Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування грошової суми за утримання спільного майна, яке перебуває у частковій власності. В ході розгляду справи відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до позивача про вселення в жиле приміщення, стягнення безпідставно збереженого майна, виселення з жилого приміщення без надання іншого житла. В судовому засідання представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги первісного позову підтримали, просили їх задовольнити, вимоги зустрічного позову не визнали, пояснивши, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] . Між сторонами письмового договору про спільне утримання вказаного нерухомого майна не укладалось. З 2005 року по 2008 рік позивач [PERSON] сам сплачував всі необхідні платежі по утриманню квартири, включаючи і витрати по відновленню квартири у зв`язку з неодноразовим її затопленням сусідів, що мешкають поверхом вище. Однак з 2008 року стан здоров`я позивача [PERSON] погіршився. Через брак коштів він звернувся до відповідача про надання грошових коштів на сплату житлово-комунальних коштів за частку останнього. Однак відповіді не було. 18.08.2016 року представник позивача звернувся до [PERSON] з листом про обговорення і укладення спільного договору по утриманню спірної квартири. Однак відповіді також не надійшло. Тому просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11 557 грн. 42 коп. витрат позивача по первісному позову за утримання квартири, які сплачувались виключно [PERSON] за період з вересня 2013 року по червень 2016 року, 24 775 грн. 15 коп. витрати на оздоблювальні матеріали для проведення ремонту, 38 768 грн. витрати на роботу по відновленню житла внаслідок неодноразового залиття квартири, а всього 75 100 грн. 57 коп. Зустрічний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки з 2004 року [PERSON] , маючи своє житло в м. Києві, не цікавився спірною квартирою, не намагався в неї вселитись, замки вхідних дверей позивач не змінював і будь-яких доказів у вчиненні перешкод у користуванні квартирою [PERSON] або його представник суду не надали. [PERSON] не підлягає виселенню з вказаної квартири, оскільки вона є дружиною [PERSON] і зареєстрована в ній, при цьому вона доглядає [PERSON] як інваліда 1 групи. Також не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по зустрічному позову 72 000 грн. за користування часткою [PERSON] , оскільки родина [PERSON] проживала на своїй частці отриманого майна, і не користувались часткою [PERSON] , при цьому будь-яких письмових або усних договорів щодо вказаного нерухомого майна між [PERSON] та [PERSON] не укладалось. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити, пояснивши, що [PERSON] в 2004 році вселився в квартиру [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] , безпідставно у 2009 році прописав її і з того часу вони незаконно користуються 1/2 частиною квартири, яка належить [PERSON] . На неодноразові спроби [PERSON] вселитись до спірної квартири [PERSON] та [PERSON] перешкоджають йому в цьому, тому просять вселити [PERSON] до спірного житла у судовому порядку. За таких обставин просять виселити [PERSON] із вказаної квартири, як особу, яка не має права на її користування та стягнути зі [PERSON] та [PERSON] по 36 000 грн. з кожного за користування з 2004 року по день подачі зустрічного позову до суду 1/2 часткою власності в даній квартирі, яка належить [PERSON] . Первісний позов не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не міг користуватись своєю часткою власності у спірній квартирі у зв`язку з чиненням перешкод [PERSON] та [PERSON] , тому всі сплачені суми [PERSON] повинні бути віднесені за його рахунок. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] зустрічний позов не визнала, пояснивши, що вона є дружиною [PERSON] і доглядає свого чоловіка, інваліда 1 групи, який потребує сторонньої допомоги, при цьому вона зареєстрована в спірній квартирі і має право на її користування. Будь-яких перешкод [PERSON] ні вона, ні її чоловік [PERSON] у користуванні квартирою не чинили, і доказів з цього приводу не надано. Заслухавши представників сторін, відповідача [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову необхідно задовольнити частково, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав. У відповідності до ч.4, ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. та зареєстрованого у реєстрі №2у-120 (а.с.5), тобто кожен із них мав по 1/2 частині квартири. Між сторонами письмового договору про спільне утримання вказаного нерухомого майна не укладалось. 31.12.2011 року між житловим органом ДП „Україна житло-сервіс" та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за змістом якого житловий орган зобов`язався надавати комплекс послуг споживачу по утриманню будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язався оплатити надані послуги (а.с.6-7). Вказана квартира є двохкімнатною, прохідною, жилою площею 27,6 м2 та загальною площею 54,8 м2, яка розташована на 1-ому поверсі 5-поверхового будинку, про що свідчить технічний паспорт квартири (а.с.16-17). До подачі позову до суду в ній була зареєстрованою відповідач по зустрічному позову [PERSON] (а.с.8). Вказані обставини не заперечувались учасниками справи, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. Відповідно до ч.1, ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ч.1, ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Як вбачається з наданих суду розрахунків [PERSON] за період з вересня 2013 року по червень 2016 року згідно відбитків банківських штампів оплатив 5 921 грн. 36 коп. житлово-комунальних послуг, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території і опалення (а.с.56-81). Оскільки кожен із співвласників відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), тому 1/2 частина від сплаченої суми підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в судовому порядку (5 921 грн. 36 коп. : 2 = 2 960 грн. 68 коп.), а в задоволенні стягнення решти суми необхідно відмовити. Крім того, судом встановлено, що спірну квартиру одноразово протягом 2005 - 2016 років було затоплено мешканцями вище розташованої квартири, про що свідчать чисельні акти (а.с.27-37; 39). [PERSON] та [PERSON] відповідно до дефектних актів (а.с.38; 40) укладали договори на виконання ремонтних робіт (а.с.41; 45-46; 448-49), купували будівельні матеріали та оплачували їх вартість, що підтверджується актами виконаних робіт (а.с.42-44; 47) та товарними і фіскальними чеками (а.с.50-55). Таким чином, 1/2 частина від витраченої суми підлягає стягненню зі [PERSON] на користь [PERSON] , а саме: 24 775 грн. 15 коп. витрати на оздоблювальні матеріали для проведення ремонту та 38 768 грн. витрати на роботу по відновленню житла (24 775,15 + 38 768) : 2 = 31 771 грн. 58 коп. А всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по первісному позову 34 732 грн. 26 коп. (31 771 грн. 58 коп. + 2 960 грн. 68 коп.). Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як наголошує ч.1, ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Позивач по зустрічному позову [PERSON] та його представник [PERSON] стверджували у судовому засіданні, що [PERSON] з 2004 року, змінивши замки вхідних дверей квартири [ADDRESS] , не допускає його до квартири, перешкоджаючи йому у користуванні нею, тому просить вселити його у спірне житло. Однак така позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки представники позивача по первісному позову заперечували такі факти, а [PERSON] та його представник [PERSON] не надали будь-яких доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України на підтвердження таких позовних вимог по зустрічному позову. Як встановлено судом, [PERSON] перебуває у шлюбі зі [PERSON] , відповідачкою за зустрічним позовом, з 2.12.2004 року (а.с.153), яка є зареєстрованою в спірній квартирі (а.с.8). Сам [PERSON] є інвалідом війни, інвалідом 1 групи захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, довічно і потребує стороннього догляду (а.с.20; 197). Дружина [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації як особа, яка доглядає інваліда 1 групи [PERSON] (а.с.198), та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює (а.с.199). За таких обставин вимога про виселення [PERSON] зі спірної квартири також не підлягає задоволенню, так як вона суперечить чинному законодавству. Крім того, не підлягає задоволенню і вимога зустрічного позову про стягнення з [PERSON] та [PERSON] по 36 000 грн. з кожного за користування з 2004 року по день подачі зустрічного позову до суду 1/2 часткою власності в даній квартирі, яка належить [PERSON] , оскільки будь-яких договорів між сторонами не укладалось, виділення у конкретне користування кожному співвласнику частки майна в судовому порядку також не існує, доказів, що саме його конкретною часткою майна користувались вказані відповідачі по зустрічному позову [PERSON] не надано. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову в повному обсязі. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольнив первісний позов, тому з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого був звільнений позивач [PERSON] як інвалід 1 групи при зверненні до суду. Не підлягають стягненню судові витрати за зустрічним позовом, оскільки судом відмовлено в його задоволенні в повному обсязі.

Outcome: partial