Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на праві власності йому належить квартира №16, у житловому будинку №74, по вул. Рівненська, що в с. Городище Рівненського району Рівненської області. В цьому помешканні зареєстрований відповідач. Але він не проживає в помешканні з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.10.2003 року, на підставі якого у позивача виникло право вланості на житло. Відповідач не належить до членів сім'ї позивача, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Його реєстрація чинить позивачу перешкоди у володінні майном. Покликаючись на положення ЦК України,\~ЖК України\~позивач просить суд задовольнити заявлений позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняти його з реєстраційного обліку. Позивач позов підтримав та пояснив про обставини, описані вище. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання. Згідно до положень\~ЦПК України\~про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення\~ЦПК України\~щодо можливості постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2003 року належить квартира №16, в житловому будинку №74, по вул. Рівненська, в с. Городище Рівненського району Рівненської області. В цьому будинку зареєстрований відповідач. Але він не проживає в помешканні з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.10.2003 року, на підставі якого у позивача виникло право вланості на житло, відповідач не належить до членів сім'ї позивача, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Факт відсутності його проживання за цією адресою підтверджується чисельними актами, що були складені комісією на чолі з серкетарем Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області [PERSON], діловодом [PERSON] та інспектором з військового обліку [PERSON] (від 22.01.2014 року, 16.04.2014 року, 06.08.2014 року, 01.07.2015 року). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили дані обставини. Додали, що відповідач жодного дня не користувався житловим помешканням позивача, не проживав в ньому. Позивач не чинив йому перешкоди в такому користуванні. Таким чином, відповідач за вказаною адресою не проживає і не проживав там з часу укладення договору купівлі-продажу, він не є членом сім'ї позивача; місце знаходження його не відоме; позивач з ним не спілкується. Відповідно до\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 1\~статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не належав до членів сім'ї позивача. Таким чином, оскільки відповідач у спірному помешканні не проживає з часу його продажу позивачеві, не сплачує за користування жилим приміщенням і не несе оплату за комунальні послуги; не несе інших витрат з утримання квартири, втратив інтерес до спірного житла, є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин суд вважає, що позов в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення. В той же час не підлягають до задоволення позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки зняття особи з реєстраційного обліку провадиться за рішенням суду в разі визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В разі, коли відповідний державний орган не проведе відповідні дії із зняття відповідача з реєстраційного обліку, то в даному випадку у позивачки виникне право на звернення до суду з позовом щодо неправомірності таких дій. Крім того, позивачка серед відповідачів не вказала відповідний державний орган, який відповідає за реєстрацію чи зняття з реєстрації громадян. А покладання на такий орган певних обов'язків без залучення до судового розгляду уповноваженого представника буде суперечити нормам\~ЦПК України. Суд не може постановити рішення щодо тих правовідносин, які ще не настали. Звернення до суду має бути зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа. У зв'язку з цим визнання будь-якого права на майбутнє буде безпідставним та необґрунтованим. Тому решта позовних вимог не підлягає до задоволення як безпідставно заявлена.

Outcome: dismissed