Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 20 серпня 2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № LGХRRХ10770043. Відповідно до умов цього договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 1270,75 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 відсотків на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 20 серпня 2009 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивач виконав свої зобов'язання згідно до умов кредитного договору, а відповідач порушив умови кредитного договору, свої зобов'язання належним чином не виконав, з цих підстав у нього виникла заборгованість по кредиту, яка станом на 03 грудня 2013 року складає суму у розмірі 21123 гривні 54 копійки, яка складається з наступного: 859 гривень 31 копійка - заборгованість за кредитом, 7718 гривень 60 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 231 гривня 90 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 108131 гривня 66 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 982 гривні 07 копійок - штраф (процентна складова). Це стало причиною звернення до суду представника позивача, який просив стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, вважає, що позов є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № LGХRRХ10770043, згідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 1270 гривні, 80 копійок строком до 20 серпня 2009 року включно зі сплатою 1 відсотка на місяць за користування кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 46 гривень 38 копійок та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 211,80 гривень в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків винагороди, комісії в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2007 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № LGХRRХ10770043, згідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 1270 гривні, 80 копійок строком до 20 серпня 2009 року включно зі сплатою 1 відсотка на місяць за користування кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 46 гривень 38 копійок та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 211,80 гривень в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків винагороди, комісії в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Боржник зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, в наслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Із доданого до справи розрахунку, убачається, що заборгованість по кредиту складає суму у розмірі 21123 гривні 54 копійки, яка складається з наступного: 859 гривень 31 копійка - заборгованість за кредитом, 7718 гривень 60 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 231 гривня 90 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 108131 гривня 66 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 982 гривні 07 копійок - штраф (процентна складова). (а.с.5). Відповідо до п. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно п.п.5.5. Умов, які разом з заявою Відповідача як позичальника складають кредитно-заставний договір, передбачено термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів тривалістю 5 років. Тобто строк позовної давності спливає 20 серпня 2014 року. Відповідно до п. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснено у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, майнові та інші інтереси сторін. Суд вважає за доцільне зменшити суму пені, оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків. Враховуючи майновий (тимчасово не працює)та сімейний стан (має на утриманні неповнолітню дитину), суд прийшов до висновку про зниження розміру неустойки до 1000 гривень. Таким чином, суд враховуючи те, що відповідач умови договору не виконав, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, але враховуючи зменшення розміру пені, він підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 9809,81 грн., повернення судового збору у розмірі 243,60 гривень. В задоволенні інших позовних вимог позивачу відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial