Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить суд винести рішення яким: - зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та участі у вихованні онука [PERSON], [INFO]; - визначити порядок участі бабусі [PERSON] у вихованні онука [PERSON], [INFO] першу та третю неділю з 11:00години до 19:00години та один місяць для сумісного відпочинку бабусі [PERSON] з онуком [PERSON], [INFO] влітку, за погодженням з мамою [PERSON] місяця року; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що є бабусею [PERSON], [INFO], батьками якого є - [PERSON] та [PERSON]. Позивач зазначає, що позбавлена можливості спілкуватися з онуком, оскільки відповідачка з онуком за місцем свого проживання не допускає бабусю до помешкання на телефоні дзвінки не відповідають. Позивач вважає, що дії відповідача порушують її права на спілкування з онуком, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подала заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду належним чином повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа - Служба в справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду лист, в якому просила розглядати справу у відсутності їхнього представника та при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.09.2018щодо визначення способів у часті у вихованні малолітнього онука [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просить суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов'язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання. Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що [PERSON] є бабусею [PERSON], [INFO], батьками якого є - [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, між сторонами склалися спірні правовідношення щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Суд вважає, що відповідачем не надано допустимих та беззаперечних доказів того, що позивач, яка є бабою дитини, несе загрозу та її подальше спілкування з дитиною суперечило б інтересам останнього. Крім того, відповідачем не надано доказів, що позивачем застосовувалось фізичне або психічне насильство, недопустимі методи виховання відносно дитини. В суді беззаперечно встановлено, що між сторонами по справі склалися конфліктні неприязні стосунки, відсутність компромісу щодо порядку зустрічі та вихованню дитини, які самі по собі не можуть впливати, та як наслідок, усунути позивача від спілкування з онуком. Згідно ч.2 ст.1 СК України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Відповідно до ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно Висновку органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 21.09.2018 вбачається, що Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вирішила за доцільне визначити гр. [PERSON] час спілкування та вихованні зі своєїм малолітнім онуком [PERSON],[INFO], таким чином: перша та третя неділя кожного місяця з 12:00год. до 18:00год. у присутності матері дитини; місцем зустрічі бабусі та онука - є місце проживання\\ перебування дитини з можливістю відвідування інших місць відпочинку та розвитку за погодженням з матір'ю дитини та самою дитиною. З пояснень представника позивача та матеріалів справи встановлено, що позивач прагне спілкуватися з онуком та приймати участь у його вихованні. Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що доводи та порядок зустрічі позивача з онуком, які останній просить встановити у поданому позові не суперечить інтересам дитини виходячи з їх віку, психічного та фізичного розвитку. Таким чином, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні та встановлення регламенту зустрічі з онуком, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, приймаючи до уваги вік дитини, особливості його розвитку, навчання та виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та участі у вихованні онука [PERSON], [INFO]; та вважає за доцільне визначити способи участі [PERSON] час спілкування та вихованні зі своєїм малолітнім онуком [PERSON],[INFO], таким чином: перша та третя неділя кожного місяця з 12:00год. до 18:00год. у присутності матері дитини; місцем зустрічі бабусі та онука - є місце проживання\\ перебування дитини з можливістю відвідування інших місць відпочинку та розвитку за погодженням з матір'ю дитини та самою дитиною. При вирішенні питання щодо встановлення вказаного вище регламенту, суд враховує також наступні обставини. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі налагодження стосунків та встановлення стійкого та довірливого емоційного зв"язку з онуком, позивач не позбавлений права на зміну вказаного вище регламенту , шляхом збільшення чи зміну відповідних зустрічей. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позов є обгрунтованим частково. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі вищевикладеного, як вбачається з прохальної частини заяви про стягнення правничої допомоги в розмірі 8000,00грн., позивачем надано лише копію квитанції № 821914, однак суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: partial