Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 02.08.2014 р. помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 0,0534 га, що розташована на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області в СМ «Глеваха-3» лінія 12, ділянка 80 для ведення садівництва та садовий будинок №80 з надвірними будівлями та спорудами. Звернувшись у визначені законом строки та порядку до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку. Однак, постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської нотаріальної контори від 16.05.2015 р. № 3614/02-11 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді даного садового будинку через відсутність реєстрації права власності на вказаний будинок на ім"я спадкодавця. Оскільки зазначений садовий будинок побудований до 05.08.1992 р. і на той час існував інший порядок реєстрації прав на нерухоме майно, однак батько позивача не встиг за життя належним чином оформити своє право, позивач просить суд визнати за нею право власності на даний садовий будинок в порядку спадкування за законом після смерті 02.08.2014 р. батька [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно. Представник позивача до суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце слухання справи судом повідомлений належно, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БК №308822, [PERSON] помер 02.08.2014 р. (а.с.15). Спадкоємцем першої черги майна покійного [PERSON] згідно положень ст. 1261 ЦК України є його дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження ІІ-УР №647753, та штампом в папсті позивача про реєстрацію та про розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с.6,16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.04.2015 р. Державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка [PERSON], яка отримала у спадщину земельну ділянку площею 0,0534 га, розташовану на території Київської області, Васильківського району, Глевахівської селищної ради садівницький масив «Глеваха-3» по вул. Леніна. 12 ділянка №80 (а.с.17). Постановою Державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори №3614/02-11 від 16.05.2015 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок №80 по вул. 12 Лінія СТ «Глеваха-3» в смт. Глеваха Васильківського району Київської області, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на імя померлого з відповідною реєстрацією (а.с.22). Відповідно до довідки СТ «Глеваха-3» №04/041/15/06 від 04.07.2015 р., [PERSON] є членом СТ « Глеваха-3» і власником садової ділянки №80 по вул. лінія 12 СМ «Глеваха-3» загальною площею 0,05 га за адресою селище Глеваха Васильківського району Київської області. На ділянці є будівля цегляна, збудована до 1990 р. Земельна ділянка не продана, не закладена, у суперечці та під арештом не знаходиться (а.с.21). Пунктом 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 визначено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований обєкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 р., є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; технічний паспорт на обєкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси. Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий обєкт нерухомого майна, заявник не подає. На виконання зазначених вимог Порядку, позивачем надано технічний паспорт на вказаний садовий будинок №80 по вул. 12 лінія СТ «Глеваха-3», що побудований в 1990 р., заінвентаризований за [PERSON] (а.с.11-14). Враховуючи, що позивач, як єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину у виді земельної ділянки під зазначеним садовим будинком, тому наявні підстави для визнання права власності на вказаний садовий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до розяснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), та ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved