Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1314, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. 15 червня 2020 року. На обґрунтування своїх позовних вимог посилався на ті обставини, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності доказів безспірності заборгованості оскільки надані нотаріусу документи не підтверджували безспірність боргу наданий нотаріусу розрахунок боргу не містить реальне відображення кредитних коштів по рахунку, а містить односторонні арифметичні розрахунки банку. Крім цього, позивач також зазначає, що приватним нотаріусом було пропущений трирічний строк з дня виникнення права вимоги. 12 серпня 2020 року представником ТОВ «ФК «Інвест хаус» було подано відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляну на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин справи. Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про слухання справи у його відсутність. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явився. В поданому відзиві просив розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника. Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явилися. Повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2020 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису № 1314, вчиненого 15 червня 2020 року виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округ Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТ» заборгованості за кредитним договором у розмірі 404 243,78 гривень. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від07 жовтня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округ Івано-Франківської області Личук Т. В., що знаходиться за адресою: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 433, кім. 28-29, належним чином звірені копії документів, які подавалися ТОВ «ФК «Інвест Хаус» та стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису № 1314 від 15 червня 2020 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 грудня 2020 року клопотання представника позивача про повернення вилученого майна залишено без задоволення. 08 лютого 2021 року на адресу суду надійшли матеріали нотаріальної справи щодо вчинення оспорюваного виконавчого напису № 1314 виданого 15 червня 2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2007 рок між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір «Автопакет» № 373/П/04/2007-840 про надання позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошових коштів у сумі 12 356,00 доларів США для придбання транспортного засобу на строк до 07 листопада 2014 року. 05 червня 2020 року представник ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернувся до приватного нотаріуса Личука Т.В. із заявою на вчинення виконавчого напису. До заяви надав: кредитний договір з додатками, розрахунок суми заборгованості, копію договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № GL2N79736ПВ від 05 березня 2020 року та правовстановлюючі документи на ТОВ «ФК «Інвест Хаус». 15 червня 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1314, про стягнення на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус», право вимоги до якого перейшло від ПАТ КБ «Надра» з [PERSON] не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором № 373/П/04/2007-840 від 07 листопада 2007 року у розмірі 404 243,78 грн. Строк, за який проведено стягнення за виконавчим з 05 березня 2020 року по 05 червня 2020 року. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так, у своєму позові, позивач посилається на те, що виконавчий напис було вчинено з пропуском трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а також зазначає про те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року стягнуто заборгованість з позивача та на даний час відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого документа № 752/17107/14-ц виданого Голосіївським районним судом м. Києва. Тобто, на даний час здійснюється подвійне стягнення, що є порушенням законодавства. Так, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 373/п/04/2007-840 від 07 листопада 2007 року у розмірі 9 195,57 доларів США та 28 463,54 гривень. На даний час рішення набрало законної сили. Зі змісту вище вказаного рішення вбачається, що у [PERSON] виникла заборгованість перед ПАТ КБ «Надра» по тілу кредиту - 8 477,57 дол. США, по несплаченим відсоткам - 654,42 дол. США, по комісії за консультаційні послуги - 63.58 дол. США, по реструктуризованій пені - 289,11 дол США, по несплаченій пені за прострочення строків виконання зобов`язань - 902,09 дол США, по штрафу за порушення умов договору - 1 235,60 дол. США. Та відповідно до виконавчого напису, стягнення заборгованості проводилося за період 05 березня 2020 року по 05 червня 2020 року та складалась з суми заборгованості по тілу кредиту та відсоткам. Крім того, відповідно до п. 1.1.4 Кредитного договору, строк дії кредиту визначений до 07 листопада 2014 року. Таким суд, суд зазначає, що ч.1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до АСВП, щодо боржника [PERSON] відкрито два виконавчі провадження: Голосіївським РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) та приватним виконавцем Лановенко Л.О. Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути дві притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, ТОВ «ФК «Інвест Хаус» не мав права нараховувати відсотки за кредитом після закінчення строку дії такого договору та в даному випадку свідчить про відсутність безспірності заборгованості. Разом з тим, відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. В той же час варто звернути увагу, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: « 11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн 80 коп. за подання позовної заяви та 420,40 гривень за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved