Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком зазначено відповідача. Після припинення шлюбних відносин, дитина залишилась проживати з нею. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти, тому вона вимушена звертатись до суду. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Зі свідоцтва про народження серії 1-НО № 459053, виданого 08 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 50, вбачається, що [PERSON] народився 27 травня 2012 року, в графі «Батьки» зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON]. Як вбачається з паспортних даних, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки № [NUMBER] від 11 лютого 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території до м. Маріуполя за адресою: [ADDRESS]. Проте відповідно до договору найму житлового приміщення від 15 квітня 2015 року, [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS], тобто проживає в місті Маріуполі без реєстрації. Зокрема, як зазначено в позовній заяві, дитина проживає разом з матір"ю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved