Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину - сина [PERSON], [INFO].н. Просить стягнути з відповідача на її користь 1904,90грн. витрат, з яких: 1029,90грн. - оплата за харчування в дошкільному навчальному закладі за період з 01.04.2014р. по 28.02.2015р., 875грн. - оплата занять «Творчі архітектори» технічної студії «Винахідник» за період з 10.02.2014р. по 23.02.2015р. В обґрунтування вимог посилається на те, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №23 м.Тернопіль та гурток «Творчі архітектори» технічної студії «Винахідник». При цьому, нею було витрачено 2059,80грн. - оплата за харчування в дошкільному навчальному закладі за період з 01.04.2014р. по 28.02.2015р. та 1750 грн. - оплата занять «Творчі архітектори» технічної студії «Винахідник» за період з 10.02.2014р. по 23.02.2015р. Відповідач добровільно коштів на додаткові витрати на дитину позивачеві не надає, а тому позивач просить стягнути ці кошти у повному обсязі з відповідача. В судове засідання позивач не з»явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Позивач та відповідач є батьками [PERSON],[INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 01.04.2009р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.12.2010р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2011р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON],[INFO] народження в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.12.2010року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON],[INFO] народження відвідує дошкільний навчальний заклад №23 з 26.08.2011р. по даний час, про що свідчить довідка №12 від 09.02.2015р. Згідно квитанцій, наданих позивачем, нею сплачено, за період з 01.04.2013р. по 28.02.2015р., за харчування у дошкільному навчальному закладі №23 - 2059,80грн. Згідно довідки за вих. №06/02-15, виданої 06.02.2015р., [PERSON] відвідує групу «Творчі архітектори» в технічній студії «Винахідник» з 10.02.2014р. по даний час. Із квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що за період з 10.02.2014р. по 23.02.2015р., нею сплачено 1750грн. за відвідування групи «Творчі архітектори» в технічній студії «Винахідник». Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А згідно ч. 4 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачем доведено понесення нею додаткових витрат на дитину, що підтверджується квитанціями. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до переконання, що виходячи з принципу обов'язкової участі обох батьків в утриманні дитини, з відповідача слід стягнути на користь позивача половину від підтверджених в судовому засіданні додаткових витрат на дитину, а саме половину від 2059,80 грн., яка становить 1029,90 грн. та половину від 1 750грн., що становить 875грн. В силу вимог статті 88 ЦПК України, та враховуючи те, що позов задоволено на суму 1904,90 грн., із відповідача на користь держави слід стянути судові витрати, а саме 243,60грн. судового збору.

Outcome: approved