overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на важкий психічний розлад. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 28.10.2016 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на шизофренію простої форми. Хвора напружена, підозріла, емоційно сплощена, дратівлива. У хворої мислення грунтовне, із зісковзуванням. Під час обстеження хвора усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 28.10.2016 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 6805, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу", перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на важкий психічний розлад. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 28.11.2016 р. хвора була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх зв'язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на хронічний маячний розлад. Хвора становить небезпеку для себе та оточуючих. Під час обстеження хвора усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 28.11.2016 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 7478, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Тому хвора потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу", перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 11.03.2016 р. хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, як окремо так і взаємний їх зв"язок, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром. Хворий напружений, тривожний, мовному контакту не доступний, становить небезпеку для себе та оточуючих. Під час обстеження хворий усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 11.03.2016 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 1681, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу. Тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність хворого. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дає у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 05.01.2016р. хворого [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, які підтвердили обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг усвідомлено висловити власну думку відносно своєї госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість з поведінковими розладами, судомний синдром, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність хворого. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 05.01.2016р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого №57, відтак існують підстави визначені ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст.14,17,22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 20.03.2015 р. хворий [PERSON] оглянутий черговим лікарем, а 23.03.2015 року комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо запропонованої госпіталізації в ХОПЛ № 1. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на важку розумову відсталість з поведінковими розладами. Під час обстеження хворий усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, що обумовлює безпорадність та неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 23.03.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 1982 відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу", перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість з поведінковим розладами, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дає у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 25.10.2016р. хворого [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, які підтвердили обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не доставлений в зв'язку з важкістю стану, що підтверджується висновком ЛКК ХОПЛ. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість з поведінковим розладами, що обумовлює безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 25.10.2016р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 6439, відтак існують підстави визначені ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст.14,17,22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість, що обумовлює: безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність хворої. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дає у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 28.10.2015 р. хвору [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, які підтвердили обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не доставлена в зв'язку з важкістю стану, що підтверджується висновком ЛКК ХОПЛ № 3591 від 28.10.2015 року. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на: важку розумову відсталість, що обумовлює: безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність хворої. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 28.10.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 6962, відтак існують підстави визначені ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст.14,17,22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

До суду надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. В судовому засіданні представник лікарні, підтримавши заяву, пояснив, що [PERSON] страждає на: виражені зміни особистості та поведінки внаслідок епілептичної хвороби з частими судомними нападами, що обумовлює: безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби хворого. Під час обстеження [PERSON] усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. 04.03.2015 р. хворого [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ № 1, які підтвердили обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судове засідання не доставлений в зв'язку з важкістю стану, що підтверджується висновком ЛКК ХОПЛ № 756 від 04.03.2015 року. Прокурор підтримав заяву, просить її задовольнити. Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає на: виражені зміни особистості та поведінки внаслідок епілептичної хвороби з частими судомними нападами, що обумовлює: безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби хворого. Наведене підтверджується висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 04.03.2015 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 1603, відтак існують підстави визначені ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст.ст.14,17,22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved