Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19 листопада 2004 року між ним та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3078. Відповідно до умов договору позивач передав відповідачці у власність належний йому житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], в сою чергу, взяла на себе зобо»язання забезпечувати його утриманням та доглядом довічно, забезпечувати продуктами харчуванням, одягом, необхідною медичною та іншою допомогою, вартість якої визначена договором у розмірі 300 грн. щомісячно. Однак, відповідачка не виконує умов договору, на протязі багатьох років кошти на утримання не надає, по господарству не допомагає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, які відтворюють зміст позовної заяви, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19 листопада 2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори, за реєстровим № 3078 ( а.с. 4). Згідно зазначеного договору відповідач зобов'язалась довічно утримувати позивача, забезпечувати харчуванням та одягом та необхідною допомогою, вартість якого за згодою сторін визначено у розмірі 300 грн. щомісячно. В свою чергу, відповідачка набуває право власності на житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона (відчужувач) передає другій стороні ( набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, взамін чого набувач зобов*язується забезпечувати відчужувача утриманням та ( або) доглядом довічно. Позивач в своєму позові зазначив, що відповідачка умови договору довічного утримання не виконує, у зв"язку з чим просить його розірвати. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов*язків за договром. Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання у зв*язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов*язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане,і має право вимагати його повернення. Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконання умов договору знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими, відповідач не оспорила обставини справи,у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved