Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначає, що з 2015 року він проживав з [PERSON] однією сім"єю до квітня 2016 року, при цьому [INFO] у сторін по справі народилась спільна дитина, син - [PERSON] . Після розірвання відносин, син залишився проживати з матір"ю, при цьому позивач приймав участь у його вихованні та утриманні, періодично надавав грошові кошти. 23 січня 2020 року позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження в Оріхівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за заявою [PERSON] про примусове виконання судового наказу №323/3577/19 (2-н/323/99/19) виданого 21.12.2019 року. Згідно судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.12.2019 року (справа №323/3577/19, провадження №2-н/323/99/19) встановлено про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час, у позивача змінився сімейний стан, народилась донька - [PERSON] , яка також потребує належного матеріального забезпечення, крім того, її мати [PERSON] на даний момент перебуває в декретній відпустці і також перебуває на утриманні позивача. Позивач не має у власності рухоме чи нерухоме майно, в тому числі автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання, в нього відсутній стабільний прибуток і наявні проблеми з офіційним працевлаштуванням. Позивач зазначає, що у зв"язку з народженням другої дитини він зобов"язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей, крім того, відсутність постійного та стабільного заробітку унеможливлює виконання покладених на нього судом обов"язків, а відповідна сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Позивач прохає зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2019 року на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги уточнив, прохає зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на підставі судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2019 року на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набуття рішенням суду законної сили. В судове засідання Відповідач не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, з уточненими позовними вимогами позивача згодна, не заперечує проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом установлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з судового наказу Оріхівського районного суду Запорізької області від 21.12.2019 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач має на утриманні доньку - [PERSON] , [INFO] . У відповідності до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №75, виданої 29 січня 2020 року Центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області, позивач проживає разом з співмешканкою [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України погіршення матеріального стану платника аліментів надає право останньому звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів. Пред`являючи позов про зменшення розміру аліментів на утримання сина, позивачем зазначається, що на теперішній час він не працює. Попри те, позивач не відмовляється від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання сина, згідний сплачувати аліменти на його утримання, однак в меншому розмірі. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування:а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у платника аліментів [PERSON] в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Також при вирішенні даного спору слід врахувати обов`язок обох батьків на утримання дитини та можливість матері - відповідача по справі [PERSON] теж надавати посильну допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн. слід стягнути з позивача в дохід держави.

Outcome: approved