Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

До суду звернувся\~[PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] (Т.1 а.с.2-5), який уточнив (Т.2 а.с.99-101), та мотивуючи тим, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] належить частка квартири, яку не можна виділити в натурі та він виконує рішення апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2013р. про стягнення з нього на користь [PERSON] 150\~000,0\~грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що в нього відсутнє майно, просить суд: - визнати кімнату №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області, - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - встановити, що частка [PERSON] у спільній сумісній власності на кімнату №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області, - складає ?; - перевести на [PERSON] право власності співвласника боржника [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку кімнати №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку кімнати №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку кімнати №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області; - у звязку з переведенням на [PERSON] права власності боржника [PERSON] на 1/2 частку кімнати №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області вартістю 122\~900,0\~грн., зменшити заборгованість [PERSON] перед [PERSON], за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29.01.2013р. на 122\~900,0\~грн.; - встановити, що розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON], яка виникла за рішенням Апеляційного суду Одеської області від 29.01.2013р. становить 19453,24\~грн.; - за прострочення грошового зобовязання стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 121\~181,73\~грн. Відповідач [PERSON]. звернулась до суду із зустрічним позовом (т.1 а.с.54-57, а.с.143-146) в якому мотивуючи тим, що кімната №156 за адресою: м.Іллічівськю провулок Шкільний, 4-б є її особистою приватною власністю, просить суд: -визнати кімнату №156 за адресою: м.Іллічівськ, провулок Шкільний, 4-б особистою Власністю [PERSON]; -виключити кімнату №156 за адресою: м.Іллічівськ, провулок Шкільний, 4-б з опису майна, на яке може бути звернено стягнення за зобовязаннями [PERSON] перед [PERSON]; -в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про переведення на кредитора прав та обовязків співвласника боржника відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов [PERSON] не визнали та просили задовольнити позов [PERSON] Представник відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області був належним чином повідомлений про час ті місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просив суд розглянути справу без його присутності. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Іллічівської міської ради у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вислухавши пояснення сторін, представників відповідача, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 лютого 2009р. в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі вантажного автомобіля MAN, (державний номерний знак ВН 1185АЕ), з полупричіпом «LAG 0.3038 KHSL» (державний номерний знак [NUMBER]), яким керував [PERSON] та автобуса БАЗ 079.04 (державний номерний знак [NUMBER]) за кермом якого перебував [PERSON], останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, які згодом призвели до ампутації лівої кінцівки на рівні стегна, що підтверджується постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 серпня 2011р. (Т.1 а.с.8-10), якою [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, у звязку із застосуванням до нього ЗУ «Про амністію". Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 січня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 150\~000,0 грн. моральної шкоди (Т.1 а.с. 11-13). 13 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] 150\~000,0 грн. моральної шкоди на користь [PERSON] (т.1 а.с.16). Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Одеської області листом від 16 липня 2013 року повідомив [PERSON] про те, що в процесі перевірки майнового стану боржника [PERSON] не було виявлено жодного належного йому майна (Т.1 а.с.17). [PERSON] та [PERSON] в період з 28 вересня 1996 року по 29 березня 2013 року (Т.1 а.с.70,90-92) перебували у шлюбі. Згідно договору купівлі-продажу від 20 червня 2007 року [PERSON] та [PERSON], перебуваючи у шлюбі, придбали у ВАТ «Чорноморгідробуд» кімнату №156 в буд.\~4-б по провулку Шкільному в м.\~Іллічівську Одеської області (Т.1 а.с.89,93). Ст.60 СК України передбачено, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.61 СК України передбачено, обєктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3 ст.368ЦК України, ч.2,3 ст.325 ЦК України) можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Ч.1 ст.68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Ч.2 ст.69 СК України передбачає, дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Ч.1 ст.70 СК України передбачено, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, кімната №156 в буд.\~4-б по провулку Шкільному в м.\~Іллічівську Одеської області на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] та 1\\2 частка - на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно висновку №803/24 від 31.08.2015р., ринкова (дійсна) вартість 1/2 частки кімнати №156 в буд.№4-б по пров.Шкільному в м.Іллічівську Одеської області складає 122\~900, 0грн. (Т.2 а.с.90-92). Ч.1 ст. 73 СК України передбачено, за зобовязаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Ст.371 ЦК України передбачено, кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому ст.366 ЦК України. Ст.366 ЦК України передбачає,кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може предявити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведенням на нього прав та обовязків співвласника - боржника, з проведенням відповідного перерахунку. Враховуючи, що: - окрім 1/2 частки кімнати №156 в буд.4-б по пров.\~Шкільному в м.Іллічівську, інше майно, на яке можна було б звернути стягнення у [PERSON] відсутнє; - в натурі 1/2 частку кімнати №156 в буд.4-б по пров.\~Шкільному в м.Іллічівську, яка має розмір 15,9\~кв.м. виділити не можливо; - [PERSON] (співвласник боржника) відмовилась від придбання 1/2 частки кімнати №156 в буд.4-б по пров.\~Шкільному в м.Іллічівську, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги: [PERSON] про переведення на нього прав та обовязків співвласника - боржника [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку кімнати №156 в буд.\~4-б по Шкільному провулку в м.\~Іллічівську Одеської області підлягають задоволенню. Згідно листа відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції від 07.10.2015р. сума боргу [PERSON] перед [PERSON] станом на 07.10.2015р. становить 142\~353,24 грн. (Т.2 а.с.104). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] зменшилась на 122\~900,0 грн. та складає 20100,0\~грн. (142\~353,24\~грн.-122\~900,0\~грн.=20100\~грн.) У [PERSON] обовязок щодо виконання зобовязання по сплаті [PERSON] моральної шкоди - 150\~000,0 грн. виник 30.01.2013р. (набрало чинності рішення Апеляційного суду одеської області). Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно листа відділу ДВС Іллічівського міського управління юстиції від 07.10.2015р. сума боргу [PERSON] перед [PERSON] станом на 07.10.2015р. становить 142\~353,24 грн. (Т.2 а.с.104). [PERSON] прострочив виконання грошового зобовязання перед [PERSON] з 30.01.2013р. по 12.10.2015р., індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (142\~353,24 грн.) розраховується наступним чином : - індекс інфляції за період з 30.01.2013р. по 12.10.2015р складає 177,04% , а тому 142\~353,24*177,04%=252022,17 грн. надалі 252022,17-142\~353,24=109\~668,93 грн., таким чином інфляційні збитки за період з 30.01.2013р. по 12.10.2015р. складають 109\~668,93 грн. Три відсотки річних від суми 142\~353,24 за період з 30.01.2013р. по 12.10.2015р. (984 дня) складають 11512,80 грн. та розраховувалась наступним чином (при розрахунку 3% річних суд користувався розясненнями, які були наведені у рішенні СВУ від 28.09.2011р. у справі №6-30861 св10): 142353.24*3%/365=11 грн.70 коп.; 11,70*984=11512,80 грн. Таким чином, сума боргу [PERSON] перед [PERSON], з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми складає 121\~181,73 грн., а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на якій вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що суду не надано доказів на підтвердження наявності договору між [PERSON] та [PERSON] про поділ майна подружжя, то суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. Позивач на підставі ч.1 п.2 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Ч.3 ст.88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Враховуючи, що [PERSON] є боржником на права якого переведені права кредитора, суд вважає, що з нього необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved