Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], який заповіт не залишив. Спадкоємцем першої черги крім позивача є мати спадкодавця, [PERSON]. Однак остання відмовилася від належної їй частки спадкового майна. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірною спорудою за адресою [ADDRESS] За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. Приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Однак оригінал правовстановлюючого документа загублений, тому позивач змушена звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися, однак представником позивача подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність. Представник відповідача Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивача визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у його відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON], який заповіту не залишив. Після смерті чоловіка позивача відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірною спорудою за адресою: [ADDRESS] який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Теківською сільською радою 05.11.2005 року. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є його дружина, позивач по справі [PERSON], а також мати померлого [PERSON], яка відмовилася від належної їй частки спадкового майна, що стверджується заявою від 04.05.2018 р., посвідченою секретарем виконавчого комітету Теківської сільської ради за реєстровим №21. За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., що стверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.05.2018 року. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті чоловіка позивач звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. Разом з тим листом від 31.07.2018 р. №351/02-14 приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Оригінал правовстановлюючого документа на будинок втрачено, позивач віднайшла тільки копію договору купівлі- продажу будинку від 12.03.1986 р. (покупець - [PERSON]), посвідченого в.о.секретаря Теківської сільської Ради депутатів трудящих за реєстровим №12. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Відповідно до виготовленого КП «Виноградівське РБТІ» Технічного паспорту від 03.07.2018 року та довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 18.07.2018 року №575, житловий будинок з надвірною спорудою в [ADDRESS] будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 64,3 кв.м., в тому числі житлова площа 32,2 кв.м. Будинок зареєстровано за померлим чоловіком позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Теківською сільською радою 05.11.2005 року на підставі рішення виконкому № 78 від 16.09.2005 року. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved