Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] з 28 квітня 2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач до липня 2015 року надавав їй матеріальну допомогу. Однак після цього в добровільному порядку перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду до її повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а/с 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. (а.с.18). Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], що його видано віділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], що його видано відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с.9). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків по утриманню дитини до досягнення нєю повноліття закріплений в ст. 180 СК України. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Виходячи з наданих суду матеріалів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є законними, обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно, до повноліття дитини з дня подачі позовної заяви, тобто, з 24.12.2015 року. Допустити в порядку ст. 367 ЦПК України негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved