Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 25.05.1996 року в Жовківському відділі РАГС Львівської області зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 24. Від спільного шлюбу у них народилось четверо дітей, двоє з яких досягли повноліття. Спільне життя з відповідачем не склалося, через його негативну поведінку в сім'ї. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, дебоші, наносить їй побої і в се це в присутності дітей, які його бояться і така поведінка негативно впливає на її та дітей психічне здоров'я. Інтересами сім'ї не цікавиться, не надає жодної допомоги. На даний час, проживають разом, так як чоловік відмовляється піти з житла її мами, однак шлюбні відносини між ними припинилися місяць тому. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, визначилась остаточно, примирення не бажає. Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідачі судові витрати. Позивач в судове засідання не прибула, однак в позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила суд справу розглядати за її відсутності . Відповідач повторно судове засідання не прибув, хоч про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень . Свого відношення до позову також не висловив. У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з"ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.05.1996 року в Жовківському відділі РАГС Львівської області, актовий запис № 24, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. За час перебування у шлюбі у сторін народилось четверо дітей, а саме - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], двоє інших дітей на даний час є повнолітніми. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З позовної заяви позивачки та матеріалів справи відомо, що позивачка остаточно визначилась і збереження шлюбу не бажає, фактично тривалий час, як припинила подружні стосунки та ведення спільного господарства, і поновлювати такі позивачка з відповідачем не має наміру. Відповідач в судове засідання не з'явився. Свого відношення до позову не висловив. А від так, суд вважає, що відповідач проявив байдужість до збереження сім'ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім"ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сім"я фактично не існує, примирення між сторонами неможливе. А відтак, на думку суду, позов слід задоволити та розірвати шлюб. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка не бажає змінювати прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, про те, що позивачці слід залишити прізвище - "[PERSON] ". Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який був сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved