Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 15.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №030.29-50/384-С, відповідно до якого кредитор надав позичальнику (позивачеві) грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 80 000,00 доларів США 00 центів зі сплатою 13,50 процентів річних та комісій. На забезпечення виконання зобов`язання за договором кредиту 15 липня 2008 року було укладено іпотечний договір, відповідно до умов даного договору позивач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру №167, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] . 26.07.2017, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за № 15266 про звернення стягнення на однокімнатну квартиру № 167, загальною площею 45,80кв.м., жилою площею 19,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 030.29-50/384-С від 15.07.2008 в розмірі 440 339,23грн. Позивач не погоджується з вищезазначеним виконавчим написом та вважає його незаконним. У зв`язку з викладеним вище позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 26.07.2017, зареєстрований в реєстрі за № 15266, про звернення стягнення на однокімнатну квартиру № 167, загальною площею 45,80кв.м., жилою площею 17,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №030.29-50/384-С від 15.07.2008 в розмірі 440339,23грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02.07.2018 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.05.2019 цивільну справу 761/24137/18 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи, які не заявляють вимоги на предмет спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерина Валеріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.09.2019 справу прийнято до провадження. В матеріалах справи міститься відзив від представника відповідача Давидюка І.А. відповідно до якого зазначено, що 14.06.2017 на адресу [PERSON] направлено вимогу про усунення порушень, в якій банк зазначив, що загальна сума заборгованості за кредитним договором за період з 25.05.2016 по 25.05.2017 становить 440 339,23,04грн та повідомили, що у разі невиконання позичальником законної вимоги банку, буде подано цивільний позов до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинено виконавчий напис нотаріуса. Вказані вимоги боржником не виконано, а заборгованість за кредитним договором не погашено. У зв`язку з цим було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Чуловським Володимиром Анатолійовичем, яким звернуто стягнення на квартиру №167, що складається з однієї кімнати, загальною площею 45,80 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ., що належить на праві власності [PERSON] . 21.02.2020 в судовому засіданні за клопотанням представника ПАТ «УКРСОЦБАНК» Артеменка П.М. залучено правонаступника відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та визначений судом, як належний відповідач. Представник позивача [PERSON] в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. 18.08.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» в судові засідання не з"явився, повідомлений належним чином про дату та час судових засідань, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, 12.07.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. 14.03.2018 судом отримана копія виконавчого напису від 26.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 15266 та копії документів, які були надані для вчинення вище зазначеного виконавчого напису. Третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шмідт Катерина Валеріївна в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявкою учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає позовну заяву без участі учасників справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №030.29-50/384-С, відповідно до якого кредитор надав позичальнику (позивачеві) грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 80 000,00 доларів США 00 центів зі сплатою 13,50 процентів річних та комісій. 15.07.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №030.29-50/384-С, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 6953. Відповідно до пункту 1.1. договору іпотеки №030.29-50/384-С іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання всіх свої зобов`язань за договором кредиту №030.29-50/384-С від 15.07.2008 наступне нерухоме майно, а саме: квартиру № 167, що складається з 1 кімнати, загальною площею 45,80 метрів квадратних та жилою площею 17,90 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 31.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту №030.29-50/384-С від 15.07.2008, відповідно до якого валюта кредиту була змінена та переведена на дату укладення цього Договору у гривні та становила 389 648,21грн, проценти - 779,81грн. 31.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду про внесення змін до договору відновлювальної кредитної лінії №030.29-50/752-СП від 15.07.2008, відповідно до додаткової угоди про внесення змін до договору відновлювальної кредитної №030.29-50/752-СП від 31.08.2012 кінцевий термін погашення заборгованості за Кредитом до 30 серпня 2030 року включно. 31.08.2012 Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін до іпотечного договору №030.29-50/384-С, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 6953, відповідно до яких внесено зміни в пункт 1.4.1. та викладено в новій редакції, а саме: «повернення кредиту в сумі 389 648,21грн з порядком погашення заборгованості за кредитом, визначеним Договором, яким обумовлене Основне зобов`язання, з кінцевим терміном погашення кредиту до 30 серпня 2030 року». 23.09.2020 між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 2 до договору кредиту №030.29-50/384-С від 15.07.2008. 26.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис за № 15266 про звернення стягнення на однокімнатну квартиру № 167, загальною площею 45,80кв.м., жилою площею 17,90кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 030.29-50/384-С від 15.07.2008 в розмірі 440 339,23грн. 14.05.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56393395. 14.05.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною винесено постанову про арешт майна боржника. 16.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Шмідт Катериною Валеріївною винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно із п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. передбачений перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Стаття 89 Закону України «Про нотаріат» педбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно із пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п. 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Однак, письмова вимога позивачеві відправлена 08.06.2017, а виконавчий напис вчинений 26.07.2017. Як убачається з матеріалів справи, відсутні докази отримання позивачем [PERSON] листа - вимогу, тобто нотаріусом не додержано тридцяти денний термін для вчинення виконавчого напису. Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачем, для вчинення виконавчого напису надавалися документи, що підтверджують безспірність вимог, такі докази також відсутні в виконавчому написі від 26.07.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 15266 та копіях документів, які були надані для вчинення вище зазначеного виконавчого напису. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Суду не надано доказів, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу ПАТ «УКРСОЦБАНК» (правонаступник якого є АТ «Альфа-Банк») було надано документи первинної бухгалтерської документації на паперових носіях та розрахунки заборгованості (зведені облікові документи вчинені на підставі первинної бухгалтерської документації яка міститься на машинних носіях в електронних база Банку), які містять всі реквізити, що передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованостей позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчих написах, є безспірними. Письмове повідомлення у відповідності до ч. 4 п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріусом боржнику не надсилалося, та якими самими документами нотаріус при вчинення виконавчого напису користувався, оскільки таких документів позивач ні від нотаріуса, ні від банку не отримував, що унеможливило надання заперечень стосовно визначення основної заборгованості за кредитним договором, простроченої суми по відсотках та пені в прострочення платежу, які вказуються у виконавчому написі нотаріуса. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку про те, що зазначена у виконавчому написі сума боргу не є безспірною, відмова у задоволенні позову призведе до порушення прав [PERSON] на оспорювання суми боргу у судовому порядку, оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмір 1057,20грн.

Outcome: approved