Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 квітня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 7000 грн. строком на 18 місяців з 02.04.2012 року по 02.10.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,19 % річних. Також, 02.04.2012 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 15, згідно якого поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідачі порушують умови виконання кредитного договору, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, в заявах адресованих суду прохали розглянути справу за їх відсутності, вказали, що позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 23, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 7000 грн. строком на 18 місяців з 02.04.2012 року по 02.10.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,19 % річних. Також 02 квітня 2012 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки № 15, згідно якого поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Відповідачі порушили графік погашення кредиту. Таким чином, станом на 07.04.2014 року за Відповідачами по укладеному з Кредитною спілкою «Полтава і полтавці» кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 29403 грн.03 коп, яка складається з: - заборгованість за кредитом 6999,88 грн.; - сума нарахованих відсотків 22403,15 грн. У разі не виконання позичальником обов"язків встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надав докази про сплату ним 294 грн. 03 коп. судового збору. Вказана сума підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: approved