Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: зобовязати Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради Дніпродзержинськтепломережа не обліковувати та не нараховувати їй, [PERSON], заборгованість за теплопостачання у квартирі [ADDRESS] в сумі 8792 грн. 57 коп., яка виникла з вини попереднього власника квартири в період з лютого 2003 року по червень 2013 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2013 року. Квартира була придбана нею у [PERSON], якому вона належала на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради 22.05.2013 року. Після придбання квартири та її реєстрації у встановленому законом порядку, вона постала перед фактом заборгованості попереднього власника зазначеної квартири за теплопостачання. Бажаючи врегулювати питання заборгованості вона звернувся до Відповідача з проханням не предявляти заборгованість за теплопостачання яка виникла з вини попереднього власника придбаної нею квартири, однак Відповідач відмовився та пояснив, що у підприємства відсутні правові підстави для цього. Крім вищезазначеного договору, жодних угод (правочинів) між нею та відповідачем (в тому числі договору про реструктуризацію заборгованості) не укладалось. Вважає, що Відповідач, не маючи жодних правових підстав вимагати сплати заборгованості за послуги яких вона не отримувала, здійснив дії з самовільного переведення обовязків попередніх мешканців квартири на його теперішнього власника, не зважаючи на надання нею всіх документів. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідно до наказу УЖКГ № 44 від 29.12.2002 року Про затвердження інструкції по веденню особових рахунків квартиронаймачів, власників квартир, які мешкають в житловому фонді, що належить Дніпродзержинській міській раді" та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок є номерним та являє собою основний документ за яким здійснюється правильне нарахування за надані житлово-комунальні послуги. Особовий рахунок відкривається за адресою, а не за особою. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду про розподіл особових рахунків за житлово-комунальні послуги. Для закриття особового рахунку власник зобовязаний розрахуватися за надані йому житлово-комунальні послуги. В звязку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише в ПІБ власника або квартиронаймача. При переоформленні особового рахунку квартиронаймача або власника відбувається перехід заборгованості за послуги попередніх власників. Тому списати або не переводити заборгованість попередніх власників у КП ДМР Дніпродзержинськтепломережа не має жодних підстав. Відповідно до п. 5 Договору купівлі-продажу Претензій до Продавця щодо якісних характеристик відчужуваної квартири Покупець не має. Крім того, зобовязання відповідача не обліковувати і не нараховувати заборгованість за послуги з теплопостачання, наявної на особовому рахунку квартири [ADDRESS], без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Фактичні обставини, повязані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при предявленні відповідачем позову про їх стягнення. Просив відмовити в позові в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 29 травня 2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріальної округу Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру № 104, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, проспект Дружби Народів, будинок № 33 (а.с.8). Право власності на вказану квартиру за позивачем було зареєстровано 29.05.2013 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який видано приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.14). 20 грудня 2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що 25.05.2015 року позивач [PERSON] звернулась до КП ДМР Дніпродзержинськтепломережа із заявою про списання заборгованості попереднього власника, а саме суми в розмірі 8792,57 грн. Як вбачається з відповіді КП ДМР Дніпродзержинськтепломережа від 27.05.2015 року № 00.09.0544/3 адресованої на імя позивача, відповідачем підтверджено, що особовий рахунок на оплату послуг теплопостачання переоформлений на імя позивача в травні 2015 року, і станом на 27.05.2015 року заборгованість за адресою пр. Дружби Народів, 33-104 складає 9476,90 грн. Крім того зазначено, що абонентним та юридичним відділами підприємства підготовлена позовна заява до суду на стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з попереднього квартиронаймача [PERSON] (а.с.15-16). Згідно довідки КП ДМР "Дніпродзержинськтепломережа" заборгованість по квартирі [ADDRESS] станом на 22.04.2015 р. (за період з лютого 2003 року по березень 2015 року) становить 12808,55 грн. (а.с.11-13). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обовязку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобовязання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обовязок особисто, якщо інше не передбачено договором. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Діючим законодавством не передбачено обовязку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство яка надає житлово-комунальні послуги) зобовязаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання. Отже, як випливає з вищевикладеного, споживачем послуг з теплопостачання та стороною у правовідносинах з КП ДМР Дніпродзержинськтепломережа до часу придбання квартири позивач не була, оскільки не користувалася жодними послугами за місцем знаходження придбаної квартири. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач є споживачем послуг підприємства відповідача лише після реєстрації і набуття права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], тобто з 29.05.2013 року і до теперішнього часу. Судом встановлено, що жодних угод (правочинів) між позивачем та відповідачем (в тому числі договору про реструктуризацію заборгованості) не укладалось. Жодних дій які б свідчили про взяття на себе обовязків попередніх мешканців квартири, в тому числі обовязку зі сплати боргу за теплопостачання, позивач не вчиняла. Факт надання відповідачем послуг саме позивачу до 29.05.2013 року, тобто до дати набуття [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS], відповідачем не доведено. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості за теплопостачання попереднього власника квартири, що виникла за період часу до 29.05.2013 року не може обліковуватися та нараховуватися [PERSON], тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

Outcome: partial