Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення шкоди в порядку регресу, посилаючись на наступне. 04 квітня 2012 року в м. Києві по пр. Оболонському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «ДЕУ Ланос», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та яка належить [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки ЗАЗ д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується первиною довідкою ДАІ, та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ\\2797186 від 18.02.2012 р., за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ДЕУ Ланос», д.н.з. [NUMBER]. Потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП згідно постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності. На підставі звіту № 2145 від 12.04.2012 року фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт» був складений страховий акт №131 1633-1 від 19.06.2012 року та був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт» було складено розпорядження про виплату страхового відшкодування №131 1633-1 від 22.05.2012 року та відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 051, 57 коп. Оскільки відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафорт», то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 01 липня 2013 року між ТОВ «МАРКС.КАП1ТАЛ» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. Враховуючи вищенаведене, право вимоги до відповідача перейшло позивачу згідно договору №01/01-07 2013Р від 01.07.2013 р. про надання фінансових послуг факторингу та додатку № 1 до цього договору. Посилаючись на вимоги ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 1 ст. 625, 1187 Цивільного кодексу України просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 3 051 грн 57 коп та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом подання оголошення в засобах масової інформації, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки, заперечень та клопотань не надійшло. Суд дослідивши всі докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 квітня 2012 року в м. Києві по пр. Оболонському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «ДЕУ Ланос», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та яка належить [PERSON] та автомобіля «ЗАЗ», д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (а.с.9). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що підтверджується первиною довідкою ДАІ, та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності. На момент ДТП між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Лафорт» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ\\2797186 від 18.02.2012 р., за яким було застраховано цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ДЕУ Ланос» д.н.з. [NUMBER] (а.с.10). Потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, так як відповідача було визнано винними у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ст.124 КУпАП згідно постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності.(а.с.9 зворот, а.с.11-12). На підставі звіту № 2145 від 12.04.2012 року фахівцем відділу врегулювання ПрАТ «СК «Лафорт» був складений страховий акт №131 1633-1 від 19.06.2012 року та був виведений розрахунок розміру страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілої особи (а.с.13-23). На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, страхового акту та розрахунку розміру страхового відшкодування, ПрАТ «СК «Лафорт» було складено розпорядження про виплату страхового відшкодування №131 1633-1 від 22.05.2012 року та відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 051 грн. 57 коп, що підтверджується платіжним дорученням №3387 від 09.07.2012 року. Відповідно п.38.1.1 (г) ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону». Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» уразі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону) повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Аналогічні норми щодо необхідності письмового повідомлення страхувальником страховика в указані строки про настання дорожньо-транспортної пригоди містяться в Договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачем та ПрАТ «СК «Лафорт». Оскільки відповідач не повідомив письмово протягом 3-х днів про настання дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «СК «Лафорт», то останній набув право вимоги до відповідача після виплати страхового відшкодування. 01 липня 2013 року між ТОВ «МАРКС.КАП1ТАЛ» та ПрАТ «СК «Лафорт» було підписано договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким клієнт відступив фактору свої права грошових вимог до боржників. Враховуючи вищенаведене, право вимоги до відповідача перейшло позивачу згідно договору №01/01-07 2013Р від 01.07.2013 р. про надання фінансових послуг факторингу та додатку № 1 до цього договору. Згідно п.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно п. 1 ст. 1078 ЦПК предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимоги та виносить рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 3 051 грн 57 коп., Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 663,60 грн (243,60 грн - судовий збір та 420,00 грн., витрати пов»язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача). На підставі викладеного,

Outcome: approved