Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом покликаючись на те, що 20 жовтня 2011 р. з вини відповідача - [PERSON], трапилася дорожнього - транспортна пригода, в результаті якої автомобілю марки «Фіат» з номерним знаком [NUMBER] , що належить [PERSON], заподіяні механічні ушкодження. Згідно звіту № 21 про оцінку автомобіля «Fiat Punto 1.2 i» з н.з. [NUMBER] вартість відновлюваного ремонту, вказаного автомобіля становить 15147,88 грн. та з врахуванням величини втрати товарної вартості ВТВ в розмірі 3048,22 грн., вартість матеріального збитку складає 18196,10 грн. Така шкода особисто відповідачем відшкодована не була, і оскільки останній не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на підставі заяви потерпілої, шкода, в розмірі 12623,23 грн., без врахування ПДВ була відшкодована МТСБУ. Також, ними були понесені додаткові витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 737,78 грн. За таких обставин, набувши право регресної вимоги до особи, яка винна в заподіянні шкоди, просить стягнути з [PERSON] в примусовому порядку, кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 13361,01 грн., а також, судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав письмову заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, водночас зазначив, що проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи у відповідності до ст. 74 ЦПК України, що стверджується витягом з газети „Львівська Пошта" № 34 від 28.03.2015 року, в судове засідання не з'явився. Від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст.ст.224, 225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2011 року о 19 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «Форд» з н.з. [NUMBER], по пр-ту Перемоги в м. Києві при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «Фіат» з н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON], внаслідок чого вчинив порушення п. 10.1 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно № 21 ФОП «[PERSON] про оцінку автомобіля «Fiat Punto 1.2 i» н.з. [NUMBER] вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 15147,88 грн., та з урахуванням величини втрати товарної вартості ВТВ (3048,22 грн.), вартість матеріального збитку становить 18196,10 грн. Як вбачається зі змісту заяви МТСБУ від 14.06.2012 р. відповідача було повідомлено про необхідність здійснення страхового відшкодування внаслідок ДТП, що мало місце 20.10.2011 р. з його вини. Виходячи з мотивів позову, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахованою. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно платіжних доручень № 438 від 7.02.2012 р. та № 170 від 19.01.2012 р. позивачем відшкодовано потерпілій [PERSON] 12623,23 грн. страхового відшкодування та сплачено 737,78 грн. за послуги аварійних комісарів. згідно рах. № 15594 від 27.12.2011 р. За правилами ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне право страховика також закріплено в пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 згаданого вище Закону, де зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Судом встановлено факт, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахованою, і останній не є особою, наведеною в переліку п. 13.1 ст. 13 Закону, а тому, позов про відшкодування останнім розміру збитків, понесених позивачем у зв'язку з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь Моторне (транспортне) страхове бюро України слід стягнути 13361,01 грн. (12623,23 + 737,78) , що включає в себе: суму виплаченого останньою страхового відшкодування та витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн., тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягає до задоволення.

Outcome: approved