Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, 04 лютого 2013 року він звернувся із заявою на оформлення та отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон до Залізничного відділу ДЦГІРФО МВС України у Львівській області. Заява та документи до неї були оформлені та надані згідно з вимогами п. 10 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою КМУ України № 231 від 31 березня 1995 року. На протязі 2013 року він неодноразово намагався отримати свій паспорта громадянина України для виїзду за кордон з Залізничного відділу ДДГІРФО МВС України у Львівській області, однак йому постійно в цьому відмовляли, хоча зі слів співробітників Залізничного відділу ДДГІРФО МВС України у Львівській області йому стало відомо, що паспорт оформлений, причин не пояснювали. Лише у жовтні 2013 року начальник вказано відділу пояснив позивачу, що йому відмовляють у видачі законно оформленого паспорту на підставі накладеного обмеження у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон Ужгородською Державною виконавчою службою від 13 жовтня 2010 року за вих. № 18-1149/10, в підтвердження чого йому було надано ксерокопію листа № 19/6667 від 18 грудня 2012 року. Позивач, посилаючись на п. 22 та п. 25 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою КМУ України № 231 від 31 березня 1995 року, просить позов задовольнити та скасувати незаконно встановлене обмеження у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон № 18-1149/10 від 13 жовтня 2010 року, зобов'язати начальника Залізничного відділу ДДГІРФО МВС України у Львівській області видати [PERSON] оформлений на його ім'я паспорт громадянина України для виїзду за кордон. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат [PERSON] зменшили позовні вимоги та просили скасувати незаконно встановлене обмеження у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон № 18-1149/10 від 13 жовтня 2010 року, про що також подали суду письмову заяву відповідного змісту. Крім того, позивач додав, що він працює водієм-далекобійником і поїздки за кордон - це його єдиний спосіб отримання заробітку і, відповідно, утримання родини та погашення існуючої заборгованості, від обов'язку погашати заборгованість він не відмовляється. У судовому засіданні представник відповідача Плиска А.С. позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив та пояснив, що на виконанні в MB ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження, по якому боржником виступає [PERSON] В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем відповідно до ст. ст. 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження» надіслано лист у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб для надання інформації стосовно наявності у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Одночасно даним листом було встановлено обмеження у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Такі обмеження встановлюються Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Враховуючи норми вищевказаних нормативно-правових актів, підставою для встановлення обмеження у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон було ухилення боржника [PERSON] від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, які перебували та перебувають на виконанні. Додав, що в суд для встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у виїзді за кордон відповідач не звертався. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зменшений позов обґрунтований та підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено по справі, 04 лютого 2013 року [PERSON] звернувся із заявою на оформлення та отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон до Залізничного відділу ДДГІРФО МВС України у Львівській області. Заява та документи до неї були оформлені та надані згідно з вимогами п. 10 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою КМУ України № 231 від 31 березня 1995 року. На протязі 2013 року він неодноразово намагався отримати свій паспорта громадянина України для виїзду за кордон з Залізничного відділу ДДГІРФО МВС України у Львівській області, однак йому в цьому відмовляли. Лише у жовтні 2013 року начальник вказано відділу пояснив позивачу, що йому відмовляють у видачі законно оформленого паспорту на підставі накладеного обмеження у видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон Ужгородською Державною виконавчою службою від 13 жовтня 2010 року за вих. № 18-1149/10, в підтвердження чого йому було надано ксерокопію листа № 19/6667 від 18 грудня 2012 року. Позивач, посилаючись на п. 22 та п. 25 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затверджених Постановою КМУ України № 231 від 31 березня 1995 року, просить позов задовольнити. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Такі обмеження встановлюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення. Так, зокрема, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, а саме: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо: 1. він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 2. діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; 3. стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4. він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5. він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; 6. він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; 7. він підлягає призову на строкову військову службу - до вирішення питання про відстрочку від призову; 8. щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі; 9. він перебуває під адміністративним наглядом міліції - до припинення нагляду. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Пунктом 22 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта / проїзного документа у разі, коли: · він обізнаний з відомостями, що становлять державну таємницю, - до закінчення строку ,встановленогоЗакономУкраїни. · діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, чи забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; · стосовно нього в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; · він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, - до відбуття покарання або звільнення від покарання; · він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань; · він свідомо сповістив про себе неправдиві відомості, - до з'ясування причин і наслідків подання неправдивих відомостей; · він підлягає призову на строкову військову службу, - до вирішення питання про відстрочку від призову; · щодо нього подано цивільний позов до суду, - до закінчення провадження у справі; · він перебуває під адміністративним наглядом органів внутрішніх справ, - до припинення нагляду. Рішення про відмову у видачі паспорта / проїзного документа приймається за наявності в територіальному органі або підрозділі інформації про існування підстав, зазначених у пункті 22 цих Правил. Мотиви відмови у видачі громадянинові України паспорта / проїзного документа доводяться до відома заявника в письмовій формі. Згідно з п. 22 „Правил оформлення і видачі поспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення ", затверджених Постановою КМУ України № 231 від 31 березня 1995 року, підстав для тимчасової відмови у видачі позивачу паспорта не має, а згідно з п. 25 вказаних правил органи виконавчої служби не мають повноважень здійснювати тимчасове затримання, вилучення або заборонити видачу закордонного паспорту. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Натомість, представником відповідача в судовому засіданні належними доказами не доведено, що [PERSON] ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача заперечив факт звернення до суду для встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у праві виїзду за кордон. На підставі вищенаведеного суд приходить до переконання, що зменшений позов слід задовольнити.

Outcome: approved