Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29.08.2018 року до голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду було подано запит на інформацію, відповідь на яку надіслано 14.09.2018 року. Оскільки надана відповідь на думку [PERSON] мала численні порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» позивачу завдано моральної шкоди. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, передбачених положеннями ст. 23 ЦК України, як необхідних для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди. Крім того, у позовній заяві не вказано, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, якими доказами це підтверджено. Зазначено, що Верховним Судом розглянуто запит на інформацію позивача та надано відповідь по суті поставлених питань. В зв"язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Позивач надав відповідь на відзив, де вказав на нечинність та протиправність відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, подаву заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву вказав про можливість слухання справи у відсутності представника Верховного Суду. Справа розглянута у відсутності учасників, що відповідає положенню ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зміст поданих учасниками заяв, долучених до позовної заяви документів, суд приходить до наступного висновку. Позивачем 29.08.2018 року до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду направлено запит на інформацію, де позивач просив надіслати на його адресу інформацію по справі № 296/3212/16-а, копії судових рішень, протоколів автоматизованого розподілу справи. На вказаний запит, за вихідним №227/0/69-18 від 14 вересня 2018 року, стосовно інформації у справі № 296/3212/16-а надано відповідь, в якій повідомлено, про порядок отримання копій запитуваних документів, сплати судового збору, про відсутність прийнятих рішень, проінформовано про порядок реєстрації документів, передачі їх суддям, про порядок приєднання до матеріалів справи документів. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування моральної шкоди за визначенням, наведеним статтею 23 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Судом не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння чи бездіяльності Верховного Суду, завдання у зв`язку з цим моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, вини в її заподіянні. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed