Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що він є сином [PERSON], на даний час він досяг повноліття та навчається в Державному університеті телекомунікацій на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь, у твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи 21.06.2018 р. по 30.06.2021 року. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Передставник відповідача визнала позов частково, подала письмові заперечення на позов. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається та є студентом 1 курсу факультету Інформаційних технологій за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» Державного університету телекомунікацій денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 440 від 23.04.2018р., виданою проректором з навчальної роботи, та копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.12). 17.05.2016 року позивач змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», згідно свідоцтва про зміну прізвища. Представник позивача суду пояснила, що починаючи з 01.09.2018 року, позивач навчається в Державному університеті телекомунікацій на денній формі навчання за договором, стипендії не отримує, строк закінчення навчання 30.06.2021 року. Вартість навчання відповідно до Договору №17-ІПЗ-1к/14д про навчання студентів становить 14 850 грн., крім того, в період навчання позивач проживає у гуртожитку, вартість проживання становить за 2018/2019 рік 13000 грн. Відповідач по справі, самоусунувся від покладеного обов'язку піклуватися про свою дитину, позивач проживає та знаходиться на утриманні матері, та не має можливості працювати, оскільки навчається стаціонарно і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач по справі не бажає в добровільному порядку надавати таку допомогу, хоча така можливість у нього є. В підтвердження зазначеного, представник надала довідку №528 від 22.06.2018 року, яка підтверджує факт навчання, дублікат квитанції №0.0.1093773545.1, яка підтверджує оплату мамою навчання за 2018 рік, копію угоди про право тимчасового проживання позивача у гуртожитку. Представник відповідача суду пояснила, що відповідач розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, однак не має змоги сплачувати на користь позивача аліменти в сумі 2000 грн. щомісяця, оскільки крім сина [PERSON], має ще малолітню доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої сплачує аліменти. Окрім зазначеного, на його утриманні перебуває матір - [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером і отримує не значне пенсійне забезпечення, відповідач матеріально допомагає своїй матері, несе витрати по сплаті комунальних послуг за квартиру, в якій вони з матір'ю проживають. Також, зазначила, що відповідач має проблеми зі здоров'ям, перебуває на обліку в лікаря пульманолога, страждає на бронхіальну астму 1 ст., у зв'язку з чим потребує постійного лікування, його заробітна плата в середньому становить близько 6000-6500 грн. в місяць, а тому просила врахувати, що стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 2000 грн. поставить його в скрутне матеріальне становище. При вирішенні даного позову суд виходив з наступного. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Подаючи позовну заяву до суду, особа має довести наявність передбачених статтею 199 СК України факторів, які надають право стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання. Так, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А згідно ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку,сина які продовжують навчатися, після досягнення повноліття(незалежно від форми навчанння), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищив 18, але є меншим за 23 років, продовження ним навчання, потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд при вирішенні даної справи приймає до уваги часткове визнання відповідачем позову, надання доказів як позивачем так і відповідачем в підтвердження своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивача на період його навчання має становити 1500 грн., оскільки відповідач сплачував належно саме такий розмір аліментів на утримання сина до досягнення повноліття, жодних заперечень не мав і з того часу ніяких об'єктивних змін в сімейному чи матеріальному становищі відповідача не відбулося. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial