Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій вказує, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.1955 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.1974 року. ЇЇ мати - [PERSON] померла [INFO] . Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] відповідно до чинного законодавства заявник звернулася до Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено і надано роз`яснення, шо вона має право звернутися до суду для винесення рішення про встановлення факту смерті матері, оскільки в даному випадку рішення суду про встановлення факту смерті особи буде єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту смерті матері необхідно для оформлення спадщини, однак в позасудовому порядку це неможливо, оскільки [PERSON] на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яке належить до територій, які в силу Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та на підставі постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII вважаються тимчасово окупованими територіями. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Свердловськ Луганської області, яка на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] в м. Красний Луч Луганської області, у віці 90 років. Зобов`язати Оріхівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести запис про смерть [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Свердловськ Луганської області, яка померла [INFO] в м. Красний Луч Луганської області, у віці 90 років до державного реєстру актів цивільного стану та видати свідоцтво про смерть встановленого зразку. У судове засідання заявник не з`явилася. До суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає. У судове засідання представник заінтересованої особи, Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, поклалися на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з положеннями п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2020 року, лікарським свідоцтвом про смерть №72. [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.08.1955 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.11.1974 року. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] відповідно до чинного законодавства заявник звернулася до Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено і надано роз`яснення, шо вона має право звернутися до суду для винесення рішення про встановлення факту смерті матері, оскільки в даному випадку рішення суду про встановлення факту смерті особи буде єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті від 04.09.2020 року. Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року. Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.). Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Отже, судом встановлено, що надана заявником форма документа підтвердження факту смерті [PERSON] не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». У зв`язку з тим, що [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, тобто на території якої нині жодний орган державної влади України не працює та відбувається антитерористична операція, судом встановлено, що отримати лікарське свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України - є неможливим. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті, тому заяву [PERSON] про встановлення факту смерті необхідно задовольнити.

Outcome: approved