Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за виконавчим листом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2011 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що розмір стягуваних з нього аліментів на даний час складає 50% від його доходів, що ставить його у скрутне фінансове положення, оскільки після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей його матеріальний стан значно змінився, 14 квітня 2014 року його звільнено з роботи у звязку з виходом на пенсію, він отримує лише пенсійні виплати та страхові виплати, яких, після сплати аліментів та сплати за комунальні послуги, не вистачає на задоволення власних потреб. У звязку з чим просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1/2 частини до 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір. Позивач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, та розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що діти за станом здоровя потребують додаткових витрат на лікування, просив справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Згідно ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту прав та інтересів фізичних осіб. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ст.180 СК України також передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У відповідності зі ст.182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.70 Закону України Про виконавче провадження загальний розмір відрахувань із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей не може перевищувати сімдесяти відсотків. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-324/11 виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 06 січня 2011 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2011 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.13). Таким чином у відсотках утримання аліментів складає 50%, тобто, розмір аліментів, що стягується з відповідача не перевищує визначений ст.70 Закону України Про виконавче провадження розмір. Але на даний час, тобто після ухвалення вказаного рішення суду, у позивача змінився матеріальний стан, він став отримувати менший дохід, оскільки 14 квітня 2014 року він звільнений з роботи у звязку з виходом на пенсію, йому призначено пенсію у розмірі 3417 грн. 95 коп., після сплати аліментів пенсія складає 1708 грн. 97 коп.; розмір щомісячних страхових виплат складає 887 грн. 22 коп., з яких сплачуються аліменти в розмірі 50% на утримання малолітніх дітей; крім того, у позивача виникла заборгованість за оплату комунальних послуг (а.с.14-18). Посилання представника відповідача на те, що діти за станом здоровя потребують додаткових витрат на лікування, не є підставою для їх врахування, оскільки відповідач має право звернутися до суду з окремою позовною заявою про стягнення витрат на додаткове лікування дітей відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України. Таким чином,

Outcome: approved