Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 04 січня 2019 року його було прийнято на посаду охоронця в СТОВ «Батьківщина», про що було зроблено відповідно запис в трудовій книжці, наказ №3-19/18 від 03.01.2019 року. 07 липня 2020 року начальник служби охорони всіх охоронників даного підприємства змушував писати заяви за власним бажанням, проте позивач відмовився. Приїхавши на наступну зміну 09 липня 2020 року він дізнався, що його було звільнено з даного підприємства за угодою сторін, проте ніяких заяв про звільнення він не підписував, розрахунок він отримав 09-10 липня 2020 року, трудова книжка знаходиться у нього, так як попередньо в кінці березня 2020 року він її взяв у керівництва для вирішення питань у Пенсійному фонді щодо призначення пенсії за віком. Звернувшись до Прилуцької окружної прокуратури щодо його незаконного звільнення керівництвом СТОВ «Батьківщина», яке було за належністю направлено до Управління Держпраці у Чернігівській області, звідти надійшла відповідь що під час контрольного заходу порушень трудового законодавства в частині дотримання процедури його звільнення з боку відповідача не було встановлено та рекомендовано звернутися до суду, \~а тому просить суд поновити його на роботі на посаді охоронника СТОВ «Батьківщина» та стягнути з СТОВ «Батьківщина» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 липня 2020 року по теперішній день. 16.09.2021 року від представника відповідача СТОВ «Батьківщина» адвоката Карпенка В.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вважає не доведеним порушення прав позивача, доводи позивача про не підписання ним заяви про звільнення за угодою сторін не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, також перевіркою Управління Держпраці Чернігівській області з даного приводу не було виявлено порушень трудового законодавства, тому просить у задоволені позову відмовити також у зв"язку з тим, що строки звернення з таким позовом до суду, визначені ст. 233КЗпП України позивачем пропущені.\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, обгрунтувавши його доводами, викладеними у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає вимоги позивача необгрунтованими та безпідставними, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно копії трудової книжки заповненої на ім`я [PERSON] серія [NUMBER] від 16.08.1979 року вбачається, що позивач [PERSON] був прийнятий на посаду охоронника СТОВ «Батьківщина» з 04.01.2019 року згідно наказу №3-19/18 від 03.01.2019 року(а.с.6) Згідно копії повідомлення Управління Держпраці у Чернігівській області про результати розгляду звернення від 30.10.2020 року вбачається, що Управлінням проведено позаплановий контрольний захід СТОВ «Батьківщина», в ході якого було встановлено, що відповідно до наказу СТОВ «Батьківщина» від 08.07.2020 №08-20/208 [PERSON] звільнено з посади охоронника підрозділ ХПП за угодою сторін згідно з ч.1 ст.36 КЗпП України з 08 липня 2020 року, трудову книжку та розрахункові кошти він отримав у день звільнення, а тому під час контрольного заходу порушень трудового законодавства в частині дотримання процедури його звільнення з боку керівництва СТОВ «Батьківщина» не було встановлено(а.с.9). Статтею 43 Конституції України\~закріплено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. \~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 232 КЗпП України\~безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: серед іншого, працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті\~221\~і статті\~222\~цього\~Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 233 КЗпП України\~працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права,\~а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Отже, вбачається, що спір про поновлення на роботі працівника вирішується виключно судом, а не роботодавцем за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті\~221\~і статті\~222\~цього\~Кодексу. Строк звернення працівника до суду з такими вимогами про поновлення на роботі згідно\~ст. 233 КЗпП України\~визначено в один місяць з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, тоді як позивач з даним позовом звернувся до суду у липні 2021 року, коли звільнення відбулося 08 липня 2020 року, і дізнався позивач про звільнення, згідно його ж позовної заяви, 09 липня 2020 року. Тобто, позивач пропустив перебачений\~КЗпП України\~строк звернення до суду з позовом про поновлення його на роботі.\~\~\~\~\~ Слід вказати, що про поновлення такого строку судом згідно\~ст. 234 КЗпП України\~сторона позивача не зверталася.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У\~Постанові № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що встановлені статтями\~228,\~233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05, пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», («Perez de Rada Cavanilles v. Spain»), заява №28090/95).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Цивільне судочинство, згідно зі\~ст.12 цього ж Кодексу, здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~\~ \~ \~ \~ \~Обов`язок доказування передбачений також\~ст.81 ЦПК України. Позивачем не надано доказів про не підписання ним заяви про звільнення за угодою сторін. Також, свої доводи позивач спростовує в своєму ж позові, так як він вказує, що 09-10 липня 2020 року він дізнався про звільнення і отримав розрахунок, що в сукупності наводить про надуманість і безпідставність даного позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~З огляду на зазначене вище, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, оскільки позивач пропустив встановлені\~ст. 233 КЗпП України\~строки звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, тому такий позов про поновлення на роботі задоволенню не підлягає.\~\~\~\~ \~\~Стаття 236 передбачає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом\~виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі\~незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Проте, оскільки, рішення судом про поновлення на роботі не приймалось, тому така похідна вимога, як стягнення середнього заробітку також задоволенню не підлягає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed