Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить солідарно стягнути на його користь з [PERSON], ТОВ «Постачагросервіс», ПП «Агроземстрой-Рос» грошові кошти в сумі 500 000 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.01.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у позику грошові кошти в сумі 500 000 грн. Відповідачі прийняті на себе зобов"язання за умовами договору не виконали, через що він вимушений звернутися до суду за захистом порушеного права. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує, просить задовольнити та прийняти рішення при заочному розгляді. Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду даної справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи, причини своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Відповідно ст. ст.\~11,\~60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав: 05.01.2016 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір займу грошових коштів. Відповідно до п. 2.1. розділу договору сума позики передається у грошовій одиниці України гривні, в загальній сумі 500 000 грн. 00 коп. . Згідно з п. 3.1. зазначеного Договору Позивач передав Відповідачу 1 зазначену суму грошових коштів особисто в руки. При цьому, як передбачено п. 3.2. Договору Відповідач 1 зобов'язався надати розписку на підтвердження факту отримання коштів. Далі у п. 3.4. Договору передбачено, що днем отримання позики вважається день підписання сторонами Договору, та Розписки Відповідачем 1. 05.01.2016 року в день підписання Позивачем та Відповідачем 1 договору позики, на підтвердження отримання Відповідачем 1 грошових коштів у сумі - 500 000 грн. 00 коп., останній відповідно до умов п. п. 3.2., 3.3., 3.4. Договору надав Позивачу розписку про отримання грошових коштів. 28.10.2016 року для належного і своєчасного виконання зобов'язання Відповідачем 1 між Позивачем і ТОВ «ПОСТАЧАГРОСЕРВІС» (Відповідач 2) було укладено договір поруки. 28.10.2016 року додатково для належного і своєчасного виконання зобов'язання між Позивачем і ПП «АГРОЗЕМСТРОЙ РОС» ( Відповідач 3) було укладено договір поруки (Договір поруки № 2). Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. Договору Відповідач 1 зобовязався повернути суму позики у сумі - 500 000 грн. 00 коп. в строк до 01.11.2016 року. Далі п. 4.4. Договору сторони передбачили, що днем повернення позики вважається день отримання Позивачем від Відповідача 1 грошових коштів. Відповідно до приписів ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В свою чергу ч. 2 ст. 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, Відповідач 1, надавши Позивачу розписку про отримання грошових коштів від 05.01.2016 року документально підтвердив отримання грошових коштів від Позивача в загальному розмірі - 500 000 грн. 00 коп. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. п. 4.1., 4.2. Договору Відповідач 1 зобовязався повернути суму позики в розмірі - 500 000 грн. до 01.11.2016 року, втім порушуючи взяті на себе зобовязання, повернув Позивачу грошові кошти. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до умов Договору поруки від 28.10.2016 року Відповідач 2 поручився перед Позивачем за виконання зобовязань, що випливають з договору позики. За таких обставин враховуючи, що Відповідач 1 прострочив повернення позики Позивачу та по сьогоднішній день ухиляється від їх повернення, відповідно до приписів ст. ст. 543, 553, 554 ЦК України Відповідач 1 та Відповідач 2 відповідають перед Позивачем, як солідарні боржники, а тому зобов'язанні солідарно сплатити Позивачу загальну суму боргу в розмірі - 500 000 грн. 00 коп. Як вже вище зазначалося 28.10.2016 року додатково для належного і своєчасного виконання зобов'язання Відповідачем 1, між Позивачем і Відповідачем 3 був укладений Договір поруки 2. Відповідно до умов Договору поруки 2 від 28.10.2016 року Відповідач 3 також поручився перед Позивачем за виконання зобовязань, що випливають з договору позики. Отже, враховуючи, що Відповідач 1 прострочив повернення позики Позивачу та по сьогоднішній день ухиляється від їх повернення, то відповідно до приписів ст. ст. 543, 553, 554 ЦК України Відповідач 1, Відповідач 2 та Відповідач 3 відповідають перед Позивачем, як солідарні боржники, а тому зобов'язанні солідарно сплатити Позивачу загальну суму боргу в розмірі - 500 000 грн. 00 коп. (п'ятсот тисяч грн. 00 коп.). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами та наявні в матеріалах справи докази, виходячи із засад добросовісності здійснення сторонами своїх цивільних процесуальних прав, а також із засад презумпції правомірності правочину, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved