Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 15547 грн. 14 коп. страхового відшкодування в порядку регресу та сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.04.2012 року відповідач, керуючи автомобілем марки «Ford», допустив зіткнення із автомобілем марки «Mersedes» під керуванням [PERSON], внаслідок чого застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження. Оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля, яким керував [PERSON], не мав договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, [PERSON] (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату суми страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 15547,14 грн. Позивач неодноразово надсилав листи до [PERSON] з пропозицією добровільно компенсувати завдані збитки, проте відповідач у добровільному порядку суму завданої шкоди не сплатив, тому позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, де позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, де позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність та клопотав суд розстрочити на два роки виплату суми страхового відшкодування в порядку регресу. Клопотання обґрунтував тим, що він на даний час не має роботи, утримує малолітню дитину та непрацездатних батьків, які хворіють та потребують його допомоги Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених сторін на підставі наявних у справі доказів та за наявності клопотань про розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.05.2012 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накладено на нього стягнення із застосуванням ч. 2 ст. 36 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. в прибуток держави. При винесенні постанови судом було встановлено, що 06.04.2012 року близько 16.30 год. на 108 км а/д Суми-Полтава водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не впевнився в безпеці свого маневру та зустрічного транспорту, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] місце дорожньо-транспортної пригоди залишив. Положенням ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] не заперечується та підтверджується довідкою № 8988030 від 11.04.2012 року, що на час дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля, яким керував [PERSON], не мав договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, тобто автомобіль «Ford», д.н.з. 55344 С.А, не був застрахованим. Транспортний засіб «Mersedes», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], був належним чином застрахованим, що підтверджується копією полісу № АВ59874444 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В силу ст..39 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Згідно пп.а п.41.1 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно звіту оцінювача від 19.04.2012 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 18656,57 грн. з врахуванням ПДВ за ставкою 20% на змінні частини. На підставі заяви власника застрахованого автомобіля [PERSON] від 08.06.2012 року, останньому [PERSON] (транспортним) страховим бюро України було виплачено 15547,14 грн. підтвердженої шкоди по майну, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується наказом від 25.07.2012 року №2291 Моторного (транспортного) страхового бюро України, довідкою №1 від 16.07.2012 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжним дорученням №3524 від 27.07.2012 року. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст..1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу ст..38 п.2. пп1Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Суду не надано доказів того, що [PERSON] є особою, визначеною в п.13.1 ст.13 Закону. Оскільки діями відповідача [PERSON] завдана майнова шкода, яка була відшкодована потерпілому позивачем у встановленому законом порядку, відповідно до умов договору страхування, у розмірі 15547 грн. 14 коп., суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Згідно ст..217 ЦПК, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або\~ розстрочити\~виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Зважаючи на те, що [PERSON] тимчасово не працює, знятий з обліку в Центрі зайнятості як безробітний, що підтверджується трудовою книжкою відповідача, має на утриманні неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, та непрацездатну матір, яка є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення строком на 1 рік шляхом сплати боргу щомісячно рівними частинами, що забезпечить виконання рішення суду.

Outcome: approved