Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], з указаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачка має на утриманні ще двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з якими зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] оскільки будинок знаходиться в аварійному стані, тому проживає разом з дітьми у бабусі за адресою: [ADDRESS] У будинку, де проживає сім'я, не створені умови для проживання малолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим позивач просить суд відібрати дитину у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що у зв'язку із життєвими негараздами на даний час не може в повній мірі забезпечувати усім необхідним свою малолітню дитину, тому позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. В той же час пояснила, що буде намагатися якомога швидше налагодити своє життя та зробити ремонт у будинку, щоб повернути дитину задля подальшого її належного виховання. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14 червня 2018 року. Крім того, відповідно до довідки № 09 від 13 липня 2018 року відповідачка має ще двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з висновком служби у справах дітей № 11/01-33 від 12 червня 2018 року малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], влаштовані до бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] а [PERSON], [INFO], до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини Черкаської обласної ради», оскільки бабуся не має змоги утримувати та доглядати немовля. Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 12 липня 2018 року встановлено, що у будинку проживає позивачка разом з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], умови проживання задовільні, йде підготовка до ремонтних робіт, а саме добудова кімнати. Однак ще не створені умови проживання для малолітньої дівчинки [PERSON], [INFO], та існує безпосередня загроза для життя та здоров'я дитини. На підставі рішення виконкому Білозірської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області від 13 липня 2018 року за № 103 відібрано малолітню дитину від матері, яка є відповідачкою по справі, у зв'язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров'я дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Частиною 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. На підставі вищевикладного, враховуючи визнання позову відповідачкою, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відібрання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у матері без позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підлягають до задоволення. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved