Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1250,0 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2012 року й до досягнення дітьми повноліття. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 липня 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року був розірваний. Від шлюбу є двоє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір'ю, а відповідач у цій справі не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які перебувають на утриманні позивача. Позивач як мати, приймала заходи щодо одержання аліментів на утримання дітей, шляхом усної домовленості з відповідачем, в результаті якої відповідачем за той час, що вони фактично не проживають однією сім'єю, а саме з липня 2011 року було перераховано кошти на утримання дітей з 13.09.2011 року по 14.08.2012 року. На сьогодні, позивачу відомо, що відповідач не має регулярного доходу та частину доходу отримує в натурі. За таких обставин позивач вимушена звернутися з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просив позов [PERSON] задовольнити частково, призначити виплату аліментів на утримання дітей з моменту винесення судового рішення та для нарахування аліментів використовувати 1/3 частину його заробітної плати, посилаючись на таке. Доводи позивача про те, що відповідач не має постійного місця роботи і частина доходу отримує натурально, не спроможні, оскільки з 04.07.2011 року і по теперішній час він має постійну роботу в РФ м. Сочі, у ТОВ «Парк Сервіс» на посаді електроніка Додаткових заробітків і доходів крім основної роботи не має. За час його роботи середня щомісячна зарплата склала - 12329,00 руб., з якої його перерахування позивачу склали в середньому - 4407,00 руб. на місяць. Позивач намагається ввести суд в оману стверджуючи про те, що не може з відповідачем зв'язатися, позивачу відомий адрес проживання відповідача, телефон домашній і мобільний, місце роботи, адресу електронної пошти. Позивач з вимогою про виплату грошових коштів на утримання дітей до нього за весь час їхнього роздільного проживання у письмовій або в усній формі - не зверталася. Відповідач, а також керівництво на його місці роботи, листів про матеріальну допомогу, дзвінків та документів від позивача не отримували. Доказів підтверджуючих - які спроби позивача звернутися до відповідача з вимогою про втримання з нього аліментів в до судовому порядку не існує. Відповідач в добровільному порядку здійснюю матеріальну допомогу своїм дітям у вигляді грошових переказів, про що свідчить виписка з банківських переказів представлена позивачкою однак - банківська виписка грошових переказів представлена позивачкою є неповною, відсутня переказ за 22 серпня 2013 року на суму 33000,00 руб. Затримка сталася на підставі того що він збирав для відправки більш значиму суму, ніж відсилав раніше. Крім того, частину коштів від своєї зарплати він витрачає на дітей коли вони приїжджають до нього, чи він приїжджає до них. Просить суд також взяти до уваги, що в даний час відповідач спільно проживає зі своєю матір'ю пенсіонеркою, якій надає необхідну допомогу: медичне лікування, а також придбання дорогих ліків. На даний момент має важке матеріальне становище, і у нього немає можливості з'явиться на судове засідання. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2013 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2000 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, про що Відділом ЗАГСу Адміністрації м. Сочі, Краснодарського краю, Російської Федерації, 28 липня 2000 року зроблено актовий запис № 621. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу є двоє неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 18 червня 2009 року, запис № 711, та [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2011 року, запис № 741, батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON]. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні сини проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. У зв'язку з нерегулярністю виплат на утримання дітей позивач звернулася до суду з цим позовом. Відповідно до наданої суду довідки ТОВ «Парк Сервіс» від 11.10.2013 року за № 25, вбачається, що [PERSON] працює у ТОВ «Парк Сервіс» у технічній службі на посаді електроніка з 04.07.2011 року (наказ №48/К від 04.07.2011 року, трудового договору №58/11 від 04.07.2011 року), що також підтверджує трудова книжка серії [NUMBER] від 04 червня 2011 року. За час його роботи середня щомісячна зарплата склала - 12329,00 руб. Згідно із наданих до суду довідок про дохід фізичної особи за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік за №33 від 11.10.2013 року, [PERSON] перераховував позивачу в середньому - 4407,00 руб. на місяць, а також за 22 серпня 2013 року на суму 33000,00 руб, що підтверджується довідкою з банку (додаток № 4). При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дітей, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Жодного документа, що підтверджують факт проживання з матір'ю та перебування її на утриманні відповідача до суду не надано. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2014 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня - 1286,0 гривень, згідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" . З урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму забезпечення дитини такого віку суд вважає за доцільне встановити розмір аліментів на користь дітей на рівні ? частини заробітку відповідача. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. При цьому згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховано, що діти проживають з матір'ю, мати дітей здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дітей є суттєво обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ч. 2 цієї статті якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на такі положення Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік», беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1286,0 грн.), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, стягнувши аліменти на дітей, в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого на відповідний період законом, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2013 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO].

Outcome: approved