Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач не забезпечує дітям належних умов для життя, у будинку брудно, діти не забезпечені їжею, постільна білизна відсутня, батько офіційно не працює. 30.06.2017 року головою районної державної адміністрації винесено розпорядження №275 про негайне відібрання [PERSON] та [PERSON] від батька - [PERSON], без позбавлення батьківських прав, оскільки їх подальше перебування у будинку з виявленими неналежними умовами і відсутністю їжі, було небезпечними для їх здоров'я і життя, діти тимчасово перебувають у комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивач просить негайно відібрати без позбавлення батьківських прав [PERSON] його неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення, які аналогічні тим, що зазначені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення судом про негайне відібрання без позбавлення батьківських прав відносно його дітей, у зв'язку із складними життєвими обставинами. Представник третьої особи - Полтавського районного центру для дітей, сім'ї та молоді у судове засідання не з'явився, попередньо наддавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник третьої особи - Калашниківської сільської ради Полтавського району у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, з'ясувавши думку неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( а.с. 9-10). Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.03.2006 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.03.2017 року умови проживання незадовільні, брудно, харчів немає, постільна білизна відсутня; відсутні умови для виховання та розвитку дитини (а.с.12). Згідно з наказами Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації № 15 и №16 від 29.03.2017 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], взято на облік у службу у справах дітей Полтавської райдержадміністрації (а.с.13-14). Як вбачається з акту обстеження умов проживання та повідомлення Полтавського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 15.06.2017 року, за час відсутності дітей, батько намагався частково поліпшити умови проживання (частково прибрана навколо будинкова територія та в кімнатах, побілено стіни, вимита підлога,обробляється город), але головні рекомендації щодо необхідності його працевлаштування , забезпечення першочергових потреб дітей(окремі спальні місця, чиста постільна білизна, наявність продуктів харчування, налагодження стосунків між членами родини тощо) не виконані; непрацездатні батьки [PERSON], у зв'язку з погіршенням стану здоров'я потребують постійної допомоги, підтримки та лікування (а.с.16,17). 30.06.2017 року головою районної державної адміністрації винесено розпорядження №275 про негайне відібрання [PERSON] та [PERSON] у батька - [PERSON], без позбавлення батьківських прав (а.с. 18). Згідно з повідомленням від 12.07.2017 року № 207 в комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради з 30.03.2017 року по теперішній час перебувають діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; за весь час перебування дітей в закладі батько відвідував своїх дітей 4 рази, при спілкуванні з батьком у дітей переважали негативні емоції . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила у суді факт неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд вважає встановленим, що дійсно станом на день відібрання дітей існували умови, загрозливі для життя і здоров,я неповнолітніх дітей і були підстави для негайного відібрання дітей від батька. Суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дітей від відповідача, оскільки умови для їх проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров'я дітей та їх життя. Суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідача без позбавлення їх батьківських прав, оскільки на даний час відповідач виявляє бажання стати на шлях виправлення і проявляє інтерес до дітей. Суд вважає, що відібрання дітей від батька з переданням їх органу опіки для подальшого їх влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дітей. Відповідач також погоджується, що це на даний час відповідає інтересам його неповнолітніх дітей, враховуючи його майновий та психологічний стан на даний час. При ухваленні рішення суд з'ясував думку неповнолітніх дітей, які підтвердили факт існування загрози для їх здоров'я, оскільки батько неспроможний забезпечити належні умови для їхнього проживання, оскільки ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вдома брудно, відсутній одяг, взуття та продукти харчування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved