Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати факт відсутності кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису № 2846 від 11 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження [PERSON] [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про неможливість з`явитись до суду, від проходження експертизи відмовляється, через вимушений виїзд з дитиною на непідконтрольну України територію задля здійснення догляду за хворим дідусем, також до суду надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, справжність підпису відповідача [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Самчук Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 374 від 24.11.2020 року. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду свої письмові пояснення, у яких зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2013 року між сторонами - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №620. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видано 11 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2846, батьком [PERSON] [INFO] записано [PERSON] . Реєстрація факту народження відбулась через 5 місяців після реєстрації шлюбу . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктами 2.13, 2.13.1 "Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5", встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Оспорити батьківство має право зокрема особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загально відомим та очевидно були зрозумілі відповідачу, яка є повнолітньою дієздатною особою із достатнім життєвим досвідом. Разом із тим відповідач свідомо зазначила у поданій до суду заяві про відмову прибути до експертної установи у разі призначення судом такої експертизи та надати біологічних зразків своїх та дитини. Внаслідок поведінки відповідача та відсутності біологічних зразків, визнання позову відповідачем в повному обсязі, призначати судом судово-генетичну експертизу недоцільно через фактичну неможливість проведення вказаного дослідження. Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у відповідача та її сина. Натомість законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі. Так, відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість відповідачем взяти участь у проведенні судової генетичної експертизи суду не надано. Натомість у заяві відповідач виразила явну відмову від її проходження. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладених обставин, а саме відмова відповідача від призначення експертизи, яку без її участі та участі сина не має сенсу призначати через неможливість проведення експертизи, доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; визнання позовних вимог відповідачем; суд вважає за можливе визнати факт відсутності кровного споріднення між позивачем та [PERSON] [INFO] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги [PERSON] про виключення з актового запису про народження відомостей про батька підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved