Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач 26.06.2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2007 року №2-437/2007 з відповідача стягуються на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з часу подання заяви і до повноліття дитини. В даний час Законом України від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» було внесені зміни до ст.182 СК України та встановлено, що «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] , на підставі рішення Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2007 року №2-437/2007 р. на її, [PERSON] , користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав в повному обсязі . За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Нормою ч.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved