Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що [INFO] року помер батько позивачів [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 66. На час відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності наступні об'єкти нерухомого майна: - житловий будинок із господарчими спорудами [ADDRESS] - земельна ділянка для ведення особистого господарства за адресою : [ADDRESS] - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею- 3,7280 гектари, розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були : його дружина - [PERSON], та двоє синів - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на день смерті спадкодавця була разом із ним зареєстрована за місцем проживання та постійно проживала з ним разом, що свідчить про прийняття нею спадщини відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України. [INFO] року померла мати позивачів [PERSON] про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 95, яка залишила заповіт відповідно до якого розпорядилась передати всі свої права та обов'язки на користь обох синів (позивачів) в рівних долях. 30.11.2013 року обидва позивача отримала свідоцтва про право на спадщину про отримання у приватну власність в рівних долях земельної ділянки, що належала [PERSON]. Мати позивачів прийняла спадщину після [PERSON], а враховуючи, що спадкоємцями після її смерті є обидва позивача, то відповідно вони прийняли у спадок все майно після смерті обох батьків, але до цього часу не вирішеним залишилось оформлення житлового будинку із господарчими спорудами належного [PERSON]. 17.05.2016 року позивачі звернулись за оформленням спадщини після смерті [PERSON], що залишилась, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою : [ADDRESS] але нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи відсутністю правовстановлюючих документів на такий об'єкт нерухомого майна. Своє рішення нотаріус оформив належною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеної від 17.05.2016 року. У позивачів відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомого майна, що є об'єктом спадщини, а отже відмова нотаріуса є правомірною та відповідає вимогам чинного законодавства. У зв'язку з такими обставинами вони змушені були звернутися до суду для вирішення даного питання. Просять суд : Визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER], в порядку спадкування за законом, право спільної власності на 1/2 частину житлового будинку із господарчими спорудами за адресою : [ADDRESS] що належали спадкодавцю [PERSON], померлому [INFO] року, та яка складається відповідно до технічного паспорту з наступних будівель та споруд визначених спеціальними позначками : - будинок - «А», площею-63,1 кв. м.; - прибудова до будинку- «а», площею-12,6 кв. м.; - літня кухня -«Б»,площею-42,5кв.м.; - сарай -«В», площею - 15,6 кв. м.; - сарай - «Г», площею - 12,9 кв. м.; - трубний колодязь -«1»; - хвіртка - «2»; - убиральня - «Д», площею - 1,2 кв. м.; - ворота - «3»; - огорожа - «4»; - гараж - «У», площею - 24, 0 кв. м. Визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків : [NUMBER], в порядку спадкування за законом, право спільної власності на 1/2 частину житлового будинку із господарчими спорудами за адресою : [ADDRESS] що належали спадкодавцю [PERSON], померлому [INFO] року, та яка складається відповідно до технічного паспорту з наступних будівель та споруд визначених спеціальними позначками : - будинок - «А», площею-63,1 кв. м.; - прибудова до будинку- «а», площею-12,6 кв. м.; - літня кухня -«Б»,площею-42,5кв.м.; - сарай -«В», площею - 15,6 кв. м.; - сарай - «Г», площею - 12,9 кв. м.; - трубний колодязь -«1»; - хвіртка - «2»; - убиральня - «Д», площею - 1,2 кв. м.; - ворота - «3»; - огорожа - «4»; - гараж - «У», площею - 24, 0 кв. м. Сторони в судове засідання не з"явилися . Позивачі в своїх заявах просять суд розглядати справу без їх участі . Позов підтримують , і в разі неявки відповідача прийняти заочне рішення . Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнають. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що [INFO] року помер [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 66, який доводився батьком [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.11.1961р. та свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20.07.1964р. На час відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності наступні об'єкти нерухомого майна: - житловий будинок із господарчими спорудами [ADDRESS] - земельна ділянка для ведення особистого господарства за адресою : [ADDRESS] - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею- 3,7280 гектари, розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були : його дружина - [PERSON], та двоє синів - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] на день смерті спадкодавця була разом із ним зареєстрована за місцем проживання та постійно проживала з ним разом, що свідчить про прийняття нею спадщини відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, але [INFO] року [PERSON] померла що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 95. [PERSON] залишила заповіт ,відповідно до якого розпорядилась передати всі свої права щодо майна на користь обох синів (позивачів) в рівних долях. 30.11.2013 року обидва позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину про отримання у приватну власність в рівних долях земельної ділянки, що належала [PERSON], але до цього часу не вирішеним залишилось оформлення житлового будинку із господарчими спорудами належного [PERSON]. При зверненні позивачів до нотаріуса, вони отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину,у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, про що надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2016 року. В силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала їх матері, батьку, бабі, діду, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення має місце у випадках встановлених статтею 1266 ЦКУкраїни, за умови якщо спадкоємець першої-третьої черг спадкування за законом помер до відкриття спадщини. Норми статті 1266 ЦК України застосовуються лише щодо відносин при спадкуванні за законом (глава 86 ЦК України). Перелік осіб (спадкоємців), які мають право на спадкування за правом представлення, встановлений нормами статті 1266ЦК України, є вичерпним. Немає підстав розширювати цей перелік за рахунок осіб, яких не зазначено в указаній статті. Як зазначалося вище [PERSON] та [PERSON] були синами спадкодавця і спадкоємцями першої черги і інших спадкоємців будь-якої черги немає . Виходячи із вищенаведених положень закону та встановлених судами фактичних обставин, позивачі мають право спадкування після смерті своїх батьків . За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову . Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне . У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачі надали достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтували свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат. На підставі викладеного ,

Outcome: approved