Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.07.2015 року звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Криворізький завод «Універсал» (надалі - ТДВ «Криворізький завод «Універсал»)про стягнення середньомісячного заробітку за час затримання розрахунку, з вимогами стягнути з відповідача розмір заборгованності заробітної плати при звільненні 1526, 16 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 21 квітня до 01 липня 2015 року, виходячи з розміру середньої зарплати 5524, 60 грн.. В уточненому позові від 26.08.2015 року просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум при звільненні за період з 21 квітня 2015 року по 23 липня 2015 року в розмірі 8331,12 грн та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 30.10.2009 року згідно наказу №334к вона працювала формувальником абразивних виробів на Криворізькому заводі «Арсенал», який було реорганізовано в ТДВ «Криворізький завод «Універсал» . Звільнена 20.04.2015 року за власним бажанням. На час звільнення існувала заборгованість по виплаті заробітної плати за квітень та березень 2015 року в розмірі 7218,07 грн, яку вона на день звільнення не отримала. Заборгованість їй виплачувалася частинами. Остаточний розрахунок здійснено 23.07.2015 року, тому відповідач має сплатити середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 21.04.2015 року по 23.07.2015 року. Крім того,затримка у виплаті заробітної плати завдала їй моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона зазнала душевних страждань-почуття людини, права якої суттєво порушуються та впевненість роботодавця щодо ухилення від відповідальності за незаконні дії, і також була змушена витрачати додаткові сили на організацію свого життя. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати належних сум при звільненні за період з 21 квітня 2015 року по 23 липня 2015 року в розмірі 8331,12 грн та компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. Представник позивача [PERSON] (довіреність №37 від 25.05.2015 року, дійсна до 25.05.2018 р.) підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі в останній редакції позовної заяви. Представник відповідача [PERSON] (довіреність б/н від 06.04.2015 року, дійсна до 31.12.2015 р.) в судовому засіданні визнала позов частково, пояснила, що після погашення заборгованості по заробітній платі в сумі 1167,17 грн (сума заборгованості 1526,16 грн) позивач відмовилася від вимоги про сплату заборгованості, середній заробіток підлягає частковому стягненню з урахуванням сукупності обставин справи. Враховуючи, що відповідач добровільно погашав заборгованість, незалежно від подання позову, частковий розрахунок проводився щомісяця, а також те, що сума заборгованості в сім разів менша за вимогу про середній заробіток, просила стягнути середній заробіток в сумі 300,00 грн. У задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди просила відмовити у звязку з недоведеністю. Просила врахувати, що затримка у видачу заробітної плати виникла в звязку з особливостями діяльності підприємства та великої дебіторської заборгованості. Суд, вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 02.11.2009 року згідно наказу №334-к працювала формувальником абразивних виробів у ВАТ «Криворізький завод «Універсал», який було реорганізовано в ТДВ «Криворізький завод «Універсал» . Звільнена 20.04.2015 року за власним бажанням, наказ №62-к, що підтверджуються записом у трудовій книжці ( а.с.3-4). З довідок № 469,470 від 24.07.2015 року, виданої ТДВ «Криворізький завод «Універсал» вбачається , що заборгованість по зарплатній платі позивача на дату звільнення 20.04.2015 року складала 7218,07 грн. ( а.с.24); нарахована заробітна плата за лютий 2015 р. склала 2578,75 грн, березень 2015 р. 2975,26 грн ( а.с.25). Згідно ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 116 Кодексу законів про працю Українипередбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З відомостей розподілення заробітної плати вбачається, що позивачу у рахунок погашення заборгованості виплачено 05.03.2015 р. 100,00 грн, 13.05.2015 р. - 1526,15 грн, 29.05.2015 р. 906,97 грн, 04.06.2015 р. - 867,29 грн, 23.06.2015 р. 1060,03 грн, 01.07.2015 р. 1131,78 грн, 16.07.2015 р. 565,89 грн, 23.07.2015 р. 601,28 грн. ( а.с.26-33). Розмір суми середнього заробітку, яка підлягає стягненню, визначається за правилами встановленими Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Згідно до наданої відповідачем довідки розмір середньоденного заробітку для розрахунку компенсації складає 132 гривень 24 копійок. Позивач був звільнений з роботи 20.04.2015 року, виплата заробітної плати була проведена остаточно 23.07.2015 року, як вбачається із наданих платіжних відомостей, тобто строк затримки розрахунку складає 63 робочих дня. З урахуванням наведеного сума компенсації повинна складати 8331,12 гривень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивач, 09.07.2015 року звернувся з позовною вимогою стягнути з ТДВ «Криворізький завод «Універсал» заборгованість по заробітній платі при звільненні в сумі 1526, 16 гривень. Відповідач після 09.07.2015 року сплатив заборгованість по заробітній платі в сумі 1 167,17 грн., а саме 16.07.2015 - 565,89 грн. та 23.07.2015 - 601,28 гри. (а.с.32,33) Після погашення відповідачем заборгованості із заробітної плати у сумі 1167,17 грн., позивач 26.08.2015 р. подав до суду позовну заяву зі зміненими позовними вимогами, в якій відмовився від вимог про сплату заборгованості по заробітній плати в сумі 1 526,16 грн. та просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 21 квітня 2015 року до 23 липня 2015 року у розмірі 8 331,12 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. Таким чином із заявлених 1 526,16 грн. позивачу сплачено добровільно 1 167,17 грн. та спір у такий спосіб вирішено. Оскільки сума фактичного розрахунку після подання позову є меншою, ніж було заявлено у позові, спір щодо самої заробітної плати вирішено на користь позивача частково. Відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. З урахуванням викладеного, суд визначає розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21 квітня 2015 року по 23 липня 2015 року, виходячи із принципу пропорційності, а саме: 8331,12 *1167, 17 / 1526,16= 6371, 43 грн. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку позивач оцінює у 3000,00 грн., суд вважає необхідним зазначити наступне При вирішенні питання щодо спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди суд враховує розяснення , що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової шкоди) та вимог ст.23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно з ч. 1\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що\~КЗпП України\~не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а\~стаття 237-1 цього Кодексу\~передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин справи. Позивач наголосив, що тривала невиплата йому заробітної плати призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя через відсутність коштів для нормального існування. Крім того, суд вважає, що сам факт затримки у виплаті заробітної плати, який принаймні визнаний відповідачем, свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, але, виходячи з обставин спричинення шкоди, принципів розумності і справедливості, суд вважає, що розмір заподіяної моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає суму у розмірі 200,00 грн., що є достатньою, справедливою та виваженою для компенсації моральних страждань позивача. Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору . Відповідно ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача в дохід держави суд стягує судовий збір за задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 243,60 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 243,60 грн., а всього 487,20 грн. На підставі ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України , ст.ст. 15,15-1, 30, 62, 75, 88, 202, 202-1, 203, 224-228 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

Outcome: partial