Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 03.12.2018 року мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № 84992-1 відповідач, починаючи з 01.04.2012 року по 01.11.2018 року має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 33420,95 грн. В добровільному порядку зобовязання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує, тому позивач просив стягнути з відповідача вказану суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» та судові витрати в розмірі 1762,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у\~ відсутності представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, подала відзив на позов в якому зазначила, що позов визнає в частині, а саме: з урахуванням строків позовної давності починаючи з 01.02.2016 року, та зазначила, що вона стала власником квартири [ADDRESS] з 22.01.2013 року, тому не визнає суму боргу, яка утворилась за попереднім власником квартири. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № 84992-1, відкритого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3) вбачається, що за відповідачем починаючи з 01.04.2012 року по 01.11.2018 року рахується заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 33420,95 грн., оплата за надані послуги у вказаний період\~ проводилась лише у лютому 2014 року в розмірі 730,00 грн. Відповідач [PERSON], [INFO], згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Деражвної міграційної служби України в Київській області ( а.с. 14) зареєстрованою по м. Києву та Київській області не значиться, а згідно копії паспорту ( а.с. 10) з 21.08.2007 року зареєстрована за адресою: [INFO], на підставі договору купівлі - продажу № 2-143 від 22.01.2013 року ( а.с. 9), являється власником\~ квартири [ADDRESS] та 04.09.2018 року між нею та позивачем було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води ( а.с. 8). Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги ( централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води ) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії ( теплопостачальна організація ). Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги", відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 (а.с. 5) виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа». Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобовязує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, згідно вищенаведених правових норм\~ обовязком відповідача, як власника житлового приміщення та споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Судом враховується, що відповідач стала власником квартири [ADDRESS] з 22.01.2013 року, в п.3.1.1 договору купівлі продажу сторонами було погоджено обовязок продавця ( [PERSON]) передати квартиру покупцю ([PERSON]) та сплатити заборгованість по квартплаті та комунальним платежам. Отже, зобовязання відповідача по сплаті комунальних послуг виникли з моменту реєстрації права власності на майно, тому вимоги за період з 01.04.2012 року по 21.01.2013 року щодо сплати заборгованості за надані послуги заявлені до неналежного відповідача. За ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності\~ для захисту порушеного права встановлюється тривалістю в три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом\~ за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення. Відповідач у відзиві просила застосувати строк позовної давності, в межах якого визнала позов, тому суд\~ вважає можливим застосувати даний строк. Отже,\~ даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за період з 01.12.2015 року по 01.11.2018 року в розмірі 23207,28 грн. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн. ( а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1223,52 грн.

Outcome: partial