Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Комунальне підприємство «Комунальник-2009» (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 874,07 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що боржник [PERSON] з 01.12.2010 р. - абонент КП «Комунальник- 2009», яке у відповідності до Статуту надає послуги, пов'язані з обслуговуванням будинків та прибудинкових територій, вивезення ТПВ, які знаходяться у комунальній власності. Мешканці квартир сплачують плату на надані послуги з 24 грудня 2010 р. у розмірі - 0,55 коп. (в тому числі ПДВ-0,09коп.) за 1кв.м., площі квартири на місяць (тариф затверджений рішенням 2 сесії Мереф'янської міської ради VI скликання від 24 грудня 2010 р. ), з 01 січня 2011 р. складає - 1,07 грн., (в тому числі ПДВ - 0,38 грн.) за 1 м.кв. площі квартири на місяць (тариф затверджений рішенням 30 сесії Мереф'янської міської ради V скликання від 08 жовтня 2010 року), надання послуг з вивезення ТПВ з 01 січня 2011 року складає - 4,73 грн., (в тому числі ПДВ - 0,79 коп.) за 0,16 м. куб. на місяць (тариф затверджений рішенням 2 сесії Мереф'янської міської ради VI скликання від 24 грудня 2010 року) з 01 травня 2012 року складає - 6,12грн. (в тому числі ПДВ -1,02 грн.) за 0,16 м. куб. на місяць (тариф затверджений рішенням XIX сесії Мереф"янської міської ради VI скликання від 30 березня 2012 року). Між Заявником і Боржником встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та вивезення ТПВ на підставі відкритого особового рахунку. Згідно оборотної відомості даного рахунку з грудня 2010 року по березень 2013 року заборгованість складає 874 грн. 07 коп. (вісімсот сімдесят чотири грн. 07 коп.) Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від Боржника на адресу Заявника не надходило. У судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідачем надано письмові заперечення проти позову (а.с. 49-51), в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. При цьому зазначає, що позивачем не надано доказів існування правовідносин між ним і відповідачем, оскільки відповідного письмового договору між сторонами укладено не було; докази надання вказаних послуг позивачем не надані; відповідачем подавались позивачеві скарги щодо неякісного надання комунальних послуг; жодних повідомлень про наявність заборгованості відповідач від позивача не отримував; позивач не виконував свої обов'язки, не розглядав належним чином звернення відповідача; позивачем пропущено строки позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених вище, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Комунальне підприємство «Комунальник-2009» зареєстровано як юридичну особу 24.11.2009 року, ідентифікаційний код 36647505 (а.с. 5). Рішеннями Мереф'янської міської ради від 08 жовтня 2010 року та від 24 грудня 2010 року (а.с. 7-10) затверджено тарифи на утримання будинків та прибудинкових територій, які знаходяться на обслуговуванні КП «Комунальник-2009», та тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів. Згідно з довідкою позивача (а.с. 6), загальний борг відповідача станом на 01.04.2014 року складає 874,07 грн., з яких 837,35 грн. за обслуговування території, 36,72 грн. за вивіз ТПВ. Відповідно до довідки позивача (а.с. 4), відповідач разом із сином зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 04 січня 2011 року складений Акт прийому-передачі житлового фонду з земельними ділянками з балансу ВКП «Мерефянське ВУЖКГ-2» на баланс КП «Комунальник-2009» (а.с. 37), згідно з додатком до якого, серед інших передано житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 38). Перелік витрат на утримання будинку, в якому проживає відповідач, у 2011-2013 р.р. наведено у письмових поясненнях позивача (а.с. 36). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, КП «Комунальник-2009» є виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, а також вивозу твердих побутових відходів у м. Мерефа. Згідно з Актом приймання-передачі від 04 січня 2011 року, на баланс позивача передано в тому числі житловий будинок [ADDRESS], в якому проживає відповідач. Тарифи на послуги з утримання житлових будинків та прибудинкової території, а також з вивозу твердих побутових відходів, затверджені відповідними рішеннями Мереф'янської міської ради. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Таким чином, КП «Комунальник-2009» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинковох території, а також вивозу твердих побутових відходів, а відповідач є споживачем цих послуг. Порядок оформлення претензій споживачів до виконавців врегульовано статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Частиною 1 статті 19 вказаного Закону визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Частиною 1 статті 20 даного Закону визначено, що споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 2 статті 20 зазначеного Закону передбачено, що споживач зобов'язаний зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32 даного Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, а також своєчасно сплачувати за надані послуги. При цьому споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості, в порядку, визначеному договором або законодавством. Підставою для зменшення розміру плати є оформлена у встановленому порядку акт-претензія. За загальним правилом, встановленим статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте відповідачем не надано доказів складання у встановленому законом порядку актів-претензій з приводу отримання від КП «Комунальник-2009» комунальних послуг неналежної якості. Відповідно до довідки про нарахування послуг (а.с. 6), відповідачеві нараховано заборгованість з грудня 2010 року по січень 2013 року. Враховуючи, що житловий будинок, в якому проживає відповідач, передано на баланс КП «Комунальник-2009» 04 січня 2011 року, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги за грудень 2010 року в сумі 23,65 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за січень 2011 року - січень 2013 року в сумі 850,42 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на пропуск позивачем трирічного строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, виходячи з наступного. Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем ставиться питання про стягнення з відповідача заборгованості за період з грудня 2010 року по січень 2013 року, проте з даним позовом позивач звернувся до суду у червні 2014 року. Позивачем надано суду копії ухвали Харківського районного суду від 15 жовтня 2013 року про скасування судового наказу від 30 серпня 2013 року про стягнення з [PERSON] на користь КП «Комунальник-2009» заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 874,07 грн. та від 18 квітня 2014 року про відмову КП «Комунальник-2009» у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги в сумі 874,07 грн., що відповідає сумі позову, який є предметом розгляду в даній справі. З вказаних ухвал убачається, що позивач звертався до суду із заявами про видачу судового наказу про стягнення з відповідача спірної заборгованості у серпні 2013 року та квітні 2014 року, тобто у межах строку позовної давності. У зв'язку з відмовою суду видати судовий наказ позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, строк позовної давності при зверненні до суду з даним позовом пропущено позивачем з поважних причин. Також суд не бере до уваги твердження відповідача про безпідставність позовних вимог через відсутність укладеного між сторонами договору, виходячи з наступного. Як передбачено статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», укладення та своєчасна оплата послуг є обов'язком споживача. Проте поважність причин, з яких письмовий договір із КП «Комунальник-2009» не було укладено, відповідачем не доведена. Крім того, відсутність письмового договору не є підставою для звільнення від оплати комунальних послуг, оскільки згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно. У разі неможливості повернути потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Інші доводи відповідача висновків суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги за період з січня 2011 року по січень 2013 року не спростовують. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, підлягають присудженню позивачеві судові витрати зі сплати судового збору пропорційно сумі задоволених вимог, у сумі 237,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial