Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 27 квітня 2020 року, в якій просить суд стягнути зі [PERSON] на її користь пеню за прострочу сплати аліментів у розмірі 91 075, 27 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 10 лютого 2017 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з [PERSON] її користь стягнено аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 січня 2017 року і до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . На підставі рішення був виданий виконавчий лист № 214/75 2/214/1221. 07 квітня 2017 року державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 53724566). 16 березня 2017 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу по справі № 214/72/17 з [PERSON] були стягненні аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 січня 2017 року і до досягнення [PERSON] 18 літнього віку. На підставі рішення був виданий виконавчий лист № 214/72 2/214/1218. 01 червня 2017 року державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 54059199). Відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання по виплаті аліментів, виплати мають не регулярний характер. Згідно з виконавчим листом № 214/72 2/214/1218 заборгованість зі сплати аліментів мала місце з жовтня 2017 по липень 2018 включно у розмірі 19 214, 61 грн. та з листопада 2018 року по березень 2020 включно у розмірі 5 2426, 38. За виконавчим листом № 214/72 2/214/1218 06 вересня 2018 року відповідачем була погашена заборгованість за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року, 20 травня 2019 року відповідачем була частково погашена заборгованість за період з листопада 2018 року по березень 2019 року, 23 квітня 2020 року була погашена заборгованість за період з березня 2019 року по березень 2020 року. Згідно з виконавчим листом № 214/75 2/214/1221 заборгованість зі сплати аліментів мала місце з жовтня 2017 року по лютий 2018 року включно у розмірі 4 303, 19 грн., з листопада 2018 року по листопад 2019 року включно у розмірі 24 694, 53 грн. За виконавчим листом № 214/75 2/214/1221 у червні 2018 року за рахунок відрахувань з установи була погашена заборгованість за попередній період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року, 14 травня 2019 року відповідачем була частково погашена заборгованість за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року, 23 квітня 2020 року була погашена заборгованість за період з квітня 2019 ркоу по листопад 2019 року, включно. Таким чином відповідача погашав заборгованість із затримкою, яка становила більше ніж 1 рік в окремих випадках та після обмежень виконаних судовими виконавцями. За її підрахунками за період з жовтня 2017 року по лютий 2019 рок включно сума пені, яку відповідач повинен сплатити на її користь 91 075, 27 грн. Ухвалою суду від 27 травня 2020 року прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, пред`явлені вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Дійсно має забов"язання про сплату аліментів на утримання сина та дружини по двом виконавчим листам. Мав заборгованність, яку погасив 22 квітян 2020 року. Він згоден з розміром пені по двом виконавчим листам, яка нарахована позивачем, але її розмір в 91 тис грн є для нього непомірно високим, у звязку з чим він частково погоджується з позовом. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у позивача та відповідача [INFO] народився спільний син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13). На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року був виданий виконавчий лист № 214/72/17 2/214/1218/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви до суду, тобто з 10.01.2017 року і до досягнення [PERSON] 18- літного віку (а.с. 14-15). Постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.06.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54059199 на підставі виконавчого листа № 214/72/17 2/214/1218/17 (а.с. 20). На підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 лютого 2017 року був виданий виконавчий лист № 214/75/17 2/214/1221/17 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання даної позовної заяви до суду, тобто з 10.01.2017 року і до досягнення [PERSON] з- річного віку (а.с. 18-19). Постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.04.2017 року було відкрито виконавче провадження № 53724566 на підставі виконавчого листа № 214/75/17 2/214/1221/17 (а.с. 21). Згідно з ч.1 ст. 196 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спору з урахуванням змін, внесених Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Положеннями ч.1, ч. 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі № 6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. При визначенні розміру пені позивач здійснила розрахунок пені на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів або на суму недоплачених аліментів, а кількість днів прострочення обчислила виходячи з наступного місяця, після того, в якому аліменти не сплачувались або сплачені не в повному обсязі, обмеживши період для розрахунку з жовтня 2017 року по березень 2020 року за виконавчим листом щодо стягнення аліментів на утримання дитини, та з жовтня 2017 року по листопад 2019 року за виконавчим листом щодо стягнення аліментів на утримання дружини по 16.08.2018 року ( а.с. 31-32). Суд погоджується з наведеним розрахунком, оскільки він виконаний вірно із застосуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц. та відповідачем не оспорюється. Загальний розмір розрахованої пені за несвоєчасно сплату аліментів в межах заявленого позивачем періоду за виконавчим листом № 214/72 2/214/1218 - 64 392, 50 грн. в той час як заборгованість по аліментам станом на лютий 2019 року складає 11061 грн. 88 коп. (а.с. 61); за виконавчим листом № 214/75 2/2141221 - 26 682, 77 грн., в той час як заборгованість по аліментам станом на лютий 2019 року складає 6698 грн. 65 коп (а.с. 62). Законом України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» ч.1 ст. 196 СК викладено у новій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості». Таким чином, законодавець, обмеживши розмір пені 100% від суми заборгованості фактично визнав, що попереднє правове регулювання, яке допускало непропорційне і нічим не обмежене перевищення суми неустойки (пені) відносно суми заборгованості зі сплати аліментів, не відповідало критерію «якості закону», допускало свавільне втручання у цивільні права особи, що є неприпустимим в розрізі практики Європейського суду з прав людини, і тому було змінене законодавцем. Оскільки в даному випадку розрахований позивачем розмір пені як майнової відповідальності боржника за невиконання обов`язку сплатити аліменти очевидно є непропорційним, оскільки перевищує суму самого несплаченого зобов`язання, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення пені в розмірі 100% заборгованості на лютий 2019 року, що становить за виконавчим листом № 214/72 2/214/1218 у сумі 11061 грн. 88 коп.; за виконавчим листом № 214/75 2/2141221 складає 6698 грн. 65 коп. На переконання суду, стягнення пені в такому розмірі відповідатиме вимогам ч.1 ст. 196 СК України та принципам розумності, пропорційності і справедливості. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст. 141 ЦПК України суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з урахуванням часткового задоволення позову, вважає судовий збір в розмірі 182, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial