Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

КС «Полтава і полтавці» звернулись до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначають, що 17.11.2007 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON]\~\~був укладений кредитний договір № 185, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 20 000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,15 % щоденно на залишок суми кредиту та строком користування 24 місяці до 17.11.2009 року. [PERSON] порушив строк повернення кредиту, в результаті чого допустив значну заборгованість. 25.03.2015 року позивачем до суду надана уточнена позовна заява, посилаючись на вказані обставини в ній, просить стягнути на користь Кредитної спілки «Полтава і полтавці» з [PERSON] за період з 31.03.2009 року по 10.02.2015 року заборгованість за кредитним договором № 185 від 17.11.2007 року в сумі 56 807,82 грн, а також стягнути судові витрати. Представник позивача КС «Полтава і полтавці» у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] просить справу розглянути у його відсутність, відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року між КС «Полтава і полтавці» та [PERSON]\~\~був укладений кредитний договір № 185, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 20 000 грн. з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,15 % щоденно на залишок суми кредиту та строком користування 24 місяці до 17.11.2009 року. Пунктом 3.3 Договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, при цьому відсотки за користування кредитом нараховується на залишкову суму кредиту починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до п. 5.1 договору, позичальник зобов'язався щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів відповідно до графіку погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 17.11.2009 року. Згідно п.6.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні кредитор має право подвоїти процентну ставку вказану в п. 1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту. Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору (п.8.1.). У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх платіжних та інших зобовязань, він зобовязаний виконати невиконані або неповністю виконані зобовязання, сплатити подвійні потрійні проценти відповідно до п. 6.2. цього договору, а також відшкодувати кредитору шкоду, спричинену таким невиконанням або неналежним виконанням, включаючи втрачену вигоду (п.8.2.). Якщо суми, що вноситься позичальником, недостатньо для сплати строкового платежу та нарахованих процентів, то у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом, а надлишок суми відноситься в рахунок сплати основного боргу (п.8.3). Кредитна спілка виконала зобовязання перед відповідачем [PERSON] та надала останньому кредитні кошти. У свою чергу відповідач належним чином не виконав умови договору, кошти на повернення кредиту повертав з порушенням строків та не в повному обсязі. Згідно наданого позивачем графіку розрахунку, сума заборгованості за користування кредитом та відсотками станом на 11.12.2013 року становить 45 510,56 грн та складається з тіла кредита 8 889,13 грн, заборгованості за відсотками 28 463,47 грн та потроєних відсотків 8157,96 грн. За положеннями ст. ст. 257, 261, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до преривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Тобто до дій, що свідчать про визнання особою свого боргу, можуть належати й фактичні дії, які свідчать про таке визнання, а саме: визнання претензій частково або у повному обсязі, часткове погашення боргу, написання розписки та інше. За змістом указаних норм перебіг позовної давності переривається вчиненням зобовязаною особою в період перебігу позовної давності дії, що свідчить про визнання нею боргу. Як вбачається з наданої банком довідки, протягом 2007-2013 років відповідач здійснював часткове повернення кредиту та відсотків за його користування, а саме: ДатаЗагальна сума платежу (грн..) 17.12.20071381,00 17.01.20081381,00 17.02.20081656,00 26.03.20081650,00 25.04.20081700,00 24.05.20081656,00 04.07.2008500,00 10.07.200810000,00 23.08.2008190,00 17.09.2008790,00 06.11.20081010,00 20.11.2008776,00 23.03.2009100,00 30.04.200950,00 31.07.2009100,00 19.09.2009200,00 30.11.2009600,00 26.03.2010300,00 10.04.2010200,00 29.05.2010500,00 30.06.2010200,00 28.07.2010250,00 31.08.2010250,00 25.11.2010200,00 30.12.2010200,00 27.01.2011200,00 24.02.2011200,00 24.03.2011200,00 12.05.2011200,00 23.06.2011500,00 22.07.2011500,00 25.08.2011500,00 28.09.2011500,00 28.10.2011500,00 04.01.2012500,00 06.02.2012500,00 03.04.2012500,00 31.05.2012500,00 22.10.2012500,00 19.11.2012500,00 20.12.2012500,00 28.01.2013500,00 28.02.2013500,00 12.04.2013500,00 20.05.2013500,00 Всього : 34 640,05грн. Останній платіж здійснено 20.05.2013 року. На підставі вище викладеного, суд вважає, що позивач, у відповідності до погоджених сторонами умов договору та вимог закону, в межах строку позовної давності звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити відсотки. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими коштами боржник зобовязується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до його виконання. Згідно вимог чинного законодавства України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобовязанні строк (термін) його виконання (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання, згідно положень ст. 625 ЦК України. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. Відповідно до поданої позовної заяви КС «Полтава і полтавці» у березні 2015 року, яким збільшено вимоги та обраховано станом на 10.02.2015 року [PERSON] має заборгованість по кредиту в сумі 56 807,82 грн, з яких: 7 691,94грн заборгованість за основною сумою кредиту, 46 639,07 грн сума нарахованих відсотків, 2 476,81 грн збільшення суми боргу з урахуванням інфляції за 2013-2015 р.р. Відповідач здійснив часткову оплату відсотків за користування кредитом за період з 17.03.2008 року по 10.02.2015 року в сумі 19 677,36грн, тому заборгованість за відсотками зменшується на 19 677,36грн і складає 46 639,07 грн. Умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 185 від 17 листопада 2007 року (п. 9.1. «Відповідальність сторін»), який ніким по справі не оспорений, встановлено, що при порушенні строків сплати основної суми кредиту та/або процентів, вказаних у Графіку розрахунків (додаток № 1 до цього Договору) більше ніж на три дні, процентна ставка, вказана в п. 1.1. - 0,15 відсотків щоденно на залишок основної суми кредиту, подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості, а якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння позичальник порушує строк сплати кредиту та/або процентів, вказана процентна ставка потроюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості. При визначенні розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок є не правильним та підлягає уточненню. Так, проводячи розрахунок щоденної суми відсотків за користування кредитом, позивачем з посланням на п. 9.1. кредитного договору, потроєно проценту ставку. На думку, суду, дані дії позивача є необґрунтованими, оскільки право позивача проводити згідно п.9.1. кредитного договору нарахування подвоєної та потроєної процентної ставки за кожен день прострочення та додатково 1% від суми кредиту за кожен день прострочення, є визначеним засобом цивільно-правової відповідальності у вигляді неустойки, а не процентами за користування кредитом, а тому зазначена в розрахунку сума підлягає розмежуванню. Виходячи з даних підтверджених матеріалами справи, розмір процентів за один день користування кредитом, які підлягали сплаті відповідачем згідно п. 1.1. договору, становить 7691,94/ 100% х 0.15%= 11, 54 грн. Оскільки кількість прострочених днів, за період часу з 20.05.2013 року по 10.02.2015 року, склала 632 дні, то загальна сума заборгованості по процентам становить 632 х 11,54 = 7293,28 грн. Різниця між вказаною сумою та загальною сумою процентів нарахованих позивачем, якраз і складає суму неустойки, яку останній прохав стягнути з відповідача. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №6-100цс14 від 03 вересня 2014 року, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Виходячи з вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та зменшення розміру нарахованих підвищених відсотків з 46 639, 07 грн. до 14 985, 22 (7 691, 94 + 7 293,28 )грн., що відповідає розміру заборгованості за основною сумою кредиту та процентів за користування. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позовна заява КС «Полтава і полтавці» підлягає частковому задоволенню, а з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 185 від 17.11.2007 року станом на 10.02.2015 року в розмірі 47 702,47 грн, а саме: 7691,94 грн заборгованість за основною сумою кредиту, 7 293,28 грн. сума нарахованих відсотків, 14 985, 22 грн. - пеня, 2476,81 грн збільшення суми боргу з урахуванням інфляції за 2013-2015 р.р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь КС «Полтава і полтавці» підлягає стягненню 805,45 грн судового збору.

Outcome: approved