Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивувала тим, що вона працювала на посаді викладача класу фортепіано у Міжгірській дитячій музичній школі. Наказом директора школи №39 від 03.05.2019 року їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни та за відсутність на робочому місці 15 квітня 2019 року без поважної причини, а наказом №54 від 04.06.2019 року оголошено догану за відсутність на робочому місці без поважної причини 22.05.2019 року. Позивач вважає дані накази незаконними, оскільки відсутність її на робочому місці була зумовлена поважними причинами, про які було відомо директору школи, у зв`язку з чим просить суд скасувати вказані накази. Крім цього, 13.06.2019 року наказом №58 позивачку було звільнено згідно п.4 ст.40 КЗпП України через неодноразову відсутність на робочому місці, зокрема 7 травня 2019 року. Позивач вважає, що звільнення її з роботи відбулось незаконно, без погодження профспілкової організації, членом якої вона є та без відібрання письмових пояснень з приводу поважних причин відсутності на роботі. Зважаючи на це, просить суд скасувати наказ про звільнення, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, вирішити питання про розподіл судових витрат. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Представники відповідачів Кривка П.П. , Біланинець Ю.В. проти задоволення позову заперечили, вважають його безпідставним, оскільки оголошення доган позивачці, як і наступне її звільнення відбулось законно, згідно вимог трудового законодавства. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що між нею та директором Міжгірської музичної школи існують конфліктні відносини. 03.05.2019 року він оголосив їй догану за відсутність на робочому місці 15.04.2019 року, не взявши до уваги, що в цей день вона їздила з ученицею школи на конкурс "Талановиті діти України" в м.Ужгород Закарпатської області, де вона зайняла призове місце. 04.06.2019 року директором оголошено їй повторну догану за відсутність на робочому місці 22.05.2019 року, також не взявши до уваги, що в цей день вона звернулася по медичну допомогу через погіршення стану здоров`я. 13.06.2019 року директор звільнив її за відсутність на роботі 7 травня 2019 року, будучи попередженим про поважну причину (хвороба сестри). Ствердила, що письмові пояснення з приводу відсутності на робочому місці 7 травня 2019 року директор не вимагав, про засідання профспілки щодо її звільнення не повідомлялась, участі у такому не брала. Свідок [PERSON] підтвердив покази свідка [PERSON] щодо відсутності її на роботі 7 травня 2019 року через важку хворобу її сестри та необхідність догляду за нею. Свідок [PERSON] показала, що на час звільнення позивачки вона була головою профспілки Міжгірської музичної школи. 6 травня 2019 року до неї звернулась [PERSON] з проханням передати директору заяву про надання дозволу на перенесення уроків з 7 травня 2019 року, так як їй терміново потрібно їхати до сестри, у якої важка хвороба. До кінця робочого дня 6 травня 2019 року директор в школі не з`являвся, тому заяву [PERSON] свідок передала йому наступного дня- 7 травня 2019 року. Засідання профкому щодо надання дозволу на звільнення [PERSON] проводилось два рази: 06.06.2019 року (не відбулось) та 14.06.2019 року, на якому і було надано згоду на її звільнення. Про ці засідання позивачку письмово не повідомляли, засідання відбулись без її участі. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.15, ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] працювала на посаді викладача по класу фортепіано у Міжгірській дитячій музичній школі. Наказом директора Міжгірської музичної школи №39 від 03.05.2019 року [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни- відсутність на робочому місці 15 квітня 2019 року з 14 годин 50 хвилин до 18 години 05 хвилин без попередження і без поважної причини (а.с.14). Наказом директора Міжгірської музичної школи №54 від 04.06.2019 року [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни-відсутність на робочому місці 22 травня 2019 року з 16 години 50 хвилин до 18 години 05 хвилин без попередження і без поважної причини (а.с.15). Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно з вимогами ст.ст.148, 149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Надаючи оцінку правомірності винесення наказу №39 від 3 травня 2019 року, суд бере до уваги наступне. Згідно наказу позивачці оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на роботі 15.04.2019 року з 14-50 по 18-05 годину). Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для застосування до позивачки вказаного дисциплінарного стягнення став акт про відсутність на робочому місці 15.04.2019 року та пояснювальна розписка [PERSON] (а.с.14), з якої вбачається, що вона була відсутня у зазначений день на роботі у зв`язку з тим, що супроводжувала ученицю на конкурс у м.Ужгород під назвою «Талановиті діти України», де вона зайняла призове місце (а.с.108-109), відтак позивач вважає свою відсутність на робочому місці поважною. Проте, як убачається з Плану організаційної та методичної роботи викладачів і президії Ради директорів мистецьких шкіл області на 2018 -2019 навчальний рік, затвердженого наказом Закарпатської обласної державної адміністрації №223 від 20.08.2018 року, такого конкурсу як «Талановиті діти України» зазначеним робочим планом не передбачено. Відтак, суд приходить висновку, що супровід учня на конкурс, не передбачений робочим планом під час робочого часу є порушенням трудової дисципліни, і з урахуванням вищенаведених норм закону, оголошення [PERSON] є правомірним, а наказ № 39 від 3 травня 2019 року - законним. Надаючи оцінку правомірності винесення наказу №54 від 4 червня 2019 року, суд бере до уваги наступне. Згідно наказу позивачці оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на роботі 22.05.2019 року з 16-50 по 18-05 годину). Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою для застосування до позивачки вказаного дисциплінарного стягнення став акт про відсутність на робочому місці 22.05.2019 року та пояснювальна розписка [PERSON] (а.с.15), з якої вбачається, що вона була відсутня у зазначений день на роботі у зв`язку з тим, що звернулась за медичною допомогою через погіршення самопочуття, відтак позивачка вважає свою відсутність на робочому місці поважною. З довідки Міжгірської районної лікарні №131 від 06.06.2019 року видно, що [PERSON] 22.05.2019 року звернулась до приймального відділення Міжгірської рай лікарні у зв`язку з гіпертонічною хворобою ІІ ступеня, ризиком високого гіпертонічного неускладненого кризу (а.с.101). Відтак, суд приходить висновку, що відсутність на робочому місці у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, що підтверджено відповідною довідкою медичного закладу, відбулось з поважних причин, а тому оголошення догани [PERSON] є неправомірним, а наказ № 54 від 4 червня 2019 року - незаконним, тому такий слід скасувати. Вирішуючи позов у частині позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд констатує наступне. Наказом директора Міжгірської дитячої музичної школи №58 від 13.06.2019 року [PERSON] звільнено на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за відсутність на роботі 7 травня 2019 року протягом робочого дня, згідно затвердженого розкладу з 13.10 години по 17.15 годину (а.с.49). Згідно з п.4 ст.40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 4 статті цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Профспілкова організація Міжгірської музичної школи діє з 1967 року по теперішній час (а.с.144), і позивач [PERSON] була членкинею профспілки з 01.08.1988 року по 13.06.2019 року (до дня звільнення) (а.с.145). 06.06.2019 року директор Міжгірської музичної школи Біланинець Ю.В. звернувся до профспілкової організації з поданням про рогляд неодноразового порушення трудової дисципліни [PERSON] та прийняття відповідного рішення (а.с.121). Витягом з протоколу №2 засідання профспілкового комітету Міжгірської дитячої музичної школи від 14.06.2019 року та рішення вбачається, що профспілковий комітет, розглянувши звернення директора Міжгірської дитячої музичної школи Біланинця Ю. В . , надав згоду на звільнення з роботи викладача [PERSON] на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.146, 147). З даних документів судом встановлено, що засідання профспілкової організації відбулось без участі та повідомлення позивачки [PERSON] . Даний факт підтвердила під час розгляду свідок [PERSON] , яка на той час займала посаду голови профкому. Крім цього, письмових пояснень позивачки щодо її відсутності на роботі 7 травня 2019 року до застосування дисциплінарного стягнення директор школи чи уповноважена ним особа не відібрав. Таким чином, суд приходить висновку, що звільнення позивача [PERSON] відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, а саме: ст.43 КЗпП України- без попередньої згоди профспілкової організації, членом якої є працівник, без відібрання письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі 7 травня 2019 року, без враховування ступеня тяжкості вчиненого проступку, а також обставин, за яких вчинено проступок (важка хвороба сестри [PERSON] , відвідування її на реабілітаційній програмі та присутність на занятті 07.05.2019 року, що підтверджено довідкою №167 від 18.07.2019 року головного фізичного терапевта ТзОВ "Відпочинково- оздоровчий комплекс "Вернигора" с.Модричі Львівської області (а.с.87), і попередню роботу працівника (наявність дипломів, грамот, похвальних листів та подяк учнів музичної школи, викладачем яких була [PERSON] (а.с.90-100). Враховуючи вищенаведене, наказ директора Міжгірської дитячої музичної школи №58 від 13.06.2019 року «Про звільнення з роботи [PERSON] » є незаконним та підлягає скасуванню, а [PERSON] - поновленню на роботі. Згідно з ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Як вбачається з довідки відділу культури Міжгірської РДА №36 від 20.08.2019 року, заробітна плата викладача Міжгірської дитячої музичної школи [PERSON] складає: квітень 2019 року- 6967,08 гривень; травень 2019 року- 7925,93 гривень (а.с.128). Таким чином, середньоденний заробіток [PERSON] складає: 14893 гривень 01 гривень (заробітна плата за квітень, травень 2019 року) : на 44 робочі дні (у квітні і травні 2019 року)= 354 гривні 60 копійок. Тож, з відповідача відділу культури Міжгірської РДА на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2019 року по день ухвалення рішення суду - 26.12.2019 року включно, в розмірі 48 225 гривень 60 копійок (354 гривні 60 копійок х 136 робочих днів). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок, а на користь держави у розмірі 1536 гривень 80 копійок, так як позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У відповідності до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині поновлення на роботі [PERSON] та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Outcome: approved