overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з\~ 20.10.1990 року перебуває в шлюбі з відповідачем.\~Їх сімейне життя не склалось, між ними постійно виникали сварки, так як кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вказав, що їх сім"я фактично розпалась з причини взаємного непорозуміння, як наслідок вони втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, на примирення не згоден. В даний час вони припинили підтримувати шлюбні стосунки, на протязі семи місяців проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, в розмірі 640,00 грн. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові та просив їх задовольнити. Відповідачка позов визнала і пояснила, що у позивача тяжкий характер, що і стало причиною розриву сімейних стосунків. Проти розірвання шлюбу не заперечує, на примиренні не наполягає. Вимоги в частині стягнення з неї судових витрат не визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони з 20.10.1990 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 586. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо на протязі семи місяців, мають окремий бюджет, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 640 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~ Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з відповідачкою у справі він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2016 року, їх сімейне життя не склалось так як кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Між ними постійно виникають сварки, що кожен раз спричиняє душевного болю. В даний час вони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати. Сторони до суду не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач до суду не з`явились, причини неявки не повідомила, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованою адресою проживання. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.07.2016 року, який було зареєстровано Кіровоградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №18. Від шлюбу дітей не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому посилається на наступне. З жовтня 2012 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON]. У зв»язку з неприязними відносинами, які склалися між подружжям, позивач просить розірвати шлюб. Спільних дітей подружжя не мають. Позивач просить суд: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20.09.2012 року виконавчим комітетом Кам"яної селищної ради Вільнянського району, Запорізької області, актвоий запис №27. В судове засідання позивач не з»явився, суд розглядає справу за його відсутності, неявка до суду є поважною, оскільки позивач відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Відповідач надала до суду заяву якою просить суд розглядати справу у її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву відповідача, вважає, що позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. З жовтня 2012 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON]. У зв»язку з неприязними відносинами, які склалися між подружжям, позивач просить розірвати шлюб. Спільних дітей подружжя не мають. Сторони не мають наміру зберегти шлюб. Прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою (а.с.13) про розгляд справи у його відсутність в зв'язку з терміновим відрядженням, при цьому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, обґрунтувавши позов тим, що спільне життя у сторін не склалось, з листопада 2013 року вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому вважає, що сім'я подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, повністю підтвердивши та погодившись з позицією позивача, викладеною у позові, додавши, що сторони не проживають разом в одній квартирі з грудня 2014 року. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 3.06.1993 року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у Палаці одруження „Дарницький" м. Києва, актовий запис №957 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.18). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, певний час вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини. Згідно ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони переконані, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 01.07.2009 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, вони втратили почуття взаємопорозуміння та взаємоповаги, мають різні погляди на життя, що і стало підставою для розірвання шлюбу. В даний час не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Просив шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності про, що вказали в заявах до суду, позивач позов підтримав, відповідач визнала. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01.07.2009 року, який було зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №209. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 07.08.1993 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказав, що їх сімейне життя не склалось, оскільки між ними постійно виникають сварки та непорозуміння, більше двох років проживають окремо, не підтримують сімейних та подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Просить шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07.08.1993 року, який було зареєстровано Мединівською сільською радою народних депутатів с.Мединівка, а/з №1. Мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 18.02.2006 року вони перебувають у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалось, під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, фактично шлюбні відносини припинені, на протязі року проживають окремо, дружина його інтересами не цікавиться. Просив шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, позивач клопотав про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав. Відповідач причини неявки не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову не надала. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.02.2006 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №62. Мають спільного неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки дане питання сторонами не порушувалось. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 18.11.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, їх сімейне життя не склалось, так як змінились погляди на життя, вони втратили почуття кохання один до одного, відсутнє взаємопорозуміння і довіра. Мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо та не підтримують сімейні відносини з 2012 року, примирення не бажають. Просив шлюб розірвати. Сторони до суду не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 18.11.2006 року, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, а/з №570. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, а отже даний позов підлягає задоволенню. При цьому, судом не вирішується питання про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, оскільки дане питання сторонами не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 22.10.1994 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Їх сімейне життя не склалось, оскільки під час перебування у шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки. Останній рік вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, дружина не цікавиться його інтересами, спільного господарства не ведуть. Просив шлюб розірвати.\~ Сторони до суду не з"явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. За таких обставин справу розглянуто без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 22.10.1994 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Барвінківської сільської ради Малинського району Житомирської області, актовий запис №12. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через непорозуміння між собою сторони припинили подружні стосунки, не підтримують сімейних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення не бажають. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Положеннями ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити\~\~шлюбні відносини.\~ За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позов визнаний відповідачем, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і шлюб носить формальний характер, отже даний позов підлягає задоволенню. Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 грудня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області, актовий запис № 106. Підставою для розірвання шлюбу позивач вказав, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, оскільки вони мають різні характери, різні погляди на життя, втратили почуття любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинилися, вони не проживають разом як чоловік та дружина, а також не підтримують шлюбних відносин, оскільки він має іншу сім`ю, де у нього народилася дитина. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу вони не мають. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надіславши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачка, будучи належним чином і в установленому порядку повідомленою про місце, дату та ча судового розгляду даної справи, у судове засідання не з"явилась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.12.1998 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1998 року. Як встановлено судом, від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, проживають окремо один від одного та не відновлюють сімейних відносин, позивач має іншу сім`ю, де у нього народилася дитина, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved