Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Малиновський РВ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти відповідача з реєстраційного обліку. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 року. Відповідач, будучи членом сім'ї колишнього власника, і досі зареєстрований у цій квартирі. При цьому відповідач з 2009 року проживає в м. Москва та є громадянином Російської Федерації. У зв'язку з необхідністю зняти відповідача з реєстраційного обліку позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав . Позивач в судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача подав заяву про визнання позову з проханням розглядати справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи Головного управління ДМС в Одеській області в особі Малиновського РВ ГУ ДМС в Одеській області в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки представник відповідача позовні вимоги визнав, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення, що відповідає вимогам ст. 174 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належить на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2014 року, укладеного між ним та [PERSON], [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Право власності позивача на квартиру було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) у квартирі за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання [PERSON] як брата [PERSON]. [PERSON] не проживає за зазначеною адресою. Згідно з виданої ним довіреності на представництво інтересів у суді, відповідач є громадянином Російської Федерації та проживає в м. Москва. Зважаючи на той факт, що квартира належить позивачу на праві власності, а відповідач, будучи братом колишнього власника квартири, на відповідній правовій підставі, здійснював користування нею, суд вважає, що між сторонами виникли відносини із приводу користування чужим майном (сервітуту), які регулюються главою 32 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Оскільки брат відповідача здійснив відчуження квартири за адресою: [ADDRESS], то суд доходить висновку про припинення існування правової підстави для користування відповідною квартирою відповідачем. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд дійшов до наступних висновків. Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи зі змісту цієї норми закону, ухвалене рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Тобто подальше зняття з реєстрації місця проживання такої особи рішенням суду не потрібно, оскільки це є компетенцією відповідних органів. Крім того, суд звертає увагу, що Малиновський РВ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не є відповідачем по справі, у той час як рішення суду не може покладати зобов'язання на осіб, які не є сторонами по справі. На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині та вважає за необхідне визначити порядок виконання рішення, зазначивши, що воно є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку з відповідною адресою, що передбачено ст. 217 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved