Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем по справі- [PERSON] 26.06.2012 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дочку- [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказувала, що протягом останніх років між нею та відповідачем почали виникати непорозуміння та погіршилися взаємовідносини, проявилися різність в характерах та поглядах на життя. У сім`ї почали виникати сварки та конфлікти, ініціатором яких був відповідач. Відповідач постійно принижує її честь та гідність. Поступово між подружжям зникло взаєморозуміння, взаємоповага, фактичні шлюбні відносини припинені. Разом подружжя не проживає з жовтня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому позивачка просить розірвати її шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не з"явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просив задовольнити. Відповідач судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 26.06.2012 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинилися. Спільного з відповідачем господарства сторони не ведуть, не живуть єдиною сім`єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя. Примирення сторін є неможливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому сторони свідомо прийняли рішення про його розірвання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 КонституціїУкраїни, абз. 1 ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 1-2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим і шлюб має бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved