Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 23 529,99 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30 березня 2012 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору утворилась заборгованість, що станом на 30.04.2017 року становить 23 529 грн. 99 коп. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач просив про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з"явився, причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1 ст. 634 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір. Відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 30.04.2017 року становить 23 529 грн. 99 коп., яка складається з наступного: - 2221,82 грн. - заборгованість за кредитом, - 16811,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 2900,00 - заборгованість за пенею та комісією, - 500,00 - штраф (фіксована частина) - 1096,67 - штраф (процентна складова) Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором № б/н від 30.03.2012 року (а.с 3-4), заявою (а.с.5), умовами та правилами надання банківських послуг, та іншими матеріалами справи. Таким чином, сума заборгованості підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК, ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст. 526, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212- 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved