Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 02.12.2015 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні спочатку заперечувала щодо запропонованої госпіталізації в ХОПЛ № 1, пояснила, що знає що є інвалідом, але не може пояснити по якому захворюванню. Пояснювала спочатку, що їй руку порізали, через деякий час, що чоловік вкусив. Визнала, що потребує лікування. Згодом просила суд госпіталізувати, але не на 6 місяців, а на менший термін. ЇЇ представник підтримав заяву за фактичних обставин. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу. Хвора злісна, напружена, поведінка носить безглуздий характер мислення паралогічне з елементами зісковзування та резонерства. Стан [PERSON] обумовлює небезпеку для життя та здоров"я хворої та оточуючих. Під час обстеження хвора усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 02.12.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 7792 відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу. Тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. Як вбачається з висновку [PERSON] лише у 2015 році декілька разів стаціонарно лікувалась, вона є інвалідом II групи по психіатричному захворюванню. Суд вважає, що [PERSON] являє собою безпосередню небезпеку для себе та для оточуючих, зокрема для своїх трьох малолітніх дітей.

Outcome: approved