрольній території України. Позивач обмежився участю у вихованні та утримання малолітньої доньки тільки сплатою аліментів, ніяких додаткових витрат з моменту їх розлучення не несе та навідується до дитину 1-2 рази на рік. Крім того, позивач працездатний, хронічних захворювань не має, на обліку у центрі зайнятості населення, як безробітний не перебуває. Дружина позивача отримала допомогу при народженні дитини, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому дитина від другого шлюбу на даний момент не потребує додаткових витрат. З 01.12.2014 року по 29.05.2015 р. позивач ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, скориставшись тим, що змінив місце роботи та переїхав до Черкаської області, не написав добровільно заяву на відрахування аліментів. Тільки після того, коли вона отримала дублікат виконавчого листа з позивача почали примусово стягувати аліменти. Просить суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити та слухати справу у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження від 15.11.2005 року, виданого Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції [PERSON], народилась 16.07.2005 року, її батьком зареєстрований [PERSON] . (а.с. 49) Згідно виконавчого листа № 2-8084-2008 року від 22.12.2008 року, виданого Пролетарським районним судом м. Донецьк, стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів доходів до повноліття дитини, але мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на користь [PERSON] починаючи з 01.12.2008 року (а.с. 59-60). Згідно дублікату виконавчого листа № 6/225/23/2015 від 20.04.2015 року, виданого Дзержинським міським судом Донецької області за рішенням Пролетарського районного суду м. Донецьк, стягнуто з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], 16 липня 2005 року в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, і продовжувати до повноліття дитини (а.с. 31). Згідно постанови серії ВП №47434950 від 05.05.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції [PERSON] звернуті стягнення на заробітну плату [PERSON] в розмір ? частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 01.04.2015 року (а.с. 30). Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про народження від 29.07.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] народилась 26.07.2014 року, її батьком зареєстрований [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб від 29.03.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.03.2014 року. (а.с.8). Згідно довідки № 23-09/47-2239 від 30.03.2015 року, виданої державною фінансовою інспекцією в Черкаській області, [PERSON] дійсно працює на посаді провідного державного фінансового інспектора Уманської обєднаної держфінінспекції Державної фінансової інспекції в Черкаській області з 01.12.2014 року по теперішній час. Заробітна плата [PERSON] становить: січень 2015 р. - 1308 грн. 58 коп.; лютий 2015 р. 1876 грн.07 коп.; березень 2015 р. 1752 грн. 80 коп.; квітень 2015 р. 1460 грн. 44 коп. (а.с. 12-13). Згідно договору оренди житлового приміщення від 20.05.2015 року, [PERSON] наймає житло строком 6 місяців, орендна плата становить 2000,00 грн. та комунальні послуги сплачує окремо від орендної плати (а.с. 14-15). Згідно довідки № 198/3 від 27.07.2015 року, виданої ТОВ «Стандарт-Аудит», [PERSON] є працівником ТОВ «Стандарт-Аудит» та з 01.02.2015 року перебуває у безстроковій відпустці без збереження заробітної плати на весь період проведення АТО (а.с.43). Судом встановлено, що позивач сплачує на користь відповідача на утримання дочки за рішенням суду аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. На теперішній час сімейний та матеріальний стан позивача дійсно змінився, у нього на утриманні знаходиться дитина від другого шлюбу та дружина, яка здійснює догляд за дитиною віком до 3 років. Проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на час розгляду справи у суді змінилося сімейне та матеріальне становище платника аліментів, то у відповідності до ст. 192 СК України є підстави для зменшення розміру аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів суд враховує наступне: в судовому засіданні встановлено, що на утриманні у відповідача знаходиться неповнолітня дитина та дружина, яка не працює і здійснює догляд за дитиною у віці до трьох років, тому відповідач не має можливості виплачувати аліменти на утримання дочки від першого шлюбу у розмірі 1/4 частини доходів. Доводи відповідача про те, що вона не працює не є підставою для відмови у задоволенні позову, тому що при встановленні розміру аліментів суд повинен враховувати не тільки матеріальне становище того, з батьків, з ким мешкає дитина, але й платника аліментів. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Суд вважає, що слід зменшити розмір аліментів, стягнутих з позивача на утримання дитини, з 1/4 до 1/5 частини всіх видів доходів відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial