Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 17 грудня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача згідно Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 березня 2014 року у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісяця та просить стягнути на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Свої позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач обґрунтовує тим, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат, які вона несе на утримання сина значно зріс та у зв'язку з із змінами, внесеними до Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року мінімальний розмір аліментів на дитину повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (888,50 грн.), тоді як на той час було 30% прожиткового мінімуму. Крім цього, в теперішній час син навчається в школі, відвідує секцію по боротьбі, тобто син росте і потребує більших потреб. Допомоги у вихованні сина, догляду за ним відповідач не бере. Для навчання в школі, а саме купівля одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. На прохання позивача щодо розподілення витрат пов'язаних з навчанням відповідач ігнорує, а її коштів недостатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 2. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог. 3. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1050 гривень, тобто 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку так, як на його утриманні знаходиться батько інвалід, дружина та діти. ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4. Судом встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. (а.с. 7) 5. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 27. (а.с. 6) 6. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 березня 2014 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень і до повноліття, тобто до [INFO]. (а.с. 8) 7. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 259. (а.с. 21) 8. За період шлюбу у відповідача з [PERSON] народились діти, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 986 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 778. (а.с. 22-23) 9. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] батько відповідача [PERSON] є інвалідом 2 групи. (а.с. 24) ІІІ. Оцінка Суду. 10. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 11. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 12. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 13. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 14. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. 15. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 16. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 19. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 20. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. 21. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 22. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 700 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. 23. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. 24. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26. Так, у ході розгляду справи відповідачем було надано, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дітей та посвідчення, які були долучені до матеріалів справи. 27. Таким чином при визначенні зміни розміру стягуваних із відповідача аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, надані відповідачем документи та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим збільшити розмір аліменти у твердій грошовій сумі з 700 грн. до 1013,50 грн. 28. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, частково. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 30. Отже, у зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial