Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про збільшення мінімального розміру аліментів, визначених за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 04 липня 2005 року на утримання [PERSON], [INFO], до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з посиланням на те, що 08 липня 2017 року набрав чинності закон №2037-VIII від 17 червня 2017 року. Згідно заяви від 23 листопада 2017 року позивач підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідно до якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином,-шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач відповідно до письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 липня 2005 року стягнуто аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів. Виконавчий лист на виконання вищезазначеного рішення суду перебуває на примусовому виконанні ВДВС Ніжинського МРУЮ, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 липня 2005 року. Із врахуванням викладеного наявні підстави для зміни мінімального розміру аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved