Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

\~ позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що з 15 березня 2013року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу , в жовтні 2013року, в них народилася донька [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Вони зрозуміли, що зовсім різні люди, з різним світоглядом до життя, з цих підстав у сім"ї неодноразово виникали непорозуміння, що привело до втрати почуттів, а також до розладу сім"ї. Шлюбно - сімейні відносини вони не підтримують з квітня 2015року. На теперішній час кожен з них живе своїм особистим життям і своїми інтересами. [PERSON] мешкає разом з матір"ю. Поновлення шлюбно-сімейних відносин не можливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з"явився. Надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. На позові наполягає. Заперечень щодо заочного розгляду справи суду не надав. (а.с.6) Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши докази по справі, суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Сторони не проживають однією сім'єю, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити його зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю. Заперечень з цього приводу позивачем не надано.

Outcome: dismissed