Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2010 року по справі №2-33-110 з нього з нього стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2009 року, на підстав якого видано виконавчий лист. Позивач зазначав, що згідно довідки розрахунку заборгованості з аліментів від 16.10.2013 року наданої державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві його заборгованість перед позивачем складає станом на 10.10.2013 року - 14552 грн.04 коп. Позивач зазначає, що на час розгляду справи про стягнення з нього аліментів він проти стягнення з нього 1/4 частини аліментів на заперечував, але з 2011 року у нього змінилися сімейні обставини, народилася донька [PERSON], яку він утримує, та є син [PERSON], [INFO], якого він також утримує, що у 2013 році його було звільнено з роботи та в даний час він працює не офіційно, отримує відповідний дохід, але утримувати доньку Солмію у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу не має можливості, а тому з урахуванням змін до позову ( а.с.110) просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2010 року по справі №2-33-110 на утримання дитини [PERSON], [INFO] з розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на1/8 частину з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивач та його представник підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та представник відповідача позов не визнали, подали письмові заперечення проти позову, ( а.с.40-43), зазначали, що у відповідача є заборгованість по аліментах, що длнька [PERSON] перебуває виключно на її утриманні, що дитина потребує лікування та розвитку здібностей також за рахунок матеріальної допомоги батька дитини, які вона з нього не стягує сподіваючись хоча на сплату аліментів призначених за рішенням суду. Зазначала, що відповідачем не подано доказів, що його діти від першого та третього шлюбу проживають разом із ним та перебувають на його утриманнязі, або він за рішенням суду є платником аліментів щодо утримання цих дітей, що відповідач приховує свої реальні доходи, а тому бажає ухилитися від сплати аліментів призначених судом на утримання доньки [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2010 року по справі №2-33-110 з позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2009 року, на підстав якого видано виконавчий лист ( а.с.6,7). Судом встановлено, що згідно довідки розрахунку заборгованості з аліментів від 16.10.2013 року наданої державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції ум. Києві його заборгованість перед позивачем складає станом на 01.03.2014 року - 118349,52 грн.( а.с.73). Судом встановлено, що позивачем у справі в обґрунтування позовних вимог не надано суду належних та допустимих доказів, про зміну сімейного стану те , що діти позивача донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проживають разом із ним та перебувають на його утриманні, або проживають окремо, але перебувають на його утриманні, не надав суду доказів про витрати, які він несе на утримання цих дітей, та у якому розмірі щомісячно, не надав доказів про розмір свого доходу, з якого суд міг встановити, що у платника аліментів змінився також матеріальний стан., не надав доказів про погіршення свого стану здоров"я. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них. А тому суд, суд дійшов висновку, що позов не доведений та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed