Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України. Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов`язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з положеннями п.п. 3.1 та 3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті». При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми ( ст. 625 ЦК України) та проценти за позикою ( ст. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Судом встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачкою 23.11.2007 року було укладено Договір №Н-И-223315365 та надано іпотечний кредит у розмірі 49 500,00 доларів США, зі сплатою 14,00% річних. Але [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 23.09.2010 року по справі №2-1244/10 було стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ "Державний ощадний банк України» заборгованість станом на лютий 2010 року в сумі 414 046,96 грн. за договором №Н-И-223315365. За офіційним курсом НБУ станом на 04.05.2018 року борг в розмірі 414 046,96 грн. становить 15\~808,47 доларів США. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 04.05.2018 року заборгованість складає 72 240,72 доларів США, а саме з: заборгованості за основним боргом 46 271,70 доларів США, заборгованості за нарахованими відсотками 24 945,20 доларів США, пені 16 832,29 доларів США. Відповідно до\~ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.20114 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості і зобовязань за кредитними договорами та договорами позики у період з 14.04.2014 року\~\~громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористичної операції, а також юридичним особам\~підприємцям, що проводять (проводили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.\~Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079\~\~було зупинено дію\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053. Таким чином, відповідно до\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.20114 року №1669-VII за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договором позики у період проведення антитерористичної операції, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати. Таким чином, за період з 14.04.2014 року по 31.10.2017 року не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за пенею 16 832,29 доларів США. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором №Н-И-223315365 від 23.11.2007 року в сумі 71\~216,90доларів США, а саме: заборгованість за основним боргом 46 271,70 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками 24 945,20 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 28\~381,36 грн., оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 22\~955,18 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial