Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат та просить суд стягнути на їх користь з відповідача надміру виплачену суму пенсійних витрат в розмірі 12112,87 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] 30.09.2020р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою № 6473 про призначення пенсії за вислугу років та надав необхідні для цього документи. За результатами розгляду заяви та наданих документів Рішенням від 08.10.2020 № 155350007047 відповідачу було призначено пенсію за вислугу років з 30.09.2020 у розмірі - 3002,89 грн. Відповідно до акту перевірки № 8455 від 04.11.2020 довідку № 43 від 07.06.2018 замінено на довідку № 340 від 01.12.2020р. Після перевірки та доопрацювання пенсійної справи пільговий стаж Відповідача становить 15 років 6 місяців. Рішенням № 155350007047 від 04.02.2021 на заміну рішення № 155350007047 від 30.09.2020 відповідачу було відмовлено в призначенні пенсії (ксерокопія рішення додається). З урахуванням вищевикладених фактів, за період з 30.09.2020 по 31.01.2021 виникла переплата в розмірі 12112,87 грн., у зв`язку з чим винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.02.2021 № 5, та яка станом на даний час Відповідачем добровільно не повернута. Відповідні обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 30.09.2020р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою № 6473 про призначення пенсії за вислугу років. Порядок та умови призначення пенсії за вислугу років визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. 2-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058 та пункту «в» ст. 54 Закону № 1788, право на призначення пенсії за вислугу років має інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах. Рішенням від 08.10.2020 № 155350007047 [PERSON] було призначено пенсію за вислугу років з 30.09.2020 у розмірі - 3002,89 грн. Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по ЗО червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Оскільки відповідно до підпункту 2 пункту 2.3 Постанови правління Пенсійного фонду України від 27.10.2005 № 20-1 „Про внесення змін до Положення про головні управління Пенсійного фонду України та Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах", управління має право: проводити планові, а також у передбачених законодавством випадках позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов`язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок. Оскільки [PERSON] виявив бажання обчислити розмір пенсійного забезпечення із урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000р., то підтвердження довідки про заробітну плату від 07.06.2018р. № 43 первинними документами є обов`язковою умовою. Окрім того, звертаємо увагу суду, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV орган, що призначає пенсію, має право перевірити обґрунтованість видачі наданих документів. Відповідно до акту перевірки № 8455 від 04.11.2020 довідку № 43 від 07.06.2018 замінено на довідку № 340 від 01.12.2020р. Після перевірки та доопрацювання пенсійної справи пільговий стаж [PERSON] становить 15 років 6 місяців. Рішенням № 155350007047 від 04.02.2021р. на заміну рішення № 155350007047 від 30.09.2020р. [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії. З урахуванням вищевикладених фактів, за період з 30.09.2020р. по 31.01.2021р. виникла переплата в розмірі 12112,87 грн., у зв`язку з чим винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 14.02.2021 № 5, та яка станом на даний час [PERSON] добровільно не повернута. Згідно із статтею 50 Закону № 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до частини 3 статті 49 Закону № 1058 у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4. Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначені загальні положення про зобов`язання в зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Таким чином, переплата пенсії у розмірі 12112 грн. 87 коп. повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача. Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами правління, наказами Фонду, а також Положеннями про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління. Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 7 Закону № 1058, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципом цільового та ефективного використання коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яким керується Головне управління при здійсненні своїх обов`язків та повноважень. Статтею 73 Закону № 1058 визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, при цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом. При розгляді справи необхідно врахувати обставини, що незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. До того ж згідно зі ч. 3 ст. 113 Закону №1058 у разі виникнення дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв`язку із забезпеченням виплати пенсій в розмірі, передбаченому статтею 28 цього Закону та спрямуванням частини страхових внесків до Накопичувального фонду такий дефіцит покривається за рахунок коштів Державного бюджету України. За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 2270 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved