Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 20 червня 2008 року, актовий запис №287. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що сторони дітей не мають, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки тривалий час не підтримують - з грудня 2013 року, а також міститься посилання на реєстрацію позивача у Дніпропетровській області. Позивач в судове засідання не з"явився. В письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. Заперечень щодо винесення заочного рішення не надав. При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає цивільні справи вказаної категорії протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі (яке було відкрито 02 жовтня 2015 року), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права. При цьому, силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З положень ст.112 Сімейного кодексу України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, а також, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів про те, що на даний час сторони фактично проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а також не надано жодного доказу, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам когось з них, а тому суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити, і посилання позивача на його реєстрацію у Дніпропетровській області не спростовують такого висновку суду, оскільки відсутні докази щодо фактичного місця проживання (перебування) відповідача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі - судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. належить зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed