Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовних\~ вимог. Позивачка 15.03.2019 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому у них [INFO] народилась донька Вікторія. Згідно дублікату виконавчого листа №2-1251-03, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом на підставі ухвали №442/4910/17 від 12.07.2017 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на дочку - [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, починаючи з 28.03.2003 року і до її повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах з червня 2014 року по травень 2018 року утворилася значна заборгованість по аліментах. Відповідач недобросовісно відносився до обов`язку по сплаті аліментів, ігнорував її вимоги щодо належної сплати аліментів на утримання спільної дочки. Така поведінка відповідача ставила її та дочку у скрутне матеріальне становище, при тому, що донька є дитиною - інвалідом, а тому витрати на її утримання є досить великими. Згідно здійсненого нею розрахунку, загальна сума неустойки (пені) становить 603828,96 грн., яку просить стягнути з відповідача. Поряд з цим, 03.12.2019 року позивачем [PERSON] подано новий розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 28.10.2019 року становить 1106,15 грн. Рух по\~справі. 15.03.2019 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 03.04.2019 року, а.с. 48, 57. Ухвалою від 18.03.2019 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 18.04.2019 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, а.с.49. 27.03.2019 року та 12.04.2019 від сторін по справі надійшли клопотання про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а.с. 53,58. 12.04.2019 року від представника відповідача адвоката Коцан Р.М. надійшов відзив на позовну заяву та докази направлення такого позивачу. Крім цього, представник відповідача адвоката Коцан Р.М. подав заяву про залучення третьої особи, а.с. 59-76. Ухвалою від 18.04.2019 року в зазначеній справі постановлено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.05.2019 року, а.с.77. 22.04.2019 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а.с. 83-99. 13.05.2019 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, а.с. 103. 14.05.2019 року розгляд справи відкладено до 03.06.2019 року за клопотанням позивача, а.с. 105-106. 03.06.2019 року розгляд справи не проводився в зв`язку з неможливістю забезпечити судове засідання звукозаписувальним пристроєм, розгляд справи відкладено на 20.06.2019 року, а.с. 110. 03.06.2019 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження в справі, а.с. 112. 20.06.2019 року клопотання позивача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме - справі №442/2688/19, провадження №4с/442/19/2019 за скаргою [PERSON] на неправомірні дії головного державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а.с. 121. 25.10.2019 року від позивача надійшло клопотання про відновлення провадження, а.с. 123. 28.10.2019 року провадження по справі поновлено, призначено до судового розгляду на 18.11.2019 року, а.с 131. 15.11.2019 року від представника відповідача адвоката Коцан Р.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому процесі, а.с 137. 18.11.2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 06.12.2019 року, а.с 138-139. 03.12.2019 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нового розрахунку заборгованості по аліментах та докази направлення такого відповідачу, а.с. 143-148. 06.12.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості відповідачу ознайомитись з новим розрахунком заборгованості по аліментах на 13.12.2019 року, а.с. 149-151. 13.12.2019 року в судовому засіданні продовжено перерву для надання можливості відповідачу скористатись послугами іншого представника на 23.12.2019 року, а.с 154-155. 20.12.2019 року представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, а.с. 157-158. 23.12.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 28.01.2019 року, а.с. 167-169. Доводи учасників справи. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснили, що відповідач систематично не проводив оплату призначених судом аліментів, знаючи, що стан здоров`я їхньої доньки є критичним, донька потребує дорого вартісного лікування за кордоном та постійної підтримуючої реабілітації. В зв`язку з відсутністю коштів на лікування доньки, вона зверталась за допомогою до різних фондів, волонтерів, які б допомогли в організації збору таких коштів та проведення лікування. Відповідач, достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти саме у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, сказав їй, що втратив роботу, не має можливості сплачувати аліменти і періодично (переважно через місяць) сплачував їй аліменти у розмірі від 500 до 1000 грн., при цьому був працевлаштований на двох роботах і отримував значний дохід. Такі дії відповідача вважають умисними та спрямованими на уникнення відповідальності. Ствердили, що будь-якої усної домовленості між нею та відповідачем щодо добровільної сплати аліментів ніколи не було, вона ніколи не зверталась до Відділу ДВС з заявою про повернення їй виконавчого листа про стягнення аліментів. В той же час, коли в червні 2017 року вона звернулась до відділу ДВС з питанням щодо неотримання аліментів, їй було повідомлено про повернення виконавчого листа, якого вона не отримувала. У зв`язку з цим державний виконавець зверталась до суду з поданням про видачу його дублікату, яке було задоволено і державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та нараховано заборгованість за останні 3 роки. Вказують, що їхньої вини у втраті виконавчого листа немає, відповідач знав про необхідність сплати їй аліментів, умисно приховував своє місце праці, не сплачував аліменти у визначеному судом розмірі, а тому просять позов задоволити. Також вважають, що немає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки такий до спірних правовідносин не застосовується. Представник відповідача адвокат Шемеляк Г.Т. позов заперечила повністю. Крім того, заявила клопотання про застосування строків давності, з підстав які виклала письмово. Вказала, що нарахований позивачем розрахунок пені суперечить як моральним засадам розумності, так і чинному законодавству, оскільки відповідачем проводилась оплата аліментів у добровільному порядку. Щодо періоду нарахування пені за прострочення сплати аліментів з 01 червня 2014 року, то зазначає, що його вина взагалі відсутня, оскільки в 2013 році позивач звернулась в органи ДВС з заявою про повернення виконавчого листа і 20.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Виконавче провадження було повторно відкрито лише в липні 2017 року за заявою стягувачки. Відтак, нарахування пені за даний період вважає безпідставним. Крім того, при здійсненні позивачкою розрахунку пені, зазначено період з липня 2014 року по травень 2018 року, при тому, що остання прострочка мала місце у серпні 2017 року. Просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю. Стислий виклад обставин встановлених судом. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, в якому у них [INFO] народилась донька [PERSON] , а.с. 3. Згідно дублікату виконавчого листа №2-1251-03, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом на підставі ухвали №442/4910/17 від 12.07.2017 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, починаючи з 28.03.2003 року і до її повноліття, а.с. 4. З посвідчення серії [NUMBER] , виданого 23.01.2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради Львівської області, вбачається, що [PERSON] з 03.01.2018 року по 15.01.2020 року призначено до виплати допомогу на дітей інвалідів до 18 років, а.с. 5. З розрахунку заборгованості по аліментах від 28.10.2019 року №15.10-43/Д5/12291 складеного головним державним виконавцем Трускавецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Гайгель [PERSON] , вбачається що станом на 28.10.2019 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 1106,15 грн., а.с. 145 - 146. В той же час, позивачем [PERSON] здійснено розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 01.07.2014 року по 31.05.2018 року, і сума такого становить 603828,96 грн., а.с. 8-46. 20.12.2019 року представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності. Позиція суду. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~часткового задоволення\~позовних вимог. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані ст. 196 Сімейного Кодексу України, із змісту якої вбачається, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). Як зазначено вище, згідно дублікату виконавчого листа №2-1251-03, виданого на підставі ухвали №442/4910/17 від 12.07.2017 року Дрогобицьким міськрайонним судом вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно, починаючи з 28.03.2003 року і до її повноліття. Відповідно до поданого розрахунку заборгованості по аліментах від 28.10.2019 року №15.10-43/Д5/12291, складеного головним державним виконавцем Трускавецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Гайгель [PERSON] , вбачається що станом на 28.10.2019 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 1106,15 грн., а також в період з червня 2014 року існувала щомісячна заборгованість, а саме: червень 2014 року - 1359,31 грн., липень 2014 року 1377,52 грн., серпень 2014 року - 1834 грн., вересень 2014 1436,93 грн., жовтень 2014 року 1158,68 грн., листопад 2014 року 1079,12 грн., грудень 2014 року 1203,77 грн., січень 2015 року - 1417,84 грн., лютий 2015 року 1227,74 грн., березень 2015 року -1539,05 грн., квітень 2015 року 1162,91 грн., травень 2015 року 2446 грн., червень 2015 року 1600,59 грн., липень 2015 року - 1433,16 грн., серпень 2015 року - 1783,68 грн., вересень 2015 року 1382,65 грн., жовтень 2015 року 1846,17 грн., листопад 2015 року 1339,67 грн., грудень 2015 року -1338,19 грн., січень 2016 року 2890,71 грн., лютий 2016 року 1607,42 грн., березень 2016 року 2968,80 грн., квітень 2016 року 1670,62 грн., травень 2016 року 3084,67 грн., червень 2016 року -3489,19, липень 2016 року 2326,53 грн., серпень 2016 року 3326,53 грн., вересень 2016 року 3326,53 грн., жовтень 2016 року 2436,54 грн., листопад 2016 року 3153,16 грн., грудень 2016 року 2326,53 грн., січень 2017 року 2865,04 грн., лютий 2017 року 3365,04 грн., березень 2017 року 2865,04 грн., квітень 2017 року 3365,04, травень 2017 року 2365,04, червень 2017 року 3406,80, липень 2017 року 2406,80 грн., серпень 2017 року - 623,65 грн., а також розмір відсотків згідно даних Декларації відповідача за 2016 рік в сумі 164,25 грн., та за 2017 рік в сумі 155,50 грн., які включено в розмір заборгованості по аліментах, а всього 82156,54 грн. заборгованості по аліментах. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила стягнути з відповідача 603828,96 грн. пені за прострочення сплати аліментів, яка виникла в період з липня 2014 року по травень 2018 року. Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства"). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що поданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання нарахований з порушенням порядку обчислення пені за прострочення аліментів, визначеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року, згідно якої розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. З даних довідки розрахунку заборгованості за виконавчим листом від 28.10.2019 року по аліментах від 28.10.2019 року №15.10-43/Д5/12291 складеного головним державним виконавцем Трускавецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Гайгель [PERSON] , вбачається що в період часу з червня 2014 року по серпень 2017 року включно, [PERSON] сплачував аліменти частково в сумі 500 -1000 грн. та нерегулярно (серпень 2014 року, квітень травень 2015 року, серпень 2015 року, жовтень 2015 року, січень 2016 року березень 2016 року травень червень 2016 року, серпень вересень 2016 року, листопад 2016 року, лютий 2017 року, квітень 2017 року червень 2017 року сплата аліментів не проводилась взагалі), а.с.145-146. В той же час, починаючи з вересня 2017 року по даний час відповідач сплачував аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судом. Як на підставу свого заперечення щодо відсутності вини відповідач вказує на те, що виконавчий лист, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області був повернений стягувачу за заявою позивачки і лише 17.07.2017 року виконавче провадження було повторно відкрите Відділом ДВС. До того часу, аліменти ним сплачувались у добровільному порядку. Проте, посилання відповідача на те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу саме за її заявою є необґрунтованим, оскільки в постанові про повернення такого значиться відповідна підстава - п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (у редакції, чинній на момент повернення). Отже, судом встановлено, що позивач не зверталась до Відділу ДВС з заявою про повернення їй виконавчого листа і такий було повернуто у зв`язку з відсутністю майна боржника. Крім цього, жодних належних та допустимих доказів тієї обставини, що заборгованість виникла не з його вини відповідачем не надано, на час нарахування заборгованості по аліментах відповідач був працевлаштованим, а відтак, мав можливість сплачувати аліменти позивачу у визначеному судом розмірі. Матеріали справи не містять доказів досягнення між позивачем та відповідачем домовленості щодо добровільної сплати аліментів у розмірі, визначеному судом до моменту відкриття виконавчого провадження у період нарахування заборгованості по аліментах, відтак такі доводи відповідача суд вважає голослівними. Поряд з цим, суд приймає до уваги твердження позивача та її представника щодо того, що відповідач був обізнаний як про необхідність сплати аліментів у визначеному судом розмірі, так і з порядком їх сплати, оскільки його професійна діяльність нерозривно пов`язана з органами виконавчої служби, яка, зокрема, і проводила примусове стягнення аліментів. При цьому суд враховує, що відповідачем частково у період з липня 2014 року сплачувались аліменти через виконавчу службу, про що містяться відомості у згаданому вище розрахунку заборгованості. За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. В той же час, відповідно до вимог ст. 196 СК України, з [PERSON] на користь [PERSON] може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період наявної заборгованості по аліментах (сплата аліментів була здійснена відповідачем частково або не здійснена взагалі - червень 2014 року по травень 2018 року), а саме: червень 2014 року - 1359,31 грн., липень 2014 року 1377,52 грн., серпень 2014 року - 1834 грн., вересень 2014 1436,93 грн., жовтень 2014 року 1158,68 грн., листопад 2014 року 1079,12 грн., грудень 2014 року 1203,77 грн., січень 2015 року - 1417,84 грн., лютий 2015 року 1227,74 грн., березень 2015 року -1539,05 грн., квітень 2015 року 1162,91 грн., травень 2015 року 2446 грн., червень 2015 року 1600,59 грн., липень 2015 року - 1433,16 грн., серпень 2015 року - 1783,68 грн., вересень 2015 року 1382,65 грн., жовтень 2015 року 1846,17 грн., листопад 2015 року 1339,67 грн., грудень 2015 року -1338,19 грн., січень 2016 року 2890,71 грн., лютий 2016 року 1607,42 грн., березень 2016 року 2968,80 грн., квітень 2016 року 1670,62 грн., травень 2016 року 3084,67 грн., червень 2016 року -3489,19, липень 2016 року 2326,53 грн., серпень 2016 року 3326,53 грн., вересень 2016 року 3326,53 грн., жовтень 2016 року 2436,54 грн., листопад 2016 року 3153,16 грн., грудень 2016 року 2326,53 грн., січень 2017 року 2865,04 грн., лютий 2017 року 3365,04 грн., березень 2017 року 2865,04 грн., квітень 2017 року 3365,04, травень 2017 року 2365,04, червень 2017 року 3406,80, липень 2017 року 2406,80 грн., серпень 2017 року - 623,65 грн., а також розмір відсотків згідно даних Декларації відповідача за 2016 рік в сумі 164,25 грн., та за 2017 рік в сумі 155,50 грн., які включено в розмір заборгованості по аліментах, а всього 82156,54 грн. пені, що є не більше 100 % заборгованості відповідно вимог ст. 196 СК України. Що стосується заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що подана представником відповідача заява про застосування строків давності не підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована загальною нормою ЦК України щодо строку позовної давності. Натомість до правовідносин в даній справі підлягає застосування норми СК України, який містить спеціальну норму щодо позовної давності, яка підлягає до застосування. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 821,56 грн.

Outcome: approved