Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON], який проживав у сю Полталіївка Іванківського району Київської області. Після його смерті відкрилась постало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається, в т.ч. з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що належав [PERSON], яка померла [INFO], але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Спадщину після смерті батька позивач прийняв шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день смерті та шляхом прийняття на зберігання спадкового майна (спадкова справа № 113/2018). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, але йому нотаріусом 28.02.2018 року було відмовлено, оскільки не пред'явлено правовстановлюючого документу на нього. Позивач просить визнати його право власності на спадковий жилий будинок з господарськими будівлями. Судові витрати згоден нести сам. У судове засідання позивач та його представник не з*явилися. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Представник позивача написала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, написали лист про те, що позовні вимоги визнають, заперечень не мають, просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьком [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 12.07.1976 року. Останній, в свою чергу, був сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 25.12.1951 року. За життя [PERSON] склала заповіт на користь свого сина - [PERSON], який посвідчений 04.09.1998 року. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 02.03.1999 року. На день смерті [PERSON] належав жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується записом у погосподарській книзі № 5 за 1996-2000 роки Мусійківської сільської ради, особовий рахунок [NUMBER] (довідка сільської ради № 73 від 26.02.2018 року) і був збудований нею згідно з даними Технічного паспорта на житловий будинок у 1967 році, як і господарські споруди. Правовстановлюючих документів на будинок [PERSON] за життя не оформила. Земельна ділянка, яка надана для обслуговування цього жилого будинку, не приватизована, що підтверджується довідкою Мусійківської сільської ради № 79 від 27.02.2018 року. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], шляхом зберігання спадкового майна з квітня 1999 року на день смерті [INFO], що підтверджується довідкою Мусійківської сільської ради № 66 від 19.02.2018 року, тобто вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини і передбачені п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Проте, не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку і помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 14.08.2001 року. Позивач у справі - [PERSON] - прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом прийняття на зберігання спадкового майна - жилого будинку в [ADDRESS] з вересня 2001 року, де і проживає без реєстрації по цей час, що підтверджується довідкою Мусійківської сільської ради № 72 від 26.02.2018 року, тобто вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини і передбачені п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори № 221/02-31 від 27.02.2018 року за даними цієї контори спадщину після [PERSON] прийняв [PERSON], а після його смерті [INFO] - позивач - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у листі від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: у разі, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину ( ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину ( ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації. У зв*язку з тим, що нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину позивачу на спадкове домоволодіння через відсутність правовстановлюючого документу на нього, позивач має право на захист цього права в суді. Із встановлених судом фактів, викладених вище чинних на той час норм законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки судом беззаперечно встановлено, що спадкодавець позивача - [PERSON] - прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], якій належало домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], що підтверджено випискою сільської ради із погосподарської книги. Право на домоволодіння ввійшло до складу спадщини і після смерті [PERSON], а згодом і [PERSON] Позивач не може оформити свої спадкові права на зазначене майно, хоча воно входить до складу спадщини. На даний час ніхто, крім нього, на це майно не претендує. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю". На підставі наведеного, ст. 524,525,526,527,529,534,548,549 ЦК УРСР (1963 року),

Outcome: approved