Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів визначених заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подав, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.ст.280,281 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши позивача [PERSON] дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане Відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 28 квітня 2009 року. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2012 року у справі №1715/7720/13 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року у справі №569/11882/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 25 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення вказаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити, змінити спосіб стягнення аліментів визначених заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2013 року з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №08-73 від 17 січня 2020 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації служби у справах дітей Гайсинської райдержадміністрації Вінницької області, за місцем проживання [PERSON] характеризується посередньо, скарг від сусідів на нього не надходило. [PERSON] перебуває у другому шлюбі, з дружиною виховує трьох малолітніх дітей. Письмового пояснення з приводу позбавлення батьківських прав [PERSON] не надав у зв`язку з відсутністю за місцем проживання. Малолітня [PERSON] проживає з мамою та бабусею за адресою: [ADDRESS] . За місцем проживанням створені належні умови для виховання і розвитку дитини. Малолітня дитина [PERSON] навчається у Рівненській гімназії «Гармонія». Відповідно до довідки, виданої начальним закладом щодо дитини, батько упродовж навчання дитини в школі не спілкувався з вчителями, не відвідував батьківські збори. Під час бесіди малолітня [PERSON] пояснила, що свого батька вона не пам`ятає, не має бажання спілкуватися зі своїм батьком і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 15 січня 2020 року. Комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно донька [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до роз`яснень в п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки буде відповідати інтересам дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі, відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про зміну способу стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved