overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

В січні 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала , що 10 лютого 1973 року у Вознесенському Райбюро РАГС Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №40. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 10 лютого 1973 року у Вознесенському Райбюро РАГС Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №40. (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 10 лютого 1973 року). Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім"ї, про що свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований 08 серпня 1998 року Хмільницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис № 121, посилаючись на те, що з початку 2004 року шлюбні відносини фактично припинилися. Неповнолітніх дітей на час пред"явлення позову немає Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, примиритись не бажає. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали суду заяви, в яких позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує, з розірванням шлюбу погоджуються, що підтверджується її письмовою заявою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, оскільки матеріалами справи доведено, що спільне проживання і збереження сім'ї стало неможливим, шлюбні відносини припинені, шлюб між ними існує формально та суперечить їхнім інтересам. На підставі ст.ст. 110 ч. 1, 112, 114 ч.2,115 ч.2,ч.3 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він є сином [PERSON], яка померла 17 листопада 2015 року. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказав, що після смерті матері відкрилася спадщина, проте він, являючись спадкоємцем першої черги за законом, не може реалізувати свої спадкові права, оскільки в його свідоцтві про народження мати записана як [PERSON], а в свідоцтві про смерть як [PERSON]. Дана обставина перешкоджає заявнику отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері. В ході судового розгляду [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених в заяві. Представник Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка належним чином оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заслухавши заявника, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, які належать до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 17 листопада 2015 року в с. Шевченка Ярмолинецького району Хмельницької області, була матір"ю [PERSON], проте у свідоцтві про народження останнього мати записана як [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] серія І-БВ №266459 від 17.11.2015 (а.с. 6), згідно якого вона померла в с.Шевченка Ярмолинецького району Хмельницької області у віці 96 років; свідоцтвом про народження [PERSON] серія ЯЮ №236805 від 29.07.1952 (а.с. 5), довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області №631 від 02.02.2016, про те, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] одна і та сама особа. Крім того факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується поясненнями заявника, допитаного як свідка. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин із [PERSON], що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Бондурівської сільської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Покійна мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.3300 умовних кадастрових гектарів на території Бондурівської сільської ради. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовтановлюючих документів на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просять визнати право власності на земельну ділянку після смерті [PERSON] Голова Бондурівської сільської ради позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно свідоцтва про народження позивача серія [NUMBER] його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Беззаперечно встановлено, що земельна ділянка, що розташована на території [ADDRESS] належала [PERSON], яка померла [INFO] на підставі державного акту серії [NUMBER]. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з"ясовування і дослідження інших обставин справи. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником земельної ділянки, розміром 3,3300 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємиць за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цю земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

В січні 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.02.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 350. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, через постійні сварки вони з червня 2017 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Позивачка вважає, що примирення її із відповідачем неможливе. Представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просив розглянути справу у підготовчому судовому засіданні, шлюб розірвати, судові витрати залишити за позивачем, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити - [PERSON]. Крім того зазначив, що сторони проживають окремо, вони припинили шлюбні стосунки, на примирення позивачка не погоджується. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, однак на адресу суду надійшов відзив відповідача, підпис якого завірений нотаріально, у якому відповідач, зокрема, вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність та не надавати строк на примирення, оскільки воно є неможливим через протилежні погляди на життя. Також повідомив, що в даний час ним фактично створено сім"ю з іншою жінкою. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 22.02.1997 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 350 (а.с. 11). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). З пояснень представника позивача суд встановив, що сімейне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, через постійні сварки вони з червня 2017 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Позивачка вважає, що примирення її із відповідачем неможливе, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням обставин справи суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і зберегти її неможливо, сторони примиритися не погодилися, тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Ковганич». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

В січні 2019 року позивач з підстав, передбачених ст..128 СК України, звернувся з позовом до Деснянського районного суду м.Чернігова до [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради, Чернігівський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання його батьком [PERSON], [INFO], і внесення відповідних змін до Свідоцтва про народження дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є біологічним батьком дитини, однак, оскільки він та мати дитини [PERSON], яка померла [INFO] року, у шлюбі не перебували, то відомості про батька дитини записані зі слів матері. Протокольною ухвалою суду від 06.03.2019 року за клопотанням позивача орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради залучено як співвідповідача. Відповідачами відзив не надавався, надано заяви про визнання ними позову. Сторони надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідачі проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З серпня 2014 року позивач та [PERSON] марія Володимирівна мешкали разом як чоловік та дружина без укладання шлюбу. [INFO] року народився їх син [PERSON]. Реєстрація народження дитини відбулася за заявою матері і 23 березня 2018 року видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], відповідно до якого батьком зазначено [PERSON]. Згідно витягу з державного реєстрації актів цивільного стану відомості про батька вчинені на підставі ст..135 СК України. Відповідно до ст.121 СК України права та обов"язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 СК України. Згідно ст.. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З наданих доказів достовірно встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову, визнання [PERSON] батьком [PERSON], [INFO] та необхідності внесення відомостей до актового запису №623 від 23.03.2018 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

В січні 2021 року представник [PERSON] - адвокат Чмель О.Л. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 28 січня 2018 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з останнім у позивача не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 28 січня 2018 року Посольством України в Об"єднаних Арабських Еміратах, актовим записом № 1 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з позивачем та необхідності розірвання шлюбу не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

В січніі місяці 2016 року, позивач звернувся до суду зазначивши, що 07 березня 2012 року з відповідачем уклали свій перший шлюб зареєстрований у виконкомі Хрестителевської сільської ради, Чорнобаївського району, Черкаської області за актовим записом № 1. Дошлюбне прізвище відповідача - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Зі слів позивача, вони з відповідачем подружніх стосунків тривалий час не підтримують, проживають окремо та втратили почуття кохання один до одного, тому шлюб носить формальний характер та суперечить його інтересам, що і спонукало звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач подав письмове клопотання з проханням, через неявку відповідача, продовжити розгляд справи без його участі, провести заочний розгляд справи та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилася хоча була повідомлена належним чином, через оголошення в пресі про час та місце розгляду справи, тому суд за клопотанням позивача визнав неявку останнього в судове засідання, як без поважної причини і прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи та проводив його у відповідності з законом. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному конкретному випадку, сторонами втрачено почуття кохання та взаємоповаги, а сам шлюб носить формальний характер. Сторони тривалий час ніяких стосунків не підтримують, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить його інтересам, що являється підставою для розірвання шлюбу. Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

В січні місяці 2014 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів зазначивши, що мають з відповідачем від шлюбу двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Враховуючи, що вони з відповідачем проживають окремо, тому діти потребують матеріальної допомоги, яку останній не надає їй в добровільному порядку-позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/3 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з»явились, подали письмові клопотання з проханням розглянути позов без здійснення фіксації судового засідання та просять задовольнити позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують. Діти знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою за № 70 від 22.01.2014 року. Факт родинних стосунків відповідача та дітей підтверджено в судовому засіданні свідотством про народження серії [NUMBER] від 07.08.2012 року та серії [NUMBER] від 07.08.2012 року, де в графі батько зазначено прізвище , ім'я та по батькові відповідача. Судом встановлено, що діти дійсно потребує матеріальної підтримки . Згідно змісту ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей, а ч.3 ст.181 цього ж кодексу визначено, що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов'язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 СК України, визначені обставини, що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному ж випадку, відповідач являється фізично здоровим, працездатним, інших непрацездатних членів сім"ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі визначеному судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

В січні місяці 2014 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів зазначивши, що мають з відповідачем від шлюбу дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Враховуючи, що вони з відповідачем проживають окремо, тому дитина потребує матеріальної допомоги, яку останній не надає їй в добровільному порядку-позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/4 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з»явились, подали письмові клопотання з проханням розглянути позов без здійснення фіксації судового засідання та просять задовольнити позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують. Дитина знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою Великобурімської сільської ради за № 22 від 16.01.2014 року. Факт родинних стосунків відповідача та дитини підтверджено в судовому засіданні свідотством про народження серії [NUMBER] від 23.12.2010 року, де в графі батько зазначено прізвище , ім'я та по батькові відповідача. Судом встановлено, що дитина дійсно потребує матеріальної підтримки . Згідно змісту ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей, а ч.3 ст.181 цього ж кодексу визначено, що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов'язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 СК України, визначені обставини, що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному ж випадку, відповідач являється фізично здоровим, працездатним, інших непрацездатних членів сім"ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі визначеному судом.

Outcome: approved