Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів , посилаючись на те, що 01.07.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит в сумі 29800 доларів США на строк зазначений в кредитному договорі до 01.07.2018 року зі сплатою 14% річних. Зазначений договір було забезпечено договором поруки від 01.07.2008 року укладеним між банком та [PERSON] та договором поруки від 01.07.2008 року, укладеним між банком та [PERSON]. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 02.02.2015 року в сумі 20072 ,46 доларів США яка складається з наступного : 17 962,60 доларів США -заборгованість за кредитом, 2109,86 доларів США -заборгованість по несплаченим відсоткам . Враховуючи, що відповідач суму боргу добровільно не погашає, просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 20072 ,46 доларів США , обмеживши розмір солідарного стягнення сумою 20072,46 доларів США, та стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 20072 ,46 доларів США , обмеживши розмір солідарного стягнення сумою 20072,46 доларів США. В судове засідання представник позивача надав суду заяву , в якій просив справу розглянути у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] , належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явилися, в зв'язку з чим, на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів , на підставі доказів, долучених до справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 01.07.2008 року був укладений кредитний договір № 014/17-46/678-55 (а.с.7-12). Відповідно до п. п. 1.1.1, 1.1.6, 1.2.1 договору , банк надав [PERSON] - відповідачу по справі, кредит у сумі 29 800 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних строком по 01.07.2018 року під заставу земельної ділянки . П.7.1. договору встановлено, що [PERSON] зобов»язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту . Зазначений договір кредиту забезпечений договорами поруки від 01.07.2008 року , укладеними між позивачем та [PERSON], та між позивачем та [PERSON] (а.с.14-15,16-17). Згідно зазначених договорів поруки відповідачі [PERSON] та [PERSON] взяли на себе зобов»язання перед позивачем відповідати за зобов»язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 01.07.2008 року . Позивач виконав обов'язок перед відповідачем [PERSON] відповідно до умов договору надавши кредит в сумі 29 800 доларів США . Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що , станом на 02.02.2015 року ( в межах заявлених позовних вимог) року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 17 962,60 доларів США , заборгованість за відсотками в сумі 2 109, 86 доларів США, яка за офіційним курсом НБУ станом на час ухвалення рішення відповідно до вимог ст. 553 ЦК України ( курс НБУ станом на 08.06.2015 року 1 дол. США = 21,0258 гривень) складає 422039,53 гривень . Вимога Банку до поручителів та [PERSON] про погашення суми заборгованості від 02.02.2015 року , залишена відповідачами без задоволення (а.с.18). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він повинен сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частками, то у випадку прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Зокрема, у відповідності до вимог ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. За нормами ст. 554 ЦК України у разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов»язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити . Питання про судові втрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідачів на користь позивача по 1218 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved