Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2011 року він надав у борг відповідачці грошові кошти в розмірі 49000 грн. Факт отримання коштів підтверджується власноруч написаною [PERSON] розпискою. Відповідно до умов розписки відповідачка взяла на себе зобов'язання повернути [PERSON] отриманні кошти в повному обсязі до 01.02.2012 року. Позивач неодноразово в усній формі просив відповідачку повернути йому позику, але вона ухиляється від повернення суми боргу. У зв'язку з неможливістю врегулювати спірні правовідносини в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушених прав. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача кошти в сумі 49000 грн. та сплачений судовий збір. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За згодою представника позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08.12.2011 року [PERSON] складена розписка, відповідно до якої вона отримала від [PERSON] у позику кошти в сумі 49000 грн. Згідно з розпискою відповідачка зобов'язувалися повернути позивачу отримані кошти до 01.02.2012 року. На даний час відповідачка свої зобов»язання в не виконала, кошти позивачу не повернула. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений договір позики, зобов"язання за яким відповідачкою не виконано, а тому борг в сумі 49000 грн. підлягає стягненню в судовому порядку. Підписання відповідачкою договору позики (розписка), підтверджують, що відповідачка в повному обсязі прийняла на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Договір є обов'язковим до виконання, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Також, до стягнення з відповідачки в силу вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають судові витрати по оплаті судового збору на загальну суму 490 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем при подачі позову, що підтверджено документально копією квитанції.

Outcome: approved