Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідача вказуючи на те, що 03.05.2007 року між ТОВ « Комерційний Банк « Дельта » ( правонаступником якого є ПАТ « Дельта Банк » ) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-23051-030507, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 5000 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи плату в розмірі 1% в місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 5000 грн., про що свідчить меморіальний ордер №15036852 від 03.05.2007 року та рахунок - фактура №У-1508 від 03.05.2007 року. Станом на 14.03.2014 року в зв'язку з не виконанням належним чином зобов'язання за кредитним договором, відповідач має заборгованість в сумі 3426,98 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 3035,77 грн., заборгованості за відсотками - 0,09 грн., заборгованості за комісіями - 391,12 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, просив справу слухати у відсутності представника банку, а позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив суд застосувати позовну давність та у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено. 03 травня 2007 року між ТОВ « Комерційний Банк « Дельта » ( правонаступником якого є ПАТ „ Дельта Банк " ) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-23051-030507, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 4889,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, а відповідач зобов'язувався відповідно до п.2.3 договору за користування кредитом сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% в рік, а також за ведення кредитної справи плату в розмірі 1% в місяць. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, тому станом на 14.03.2014 року має заборгованість в сумі 3426,98 грн. Проаналізувавши розрахунок заборгованості позичальника [PERSON], що міститься у матеріалах справи, суд вважає, що право вимоги у Банку виникло з часу прострочення відповідачем чергового платежу у рахунок погашення боргу за кредитним договором №001-23051-030507 від 03.05.2007, тобто з квітня 2008 року. Позовна давність відповідно до ст. 264 ЦК України з цього часу не переривалася. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Сторони в кредитному договорі не обумовили продовження строку позовної давності. Пункт 31 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року роз'яснює, що: «враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, оскільки позивач звернувся з вказаним позовом лише 21.05.2014р., тобто після спливу встановленого відповідно до ст. 259 ЦК України строку позовної давності, клопотання про поновлення строку для звернення з позовом до суду відсутнє, суд вважає що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed