Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання за спадкоємцем прав та обов'язків забудовника на спадкове майно, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], з яким вона постійно разом по день його смерті проживала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається із вказаного житлового будинку, належного спадкодавцю по праву власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.1988 року, зареєстрованого у БТІ за № 417 від 17.11.1988 року та дозволом на виконання робіт на підставі рішення Димитровської міської ради від 11.01.1989 року. На спадкування за законом першої черги після смерті [PERSON] вона має право, як дружина померлого, інших спадкоємців немає. У даному будинку вона з чоловіком зареєстровані з 2007 року. Вона прийняла спадщину, звернувшись з відповідної заявою до нотаріуса протягом шести місяців. Проте, нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, пояснивши, що у житловому будинку здійснено суттєві зміни, які не зареєстровані відповідно до чинного законодавства. Як з'ясувалось у БТІ, її чоловік, збудувавши будинок, не ввів його в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ і не зареєстрував своє право власності на збудований будинок, маючи всі дозвільні документи на знос старого будинку та будівництво нового. Окрім того, у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 12.11.1988 року у прізвищі чоловіка допущена помилка, а саме: його прізвище вказано як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]», як вбачається із свідоцтва про смерть, про що також зазначив нотаріус. У зв'язку з вказаною помилкою стає неможливо оформити її спадкові права. Про належність спірного будинку її чоловіку свідчить підпис останнього у договорі купівлі-продажу, в якому його прізвище вказано на російській мові як «[PERSON]», реєстрація права власності на вказаному договорі, де вказано прізвище її чоловіка, довідка БТІ, технічний паспорт від 1984 року та від 2014 року, дозвіл на виконання робіт від 21.01.1989 року, де також вірно вказано прізвище її чоловіка за даними його паспорту. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцеві їй необхідно для прийняття у спадщину житлового будинку. Оскільки [PERSON] здійснював будівництво вищевказаного будинку згідно із законом і у нього виникли права і обов'язки забудовника, які відповідно до ст.1218 ЦК України входять до складу спадщини, позивач просить суд визнати за нею у спадковому порядку права та обов'язки забудовника на вищевказаний житловий будинок, що залишився після смерті її чоловіка, та встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку від 12.11.1988 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність та про те, що вона на позові наполягає. Представник відповідача - Димитровської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] - чоловік позивача [PERSON], про що свідчать свідоцтва про смерть та укладення шлюбу (а.с.10, 11). Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.11.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області 12.11.1988 року, реєстровий номер 8095, та зареєстрованого у Красноармійському БТІ 17.11.1988 року за реєстровим номером 417, житловий будинок жилою площею - 9,9 кв.м, з відповідними надвірними будівлями і спорудами, розташований на земельній ділянці площею 1000 кв.м, за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] що встановлено на підставі наведеного договору купівлі-продажу (а.с.20). Даний договір підписаний російською мовою «[PERSON]». У технічних паспортах на вказаний житловий будинок за адресою: [ADDRESS], виготовлених за станом на вересень 1983 року та на 15.04.2014 року, у графі власник також зазначений російською мовою «[PERSON]» (а.с.12, 15). Згідно за технічним паспортом на вказаний житловий будинок, виготовленим за станом на вересень 1983 року, зазначено, що жилий будинок за адресою: [ADDRESS], знесений (а.с.15-18). Відповідно до дозволу відділу комунального господарства виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів б/н від 22.01.1989 року [PERSON] дозволено будівництво нового будинку зі зносом старого та будівництво літньої кухні та гаражу на зареєстрованому за домоволодінням земельній ділянці по [ADDRESS] (а.с.19). Згідно за технічним паспортом, виготовленим за станом на 15.04.2014 року, за адресою: [ADDRESS], знаходиться житловий будинок загальною площею 70,8 кв.м (а.с.12-14). Відповідно до довідки комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 16.04.2015 року старий житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 12.11.1988 року, реєстр.№ 8095, зареєстрований у БТІ 17.11.1988 року, був знесений і у 1996 році на його місці був збудований новий житловий будинок загальною площею 70,8 кв.м. Відомостей про реєстрацію права власності на новий житловий будинок у БТІ не мається (а.с.21). Відповідно до довідок приватного підприємства «Домінант-Сервіс» та голови квартального комітету № 3 від 05.06.2015 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 02.11.1984 року по день своєї смерті [INFO] року, фактично проживаючи за адресою: [ADDRESS], з 17.05.2007 року по [INFO] року (а.с.49, 50). Судом також встановлено, що у копії паспорта, виданого 11.01.2001 року на ім'я померлого [PERSON], його прізвище вказано як «[PERSON]», тоді як у договорі купівлі-продажу житлового будинку від 12.11.1988 року його прізвище зазначено як «[PERSON]». Також прізвище «[PERSON]» зазначено і в наведеному свідоцтві про смерть (а.с.7-9, 11, 20). Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначено в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, на підставі наведених доказів судом достовірно встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 12.11.1988 року належить померлому [PERSON]. Невірний запис його прізвища у правовстановлюючому документі вимагає від позивача необхідності доказування його належності саме [PERSON] Встановлення цього факту має для заявника правові наслідки, оскільки вона бажає оформити спадкове майно, що залишилася після смерті її чоловіка. Згідно даних Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.06.2015 року та інформації приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 15.06.2015 року на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, 12.12.2014 року відкрита спадкова справа № 143/2014 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (а.с.45-48). Відповідно до інформації приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 15.06.2015 року ним 25.02.2003 року за реєстровим № 637 був посвідчений заповіт від імені [PERSON], згідно з умовами зазначеного заповіту житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], у випадку смерті [PERSON] заповідається [PERSON]. 12.12.2014 року [PERSON] була подана заява про відмову від спадщини за заповітом. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 15.04.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки позивачем надано правовстановлюючий документ на житловий будинок, в якому здійснено суттєві переобладнання, і вказані зміни в житловому будинку не зареєстровані відповідно до чинного законодавства, як того вимагає п.1.2 гл.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.22). Частиною першою ст.182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно за ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. За п.1.6 Тимчасового положення»"Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства Юстиції України за №7/5 від 07.02.2002 року, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що померлим на законних підставах було збудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS], але за життя він не ввів його в експлуатацію і не зареєстрував своє право власності. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно за ст.ст.177, 190 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо. За приписами ч.1 ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обов'язки як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищеприведене, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання за нею у спадковому порядку права та обов'язки забудовника на житловий будинок [ADDRESS], з відповідними існуючими надвірними спорудами та побудовами, що залишилася після смерті її чоловіка, підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved