Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], яка доводиться їй бабою, посилаючись на слідуючі обставини: [INFO] померла її баба, [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Будинок належав їй на підставі Договору купівлі-продажу будинку від 28 квітня 1986 року, посвідченого секретарем Вертіївської селищної ради та зареєстрованого у Ніжинському міжміському Бюро технічної інвентаризації 15 травня 1986 року. Після смерті баби - [PERSON], відкрилася спадщина на все майно померлої. Спадщину вона прийняла, як онука та спадкоємець. Вона поховала бабу, після її смерті доглядала за спадковим майном, несла тягар власника щодо утримання майна. Садила та збирала врожай на земельній ділянці біля будинку. Але з поважних причин вона не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На момент смерті [PERSON] вона була вимушена сама виховувати та утримувати свого малолітнього сина - [PERSON], 1995 року народження (який проживав з нею у м. Ніжин), доглядала перед смертю вже хвору на той час бабу - [PERSON], яка проживала у с. Вертіївка, доглядала свою хвору мати [PERSON], яка проживала разом з нею у м.Ніжин. Інших родичів які б мали можливість займатися похованням баби, організацією поминок, утриманням та доглядом за майном померлої не було, і тому весь тягар цих справ ліг на неї в добавок до її власних справ. На момент смерті бабусі вона працювала у ДП „Прибирання вулиць" Комунального підприємства ВУКГ. Цих коштів, які там заробляла, їй було не достатньо щоб утримувати всю родину - її, синам та матір, і вона була вимушена звільнитися ( звільнилася 05.06.2006 року за власним бажанням) та поїхати працювати до м. Київ. Згідно наказу №37-к від 05.06.2006 року була прийнята на роботу до Київського міського пологового будинку №5 на посаду молодшої сестри. З цього часу почала працювати у м. Київ, щоб заробити кошти для існування родини. Відсутність коштів ставила під загрозу саме існування, як її так і її малолітнього сина, оскільки без коштів та без засобів до існування була реальна небезпека для життя та здоров'я її та її сина. Тому у 2006 році вона була вимушена весь свій час віддавати зароблянню коштів для існування своєї родини, догляду за родиною, оскільки на той час це була сама важлива справа для неї. Не маючи достатньо часу вона перший рік роботи (весь 2006 рік) весь робочий тиждень знаходилася у м. Київ працюючи у пологовому будинку, рідко коли приїжджала до м. Ніжина. Інколи вона приїздила до м. Ніжина, щоб привезти гроші для родини та зробити домашні справи. На вихідних вона з сином їздила до с.Вертіївка, садила огород щоб виростити овочі та дещо полегшити свої існування та здобути харчі. Це був дуже важкий час для неї та її родини. [INFO] померла її мати - [PERSON] За життя вона відмовилася (на її користь) приймати спадщину за померлою [PERSON] (її матір'ю). Через брак коштів, через похилий вік та хвороби вона не захотіла подавати заяву про прийняття спадщини, оскільки фактично спадщину не приймала; зі своєю матір'ю - [PERSON], - на момент смерті останньої вона не проживала, заяви про прийняття спадщини до нотаріуса вона не подавала. Вона у 2006 році не мала достатньо коштів , які були необхідні для оформлення документів для прийняття спадщини у нотаріальній конторі, вона не мала часу з'явитися до нотаріальної контори (у якій було потрібно вночі зайняти чергу та вистояти у черзі майже весь день щоб написати заяву про прийняття спадщину), оскільки всі робочі дні вона була на роботі, а у вихідні, коли часу було трохи більше - нотаріальна контора була закрита (оскільки на вихідних вона не працює). Вона не мала достатньо часу звернутися до нотаріальної контори, оскільки на її утриманні перебував малолітній син, та старенька мати, за якими вона мусила доглядати, як єдиний працюючий член родини. Саме ці причини, у своїй сукупності та взаємодії стали причиною, через яку вона не змогла в шестимісячний термін подати заяву про прийняття спадщини. Всі ці обставини не залежали від її волі, вона не мала можливості на них впливати, і тому вони були поважними. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Оскільки онука належить до кола спадкоємців визначених законом, та враховуючи що донька померлої спадщину не прийняла, - спадкове майно померлої переходить до [PERSON] Спору про спадщину не існує. Вона єдина спадкоємиця, яка на сьогодні залишилася жива і яка утримує та користується спадковим майном померлої [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без їх участі, позов визнає і не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В заяві представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача їх визнав, а тому відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне не досліджувати надані докази, так як обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі

Outcome: approved