Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про тлумачення заповіту, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка при житті 13.12.2010 року склала на його ім`я заповіт, яким зокрема Але у заповіті її воля викладена у спосіб, який фактично унеможливлює оформлення спадщини відповідно до ЗУ " Про нотаріат". Так у заповіті зазначено, що " На випадок моєї смерті роблю таке заповітне розпорядження : " мій сертифікат на право власності на право на земельну частку(пай) серії ЧН №0326361, виданий Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією від 23 травня 1997року, заповідаю [PERSON] ". Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки секретар виклав волю спадкодавця у спосіб, який не відповідає вимогам спадкового законодавства, та враховуючи що на підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЧН №0326361 від23 травня 1997року були видані три держані акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №614942 від 28.04.201 р., серії ЯЛ №614941 від 28.04.201 р., серії ЯЛ №614940 від 28.04.201 р., тому нотаріус не може видати свідоцтво про спадщину, і йому рекомендовано звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Посилаючись на те, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельні ділянки за кадастровим номером: - 7423680800:04:000:0720 площею 2,6920 га., за кадастровим номером: - 7423680800:04:000:0719 площею 2,4442 га., за кадастровим номером: - 7423680800:04:000:0429 площею 0,1030 га., що розташовані на території Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, які належали [PERSON] на праві приватної власності, на які у спадкодавця на момент складання заповіту було право, просив суд здійснити тлумачення заповіту від 13.12.2010 року, який було зареєстровано в реєстрі за №131 та посвідчено секретарем виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Позивач в судове засідання не з`явився надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позов визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області 13 грудня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за №131, [PERSON] , [INFO] заповіла сертифікат на право власності на право на земельну частку(пай) серії ЧН №0326361, виданий Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією від 23 травня 1997року [PERSON] (а.с.6). На підставі сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ЧН №0326361 від 23 травня 1997року були видані три держані акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №614942 від 28.04.201 р., серії ЯЛ №614941 від 28.04.201 р., серії ЯЛ №614940 від 28.04.201 р., Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.5) . За приписами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Натомість, ч.2 ст.1236 ЦК України передбачає, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст.1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. При цьому, положення ст.213 ЦК України не допускають, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. Таким чином, тлумачення заповіту обумовлюється необхідністю встановити точну волю спадкодавця і може мати місце, якщо зміст заповіту викликає сумніви у спадкоємців, у зв`язку з чим необхідно розтлумачити його зміст. На час складання заповіту [PERSON] мала право власності на земельні ділянки, для ведення сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Биринської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке вона набула за життя і яке збереглося у неї до моменту смерті. Враховуючи зазначене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved