Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

ПАТ «Агрохолдинг Авангард» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення помилково перерахованих коштів в сумі 14\~201.60 грн. Представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути помилково перераховані кошти в сумі 8306,99 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (колишнє ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор»), працював на філії «Птахофабрика «[PERSON]» оператором лінії у виробництві харчової продукції сортування яйця з 01 травня 2015 року з оплатою праці згідно штатного розкладу. При формуванні відомості по виплаті заробітної плати бухгалтером товариства [PERSON] була допущена арифметична помилка, внаслідок якої замість авансу за червень 2015 року в розмірі 1420.16 грн. [PERSON] було перераховано суму в розмірі 14\~201.60 грн., при тому, що заробітна плата його за травень-червень 2015 року становить 1\~519.13 грн. В серпні 2015 року [PERSON] було звільнено за власним бажанням. Повернути помилково перераховані кошти відповідач не бажає, тому вони вимушені звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов не визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, приймаючи участь у попередніх судових засіданнях позов не визнав та пояснив, що кошти в сумі 14\~201,60 грн. не є помилково перерахованими позивачем, оскільки він вважає, що йому була виплачена заборгована заробітна плата та компенсація за відпустки на підприємстві ПАТ агрофірма «Авіс», з якої він перевівся до позивача. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін на підставі наявних матералів справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, враховуючи усі обставини по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що наказом № 150-к від 30 квітня 2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу у порядку переведення з ПАТ агрофірми «Авіс» до філії «Птахофабрика «[PERSON]» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» (колишнє ПАТ «Птахогосподарство «Червоний прапор»), оператором лінії у виробництві харчової продукції сортування яйця НЗ 1 з 01 травня 2015 року з оплатою праці згідно штатного розкладу. 06 серпня 2015 року [PERSON] було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), що підтверджується копією наказу № 597-к від 06.08.2015 року. При формуванні відомості по виплаті заробітної плати /авансу №1 від 23.06.2015 року бухгалтером товариства [PERSON] була допущена лічильна помилка, внаслідок якої замість заробітної плати/ авансу за червень 2015 року в розмірі 1420.16 грн. , що дійсно підлягало до сплати, [PERSON] було помилково нараховано 14201,60 грн. , а 23.06.2015 року було перераховано на його картковий рахунок № 26252001045092 суму в розмірі 14\~201.60 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача із ПАТ КБ «Фінансова ініціатива». Факт виявлення вказаної помилки зафіксовано в бухгалтерській довідці № 6 про виявлення лічильної помилки від 14.07.2015 року. Крім того, даний факт підтверджується актом виявлення лічильної помилки від 16.07.2015 року, складеним комісією у складі головного бухгалтера філії Птахофабрика «Авіс» ПАТ «Агрохолдинг Авангард» [PERSON], бухгалтера [PERSON], юрисконсульта [PERSON], письмовими поясненнями бухгалтера філії [PERSON] Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 14 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів, повязаних із застосуванням ст. 127 КЗпП України суди мають враховувати, що вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у звязку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. Роботодавець може звернутися із зазначеними вимогами до суду в порядку ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою передбачено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди». Статтею 127 КЗпП України передбачено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми. Судом встановлено, що відповідно до відомості по розрахунку заробітної плати за травень-серпень 2015 року [PERSON] була нарахована заробітна плата за травень та 08.06.15 року виплачено 1775,20 грн., при відсутності боргу 23.06.2015 року виплачено аванс за червень (зайво перераховані кошти) в сумі 14\~201,60 грн. Відповідно до наказу №10в від 30.05.2015 року [PERSON] надано щорічну основну відпустку тривалістю 15 календаних днів з 02.06.по 16.06.2015 року за відпрацьований період з 01.09.2013 року по 30.04.2015 року. Відповідно до наказу №33в від 20.07.2015 року [PERSON] надано щорічну основну відпустку тривалістю 09 календаних днів з 26.07. по 03.08.2015 року в рахунок невикористаної щорічної основної відпустки, перенесеної з ПАТ - агрофірми «Авіс». 06 серпня 2015 року [PERSON] було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), що підтверджується копією наказу № 597-к від 06.08.2015 року. В період роботи та знаходження у відпусці з червня по 06 серпня 2015 року із заробітної плати [PERSON] була відрахована заробітна плата: 30.06.2015 року -1155,68 грн.- компенсація за відпустку, 30.06.2015 року зарплата за червень1221,98 грн. (1519,13 - 297,15) грн., зарплата за липень - 2838,46 грн., зарплата за серпень- 678,49 грн., в рахунок погашення зайво виплачених коштів, внаслідок лічильної помилки , таким чином, станом на 06.08.2015 року (на день звільнення) заборгованість [PERSON] перед підприємством складала - 8306,99 грн. Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов"язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечуючи позов, відповідач [PERSON] та його представник не надали суду належних доказів, які могли спростувати позовні вимоги, щодо лічильної помилки і стягнення із [PERSON] зайво перерахованих йому коштів. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Агрохолдинг Авангард» підлягають задоволенню і стягненню із [PERSON] коштів у розмірі 8306,99 грн., як зайво виплачених внаслідок лічильної помилки. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з [PERSON] слід стягнути витрати понесені позивачем по оплаті судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 2649 (Н70063126) від 03.02.2016 року.

Outcome: approved