Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту приналежності його - [PERSON] до польської національності. В обгрунтування своїх вимог покликається на те що, він, народився [INFO] в Польщі в с.Перевірськ, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Томашув Любельський, 13.07.1938 року за №95/1938 та паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Франківським РВ в м.Львові 21.10.2014 року з якого чітко вбачається місце його народження, довідкою Державного архіву Львівської області від 22.08.2001 року за №Г-6518-01/п з якої вбачається, що його сім'я була переселена з Польщі в Запорізьку область у 1945 році. Заявник і раніше себе відносила до польської громади, однак не приділяв уваги оформленню документів, зазначає, що його батьки були поляками, що стверджується свідоцтвом про народження. На даний час у нього є можливість оформити карту поляка у відповідності до Закону Республіки Польща «Про карту Поляка» від 07.09.2007 року та виникла необхідність привести в порядок всі документи та вказати правдиво свою національність. Також необхідно відзначити, що встановлення факту національності має для заявника юридичне значення, а ситуація що склалася позбавляє його права скористатися наданими правами. Заявник подав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить заяву задовольнити, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в Польщі в с.Перевірськ, що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану м.Томашув Любельський, 13.07.1938 року за №95/1938. Крім того, факт польської приналежності стверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданим Франківським РВ в м.Львові 21.10.2014 року з якого чітко вбачається місце його народження тадовідкою Державного архіву Львівської області від 22.08.2001 року за №Г-6518-01/п з якої вбачається, що його сім'я була переселена з Польщі в Запорізьку область у 1945 році. Суд надає віри поясненням заявника, викладеним у заяві, що встановлення зазначеного факту необхідне заявнику для оформлення карти поляка у відповідності до Закону Республіки Польща «Про карту Поляка» від 07.09.2007 року та з метою привести в порядок всі документи та вказати правдиво свою національність, що встановлення факту національності має для заявника юридичне значення, а ситуація що склалася позбавляє його права скористатися наданими правами. Однак, у його свідоцтві про шлюб не вказана його національність «поляк». Згідно листа Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЛМЮ повідомлено, що відповідно до ст.11 Закону України „Про національні меншини" питання внесення змін в актовий запис щодо національності може бути вирішене в судовому порядку. У відповідності до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» зазначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що «Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану». Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до ч.2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог п.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що [PERSON], дійсно довів свою приналежність до польської національності. З наведеного слідує, що [PERSON] належить до польської національності, що і є підставою для внесення змін в актовий запис. На підставі викладеного,

Outcome: approved