overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року, про стягнення заборгованості, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 2 382 грн. 33 коп. за кредитним договором № 002-04009-260507 від 26 травня 2007 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним, згідно кредитного договору 002-04009-260507 від 26 травня 2007 року, відповідачу було надано кредит у сумі 2 263, 00 грн. Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 22 липня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 2 382 грн. 33 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ " Дельта Банк", проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитній договір № 002-04009-260507 від 26 травня 2007 року, відповідачу було надано кредит у сумі 2 263, 00 грн. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 22 липня 2014 року розмір заборгованості становить 2 382 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 1 742, 94 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 28, 38 грн. - заборгованість за відсотками, 311, 01 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року, про стягнення заборгованості, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 3 369 грн. 84 коп. за кредитним договором № 003-04026-210612 від 21 червня 2012 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним, згідно кредитного договору № 003-04026-210612 від 21 червня 2012 року, відповідачу було встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 2 000 грн. Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 09 жовтня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 3 475 грн. 17 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ " Дельта Банк", проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитній договір № 003-04026-210612 від 21 червня 2012 року, відповідачу було встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку у сумі 2 000 грн. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 09 жовтня 2014 року розмір заборгованості становить 3 369 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 554, 77 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 1 445, 23 грн. - прострочене тіло кредиту; 0, 00 грн. - заборгованість за відсотками, 1 369, 84 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] у відповідності до ч.1 ст.1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року, про стягнення заборгованості, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 3 457 грн. 17 коп. за кредитним договором № 002-04055-310308 від 31 березня 2008 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним, згідно кредитного договору № 002-04055-310308 від 31 березня 2008 року, відповідачу було надано кредит у сумі 5 388 грн. Однак відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, станом на 10 листопада 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 3 475 грн. 17 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ " Дельта Банк", проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином сповіщений про день та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину неявки. Суд, з урахуванням думки представника позивача, ухвалює заочне рішення, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитній договір № 002-04055-310308 від 31 березня 2008 року, відповідачу було надано кредит у сумі 5 388 грн. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. Станом на 10 листопада 2014 року розмір заборгованості становить 3 475 грн. 17 коп., яка складається з наступного: 3 474, 97 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0, 20 грн. - заборгованість за відсотками, 0, 00 грн. - заборгованість за комісіями. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 23 січня 1988 року Кривоозерським районним відділом ЗАГС Миколаївської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони дітей не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені півтора року тому через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сімя розпалась остаточно, тому строк для примирення надавати недоцільно. Позивач в підготовче судове засідання не зявився, надав письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила розглядати справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 січня 1988 року у Кривоозерському районному відділі ЗАГС Миколаївської області, актовий запис №2, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП №474664, яке видано 23 січня 1988 року (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім"ї стало різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~що шлюб,\~укладений між\~[PERSON]та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~ст.112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 04 липня 2000 року в Берізківській сільській раді Кривоозерського районну Миколаївської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з травня 2016 року через різні погляди на подружнє життя, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він просить шлюб розірвати, строк для примирення не надавати. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила розглядати справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 2000 року в Берізківській сільській раді Кривоозерського районну Миколаївської області, актовий запис №2, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП №031244, яке видано 04 липня 2000 року (а.с.3). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сім"ї стало різні погляди на подружнє життя та небажання сторін зберігати шлюб. Враховуючи викладене,\~суд вважає,\~що шлюб,\~укладений між\~[PERSON]та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі\~ст.112\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 06 червня 2000 року у Кривоозерській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №03. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки припинені з липня 2017 року, відповідач постійно вчиняє сварки, тому просить вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, відповідно до якої просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2000 року в Кривоозерській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №03, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ФП № 031165, яке видано 06 червня 2000 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 044939, виданого Кривоозерською сільською радою 03 січня 2007 року (а.с.10), [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ФП № 105186, виданого Кривоозерською сільською радою 30 листопада 2000 року (а.с.11). Причинами розпаду сім"ї стала втрата взаємної поваги та любові між сторонами, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, між ними постійно відбуваються сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 07 вересня 2010 року виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні характери, відсутність взаєморозуміння і довір'я, збереження сім'ї і подальше спільне проживання є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2010 року виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 05, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], яке видано повторно 23 січня 2018 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку -[PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 28 серпня 2012 року (а.с.11), доньку -[PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Луканівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 11 січня 2011 року (а.с.12) . Причиною розпаду сім"ї стала відсутність взаєморозуміння і довір'я, збереження сім'ї і подальше спільне проживання, зі слів сторін, є неможливим. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був укладений та зареєстрований 19 листопада 1977 року в Кривоозерському райвідділі РАЦС Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис №89. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійних сварок, що призвело до припинення шлюбних відносин. В судове засідання позивач не зявився надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з"явилась, надала письмову заяву згідно якої позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 1977 року в Кривоозерському райвідділі РАЦС Кривоозерського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №89, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №341953, яке видано 19 листопада 1977 року(а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Однією сімєю як чоловік та жінка сторони не проживають тривалий час. Зберігати сімю позивач та відповідач не бажають і вважають це неможливим, що підтверджується їх письмовими заявами, поданими до суду. Суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Положеннями ч.2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій зазначає, що відповідач є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання, отримує послугу, але в добровільному порядку оплату за отриману послугу не здійснює, в результаті чого у відповідача перед КП «Харківські теплові мережі» утворилась заборгованість за період з 01.08.2001 року по 30.06.2011 року в сумі 8309,45 грн., яку на теперішній час не відшкодовано, дану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з"явились, представник відповідача надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти задоволення позовних вимог в межах позовної давності, просив суд розглядати справу за їх відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідач проживає в квартирі [ADDRESS], зобов'язаний своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак оплату в добровільному порядку не здійснює. У підсумку, за період з 01.08.2001 року по 30.06.2011 року заборгованість складає суму в розмірі 8309,45 грн. У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється протягом трьох років. Позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу у серпні 2011 року, тому суд вважає за можливе позов КП «Харківські теплові мережі» задовольнити частково і стягнути з відповідача, згідно до строку позовної давності, заборгованість в сумі 3738,59 грн., що утворилась за період з 01.08.2008 року по 30.06.2013 року, а в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості, що утворилась за період з 01.08.2001 року по 31.07.2008 року в сумі 4570,86 грн. - відмовити, у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Судові витрати визначаються судом у відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial