Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] упозові зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 17 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На час пред"явлення позову діти перебували на утриманні позивача. Відповідач ухилялася від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надавла, хоча мала таку можливість. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до їх повноліття . Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що є інвалідом ІІ групи. Після розірвання шлюбу проживає разом з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач до серпня 2016 року надавала кошти на утримання дітей не в достатній мірі, а з серпня 2016 року кошти на утримання дітей не надає. Добровільної згоди щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до їх повноліття . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що надавала кошти на утримання дітей добровільно. В листопаді передала кошти для оптати харчування дітей у шкільній столові. Далі кошти не надавала в зв»язку з тим, що допомалала оплатити лікування батька. З 24 грудня 2016 року син [PERSON] змінив місце проживання та проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є класним керівником [PERSON]. На батьківські збори приходи завжди батько. Матір бачив лише один раз у лікарні, коли [PERSON] хворіла. Був присутній при перевірці умов проживання дітей та бачив , що діти перебували з батьком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що мама допомагала їм грошима, «коли випросять». За місяць передавала десь 600 грн. або до 1000 грн на двох. Передавала продукти харчування: молоко, рис, гречку, м»ясо. Віддала вигодовувати «бичка». В листопаді 2016 року передала гроші на шкільну столову, після чого коштів на утримання не надавала. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як батька, так і матері. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що сторони: [PERSON] та [PERSON], мають дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] з 24.12.2016 року проживає разом з матір»ю, перебуває на утриманні останньої, що підтверджено довідкою Гурбинської сільської ради № 63 від 10 січня 2017 року. Дочка [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, що підтверджено довідкою Гурбинської сільської ради № 78 від 19 січня 2017 року. Із пояснень сторін вбачається, що між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дітей. Надання відповідачем коштів на утримання дітей відбувалось періодично та не в достатній кількості, тоді як потреби для утримання та розвитку дитини носять постійний характер, тому звернення із вказаним позовом до суду батька є способом захисту дітей. Суд враховує, що мати частково виконувала свій обов»язок щодо утримання дітей: періодично надавала кошти на їх утримання, продукти харчування. Проте надання коштів несистематично, у розмірі, не погодженому сторонами, не забезпечувало першочергових та необхідних витрат на дітей. Наведене свідчить про відсутність домовленості відповідача з позивачем щодо утримання дітей, що є підставою для примусового стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд враховує, що з 24.12.2016 року син [PERSON] проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд приходить до висновку про примусове стягнення аліментів з відповідача на користь позивача лише на утримання дочки [PERSON]. Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дочки [PERSON], стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів на утриманні сина [PERSON], а також враховуючи інші обставини, які мають істотне значення: матеріальне становище батька та стан його здоров»я, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття, за наявності для того законних підстав. В задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання сина Максима суд відмовляє.

Outcome: partial