Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів - Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській областіз вимогами визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай), включити його до осіб, які мають право на земельну частку (пай), надати йому у власність земельну частку (пай) з колективної власності, а за відсутністю необхідної для цього землі, із земель резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі землі у комунальну власність, видати позивачу держаний акт на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, мотивуючи свої вимоги тим, що він працював у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Перемога», був членом даного господарства, тому має право на земельну частку (пай), однак помилково не був включений у списки по розпаюванню земель. Представникві дповідача Залозецької об'єднаної територіальної громади - староста села Чистопади Зборівського району надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області надав письмові заперечення, згідно яких позову не визнає, вважає позовні вимоги безпідставними, так як позивачем не надано доказів щодо його членства у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Перемога», крім цього вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду та просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне: суд вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, так як згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Представник позивача пояснила, що позивач хворіє, про порушення свого права позивач дізнався у 2016 році та звернувся до відділу Держгеокадастру у Зборівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про видачу йому сертифіката про право на земельну частку (пай), однак листом від 09.03.2016 йому було відмовлено у видачі сертифіката. Тому суд вважає, що позивач звернулася з позовом у в межах 3-х річного терміну, встановленого ст.257 ЦК України, з дня коли вона довідалася про порушення свого права і доказів, що спростовують цей факт суду не надано. Позовні вимоги до Чистопадівської сільської ради та Залозецької об'єднаної територіальної громади є безпідставними, , так як відповідно до ст.122 Земельного кодексу України розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності належить до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. Тобто належним відповідачем у справі є Головне управління Держгеокадаструу Тернопільській області. Позовні вимоги щодо видачі позивачу державного акту на землю задоволенню не підлягають, оскільки державні акти на право власності на землю не видаються після внесення Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 р. змін до ст.126 Земельного кодексу України, згідно якої право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 17 жовтня 1996 року Селянській спілці «Перемога»передано у колективну власність землі для сільськогосподарського використання. До списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю позивач не включений. [PERSON] до 1992 року працював у Селянській спілці «Перемога», про що свідчить трудова книжка позивача. Однак з трудової книжки чи інших документів не вбачається членство позивача в даному колективному сільськогосподарськомупідприємстві. Будь - яких доказів того, що позивач був прийнятий в члени СС «Перемога» і був членом цього колективного підприємства на час видачі селянській спілці державного акту на право колективної власності на землю не надано. На час видачі Державного акту [NUMBER] від 17 жовтня 1996 року позивач у трудових відносинах зСелянською спілкою «Перемога» не перебував. Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 р.«Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку , що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Відповідно до п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України в редакції 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. В зв'язку з тим, що позивач не був членом СС «Перемога» і не перебував у трудових відносинах з цим підприємством на час видачі державного акту на право колективної власності на землю, він не був включений до списку громадян - членів СС «Перемога», тому не отримав сертифікату про право на земельну частку (пай), земля в натурі йому не виділялася. Тобто позивач не має ні права на земельну частку (пай) в землях СС «Перемога», ні права власності на земельну ділянку. Отже позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed