Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.07.2018 р. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просив: зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 р. і до його повноліття, що стягуються на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р. (справа № 2609/1427/12); стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили; у зв'язку із зменшенням розміру аліментів, припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], що стягувалися на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 р. за позовом [PERSON] до нього, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, його було позбавлено батьківських прав відносно дитини, а саме сина [PERSON], [INFO]. Встановлено опіку та призначено опікуном дитини, [PERSON], [INFO], [PERSON]. Крім того, даним рішенням стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 р. і до його повноліття. Позивач посилається на те, що з 20 квітня 2012 р. він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис за № 351). На даний час вони шлюбні відносини припинили. Від спільного шлюбу у них є двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. За заявою [PERSON] 29.03.2018 р. судовим наказом у справі № 379/302/18, який виданий Таращанським районним судом Київської області, з нього утримуються аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, до досягнення дітьми повноліття. Тому, в зв'язку зі зміною його сімейного стану, а саме народження двох дітей, та погіршенням матеріального стану, а саме його заробітна плата не дозволяє в повній мірі сплачувати аліменти на утримання трьох дітей. Внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], яка станом на 01.06.2018 р. становить 65902,90 грн. При цьому, як зазначає позивач, він офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату в сумі 3800 грн., тому вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Таким чином, враховуючи викладене, оскільки його сімейний та матеріальний стан змінився, позивач вважає, що є всі наявні підстави для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначених рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р. 01.10.2018 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у позовних вимогах в повному обсязі. У підзиві відповідач зазначила, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва позивачем [PERSON] не виконувалось та аліменти вчасно не сплачувались. В результаті чого у позивача, боржника за виконавчим провадженням ВП №35352600, станом на 12.02.2018 р. наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 144175,63 грн., згідно довідки-розрахунку від 12.02.2018 р. та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 22.02.2018 р. З лютого 2018 р. по час отримання нею позову, позивач [PERSON] також не сплачував аліментів на дитину. При цьому, відповідач не заперечує право позивача на зменшення розміру аліментів, але, виключно, з дня пред'явлення ним такого позову до суду. Разом з тим, вимоги позивача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 р. і до його повноліття, що стягуються на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р., а також вимоги про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], що стягувалися на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р., у зв'язку із зменшенням розміру аліментів, відповідач вважає необґрунтованими. Сума наявної заборгованості по аліментам станом на дату подання ним позову - 27 липня 2018 р., повинна бути сплачена відповідачем у повному розмірі. На сьогодні, позивач суму аліментів сплачує нерегулярно та невчасно. Таким чином, відповідач визнає позовні вимоги частково та не заперечує проти вимоги в частині стягнення з позивача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. 16.10.2018 р. до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач повністю підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити, а обставини, викладені відповідача у відзиві на позовну заяву, вважає такими, що не відповідають дійсності. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог. При цьому, відповідач зазначила суду, що не заперечує проти вимоги в частині стягнення з позивача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, заслухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та її представника, врахувавши їх доводи та вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 09.12.2011 р. (повторно). Так, згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] в графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 р., позов [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном та стягнення аліментів, - задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно дитини: сина [PERSON], [INFO]. Встановлено опіку та призначено опікуном дитини, [PERSON], [INFO], [PERSON]. Стягнуто щомісячно з [PERSON], [INFO], громадянина Турецької Республіки, аліменти на користь [PERSON] на утримання: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 року, і до його повноліття. Стягнуто з [PERSON] 214 гр. 60 коп. судового збору на користь держави. Як вбачається з розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.11.2012 р. № 647, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Взято до відома, що малолітній [PERSON], [INFO], згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року, влаштований під опіку тітки, [PERSON]. Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, змінився його сімейний та матеріальний стан, він став батьком ще двох дітей від другого шлюбу, на утримання яких він також сплачує аліменти, відповідно до судового наказу, виданого 29.03.2018 р. Таращанським районним судом Київської області у справі № 379/302/18. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, встановлено, що позивач, [PERSON] з 20 квітня 2012 р. перебував у зареєстрованому шлюбу з гр. [PERSON]. Від цього шлюбу позивач, [PERSON] має двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області 08.11.2012 р., та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області 01.04.2015 р. Вбачається, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 17.04.2018 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 20 квітня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 351, - було розірвано. 29.03.2018 р. Таращанським районним судом Київської області видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Як вбачається з довідки про доходи, позивач, [PERSON] працює у фізичної особи - підприємця [PERSON] на посаді офіціанта. Загальна сума доходу за період з 22.03.2018 р. по 31.05.2018 р. без урахування аліментів становить 8867,00 коп. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, складеної головним державним виконавцем УДВС Дніпровського РВ ДВС м. Київ 07.06.2018 р., за період з 29.05.2012 р. по 01.06.2018 р., згідно з виконавчим листом № 2-3985/12 від 25.10.2012 р., виданим Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 р., - загальна заборгованість [PERSON] станом на 01.06.2018 р. становить 65902,90 грн. Вбачається, що 22.02.2018 р. головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову ВП № 35352600 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, якою встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - громадянина України [PERSON], [INFO], за межі кордону України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-3985/12, що виданий Солом'янським районним судом м. Києва від 25.10.2012 р. Згідно довідки про розмір сплачених аліментів, складеної головним державним виконавцем Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, згідно з судовим наказом № 379/302/18, який видано 27.04.2018 р. Таращанським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття, за період з 01.06.2018 р. по 06.10.2018 р. [PERSON] сплачено 6000,00 грн. Таким чином, судом встановлено, що з моменту постановлення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 р. про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача його сімейний та матеріальний стан суттєво змінилися. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до наведених вище положень закону, зміна розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку обставин, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін. Тобто розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, судом встановлено, що з моменту постановлення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р. у справі № 2609/14271/12 (провадження № 2-3985/12) про стягнення з позивача на користь відповідача, [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 р. і до його повноліття, матеріальний та сімейний стан позивача суттєво змінились. Так, позивач є батьком ще двох малолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти відповідно до судового наказу, виданого 29.03.2018 р. Таращанським районним судом Київської області. Разом з тим, позивач є працездатною особою, працює та отримує стабільний дохід. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала право позивача на зменшення розміру аліментів та зазначила суду, що не заперечує проти вимоги в частині стягнення з позивача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, а також приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та положення Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», відповідно до якого з 01.07.2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн., суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів, призначених рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р., та стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Що стосується вимог позивача про припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], що стягувалися на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.10.2012 р., у зв'язку із зменшенням розміру аліментів, то слід зазначити наступне. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. При цьому, Розділом VI ЦПК України регулюються процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому позовні вимоги в іншій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial