Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

В травні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначала, що згідно договору дарування від 08.11.2006 року до неї від її матері [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок з господарськими побудовами,розташований в [ADDRESS] . . Державна реєстрація на нерухоме майно здійснена 27.11.2006 року. [PERSON] залишилась проживати в подарованому позивачці житловому будинку і померла [INFO]. Після смерті матері позивачка виявила державний акт від 04.02.2010 року , згідно якого вона являється власником земельної ділянки площею 0,0800 га ,розташованої в с.Бутенки , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 5321880701:01:001:0323. Саме на цій земельній ділянці розташований подарований житловий будинок. Рішенням виконкому Бутенківської сільської ради від 24.04.1997 року [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Згідно п.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки , передані їм для цілей,передбачених п.1 цього Декрету, а саме для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель ( присадибна ділянка), посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Позивачка вважає, що [PERSON] на підставі такого запису набула право власності на приватизовану земельну ділянку у 1997 році. Договором дарування розмір земельної ділянки не визначений, а тому їй перейшло в 2006 році право власності на земельну ділянку площею 0,08 га , на якій розташований подарований житловий будинок . Тому послідуюче рішення тридцять четвертої сесії п»ятого скликання Бутенківської сільської ради від 11 вересня 2009 року про передачу безоплатно у власність земельну ділянку [PERSON] жительці села Бутенки, загальною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд , та державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ№888485, виданий на цю земельну ділянку ,позивачка прохає визнати недійсними та визнати за нею право власності на присадибну земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Представник відповідача Бутенківської сільської ради позов не визнав і пояснив суду, що [PERSON] до дня смерті проживала в житловому будинку в [ADDRESS]. У 1997 році рішенням виконкому [PERSON] передано в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку і зроблено відповідний запис в земельно-кадастровій книзі. Однак, [PERSON] не замовила технічну документацію і не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. У 2009 році [PERSON]скористалась правом на безоплатну приватизацію. Рішенням сесії сільської ради їй передано безоплатно у власність земельну ділянку та видано державний акт.Про існування договору дарування житлового будинку сільській раді було невідомо. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за договором дарування від 08.11.2006 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок , що знаходиться в [ADDRESS],розташований на неприватизованій земельній ділянці ( а.с.9). Згідно рішення виконкому Бутенківської сільської ради № 89 від 24.04.1997 року передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку ( а.с.22). Згідно рішення тридцять четвертої сесії п»ятого скликання Бутенківської сільської ради передано безоплатно у власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку ( а.с.23). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 888485 від04.02.2010 року [PERSON]належить земельна ділянка площею 0,0800 га для обслуговування житлового будинку ( а.с.13). З земельно-кадастрової книги Бутенкіської сільської ради вбачається, що здійснено запис про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,08 га у приватну власність ( а.с. 60). Відповідно до п.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки , передані їм для цілей,передбачених п.1 цього Декрету, а саме для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель ( присадибна ділянка), посвідчується відповідною радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Таким чином, запис в земельно-кадастровій книзі посвідчує право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку і цей запис є відповідним документом. Тому суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку у 1997 році , тобто до укладення договору дарування. Згідно ст..377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок,будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені , без зміни її цільового призначення , у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку , будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на ту частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Згідно п. «ґ» постанови пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» « до особи, яка придбала житловий будинок , будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року , згідно зі статтею 377 ЦК переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором» Таким чином, до позивачки у 2006 році після укладення договору дарування житлового будинку перейшло право власності на присадибну земельну ділянку. Тому послідуюче рішення сільської ради від 11.09.2009 року про передачу [PERSON] земельної ділянки у власність та Державний акт на право власності на земельну ділянку є недійсними, оскільки [PERSON] на момент прийняття рішення не являлась власником житлового будинку . На підставі викладеного та

Outcome: approved