Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє її представник -адвокат Ліненко О.А., звернулася до суду з позовом, в якому просить суд усунути їй перешкоди у користуванні власністю, визнавши відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме в квартирі за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з тривалою відсутністю відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин. Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що 18.12.2020 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, вона являється власником квартири [ADDRESS] . [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 04.01.2018 року від імені [PERSON] , здійснив продаж квартири [ADDRESS] позивачу та зобов`язався до 25.12.2020 року зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб в проданій квартирі. На сьогоднішній день зареєстровані в даній квартирі відповідачі з реєстраційного обліку не зняті, [PERSON] , не має можливості встановити місце проживання, перебування відповідачів, які в квартирі не проживають з 2018 року та не заперечує про зняття їх з реєстраційного обліку. При цьому зазначив, що відповідачі в даній квартирі з 2018 року не з`являються, в утриманні квартири та сплаті комунальних послуг участі не приймали. Реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає позивачу у праві розпорядження та користування нею. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Ліненко О.А. в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином; адвокат Ліненко О.А. надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі його довірителя, відповідно до якої позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися за місцем реєстрації відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позов відповідачі до суду не направили. Заяв про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходило. Третя особа- [PERSON] , в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій прохає розглянути справу у його відсутність, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Третя особа - виконавчий комітет П`ятихатської міської об`єднаної територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Як встановлено судом, позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2020 року є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18.12.2020 року та копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2020 року (а.с.7,8) Згідно копії домової книги на буд. [ADDRESS] з 17.06.2010 року в квартирі зареєстрована [PERSON] , а з 12.07.2010 року зареєстрований [PERSON] (а.с.9-10) Згідно довідки №195 про підтвердження місця проживання [PERSON] виданої депутатом П`ятихатської міської ради Івашиною О.Ю., від 18.12.2020 року - [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] та співмешканцем [PERSON] ; [PERSON] за данною адресою не проживає з вересня 2010 року, останнім часом перебуває за кордоном. (а.с.11) Згідно довідки №196 про підтвердження місця проживання [PERSON] , виданої депутатом П`ятихатської міської ради Івашиною О.Ю., від 18.12.2020 року - [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом зі співмешканкою [PERSON] та її сином [PERSON] ; [PERSON] , за данною адресою не проживає з вересня 2010 року, останнім часом перебуває за кордоном. (а.с.12) У вказаному будинку, згідно копії довідки про склад сім`ї виданої ВК П`ятихатською міською радою Дніпропетровської області №2430 від 04.12.2020 року, зареєстрований [PERSON] , його мати [PERSON] та [PERSON] які, за даними актів про встановлення фактичного місця проживання від 18.12.2020 р., складених депутатом П`ятихатської міської ради , з вересня 2010 року не проживають за вказаною адресою. (а.с.13). Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач, як власник житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після набуття його у власність, не мала будь-яких домовленостей із відповідачами щодо подальшого користування чи проживання відповідачів у належному позивачу на праві власності вказаному житловому приміщенні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ( ч.1 ст.321 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. За змістом ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 29 цього Кодексу місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зобов`язує громадянина України, а також іноземця чи особу без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. За правилом ч. 1 ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Право власності припиняється в результаті відчуження власником майна ( ст.346 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 401 ЦК України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Виходячи з того, що відчуження позивачу [PERSON] квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , колишнім власником - [PERSON] призвело до припинення права власності останньої на вказану квартиру, а тому і на припинення права користування зазначеною квартирою нею та членами її сім`ї, зокрема відповідачем [PERSON] , будь-яких домовленостей щодо права користування вказаним житловим приміщенням між позивачем [PERSON] та відповідачами - [PERSON] і [PERSON] не було, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved