Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Шевченківського ВДВС м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи позовні вимоги тим тим, що володіє на праві приватної спільної часткової власності у розмірі 1/5 квартири [ADDRESS] . Право власності зареєстровано на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 03.08.1995р. реєстраційний номер 1-95-57448-ПС1. У лютому 2019 року позивач мав намір продати належну йому частку квартири. Проте під час підготовки пакету документів для відчуження квартири від нотаріуса позивачу стало відомо, що згідно відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на частину квартири, яка належить Позивачу на праві приватної власності, накладено арешт. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та відповідно до заяви, яку подала через канцелярію суду, проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник Шевченківського ВДВС м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч. 2 ст.43\~ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 4 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 30ЦПК\~України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст. 391\~ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до завіреної представником позивача копії свідоцтва про право власності на житло від 03.08.1995р., реєстраційний номер [NUMBER] - [ADDRESS] , квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В копії цього ж свідоцтва міститься штамп з інформацією, що 16.01.2009р. 1/5 частина квартири перейшла згідно свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] та 25.03.2010р. 1/5 частина квартири перейшла згідно свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна сформованої 27.03.2019 в розділі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано підставою обтяження: постанова, б/н 15.04.2002, Відділ державної виконавчої служби Дзержинського р-ну, об`єкт обтяження: інше, частина квартири, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] . 09.04.2019р. представник боржника [PERSON] звернулася до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області з заявою, в якій просила зняти арешт, накладений на частину квартири [ADDRESS] , право власності на частку в якій належить [PERSON] , мотивуючи тим, що У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься архівний запис про арешт (реєстраційний номер обтяження: 5644231, зареєстровано: 12.09.2007 10:33:16 за № 5644231 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора, 61003, Харківська обл., м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 7, поверх 4, підстава обтяження: постанова, б/н, 15.04.2002, Відділ державної виконавчої служби Дзержинського району). 11.05.2019р. Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надав представнику [PERSON] відповідь, відповідно до якої, 05.01.2017р. набрали чинності положення Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено припинення роботи автоматизованої системи Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (ЄДРВП) та впроваджено запуск автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП). Зокрема відбувся запуск Єдиного реєстру боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) та створений з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників. До цього реєстру вносяться дані про громадян та компанії, які відповідно до рішень суду визнані боржниками і стосовно яких відкрито відповідне виконавче провадження. До АСВП державні виконавці відділу перенесли всі незавершені виконавчі провадження станом на 05.01.2017 року. Всі виконавчі провадження, які завершені були до 05.01.2017, зберігаються в окремому спецрозділі, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5«Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень». Станом на 11.05.2019р. державні виконавці не мають доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Також повідомлено, що відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом МЮУ 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві відділу становить 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню.Відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, а саме п.п. 9.8, 9.10 строки зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву становлять 3 роки та документи після закінчення строку зберігання підлягають знищенню. Перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий документ про стягнення з [PERSON] суми боргу, на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області не перебуває у зв`язку з вищевикладеним, зняти арешт, накладений відділом 12.09.2007\~на частину\~квартири [ADDRESS] , право власності на частку в якій належить [PERSON] , не вбачається можливим. Отже, виходячи із змісту стати 59 Закону України « Про виконавче провадження», правом зняти арешт за виконавчим провадженням, яке не перебуває на виконанні відділу або відомості щодо якого відсутні у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень та Автоматизованій системі виконавчого провадження, державний виконавець не наділений. Як додатково пояснив представник позивача в судовому засіданні, що у позивача спільна часткова власність квартири [ADDRESS] , але доказів часткової власності суду не надано та суперечить інформації яка вказана в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна сформованої 27.03.2019р., також представник позивача наголошував, що якщо відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження не має, а виконавчою службою арешт не скасовано, то зважаючи на це, позивач змушений звернутися до суду. Беручи до уваги те, що представник позивача в судовому засіданні зазначив, що її не відомо чи є позивач боржником у виконавчому провадженні згідно якого було накладено арешт на вище вказане майно, а також що доводи представника позивача ґрунтуються лише на припущеннях та на ненаданих суду письмових доказів суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки позовні вимоги не доведені.

Outcome: dismissed