Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди у сумі 12 000 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з ВП «Шахта Північна» ДП «Макіїввугілля» перебував у трудових відносинах з 01.02.1973 року по 30.03.2007 року. За час виконання професійних обов'язків, пов'язаних з виконанням роботи у шахті він отримав професійне захворювання, внаслідок чого за довідкою МСЕК від 11.09.2013 року йому встановлено третю групу інвалідності безстроково та втрату професійної працездатності у розмірі 40 %. Через отриману на виробництві хворобу він тривалий час періодично знаходиться на лікуванні. Вважає, що ухудщенням здоров"я на виробництві йому спричинена моральна шкода, яка полягає в фізичних стражданнях, так як він постійно відчуває біль, та у моральних стражданнях через вимушене звільнення з роботи, втрати значної частини своїх доходів та необхідності підтримувати своє здоров"я у лікувальних закладах. Сам факт, що він є інвалідом, пригнічує його, він відчуває роздратованість, пригніченість, в зв"язку з чим порушуються його нормальні життєві зв"язки, потребуються додаткові зусилля для організації свого життя. Свої моральні страждання позивач оцінює у 12 000,00 грн. і просить стягнути вказану суму з відповідача. Представник відповідача в судове засідання з"явився, позовні вимоги визнала частково, т.я. вважає заявлену суму шкоди завищеною. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з підприємствами вугільної промисловості у тому числі з ВП «Шахта Північна» ДП «Маквугілля» з 01.02.1973 року по 30.03.2007 року, стаж роботи на шахті «Північна» складає 20 років. Відповідно до акту санітарно-епідеміологічного обстеження об»екта ВП «Шахта «Северная» (на російській мові) ДП «Маквугілля» від 29.04.2008 року було визначено, що [PERSON] втратив професійну працездатність у зв»язку з професійним захворюванням- пневмоконіоз та потребує медичної та соціальної допомоги. Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК № 492321, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 11.09.2013 року за повторним оглядом [PERSON] втратив 40 % професійної працездатності, визнаний інвалідом 3 групи безстроково. Отже, факт заподіяння шкоди здоров'ю позивача підтверджений висновком МСЕК, актом санітарно-епідеміологічного обстеження, епікризом, випискою з амбулаторної карти та випискою з історії хвороби, поясненнями позивача. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Судом встановлено, що в зв'язку з хронічним професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він втратив 40% працездатності. Після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими, він вимушений постійно лікуватися. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 27.02.2009 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров'я позивача, те, що професійна працездатність в зв'язку з професійним захворюванням втрачена на 40 відсотків. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial