Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.28-29) і свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його рідний дядько - [PERSON]. За життя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.1967 року належало 53/100 частини будинку [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. [INFO] померла [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилось майно, а саме 53/100 частини будинку [ADDRESS], право власності на яку за життя не було зареєстроване. Він зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Проте, протягом більше семи років, після смерті [PERSON] він проживав із [PERSON], надавав їй матеріальну допомогу, утримував у належному стані житло, придбавав необхідні речі. Також, він здійснював витрати на лікування та поховання померлої. До членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Таким чином, від встановлення факту спільного проживання залежить виникнення його права на спадкування за законом у четверту чергу після смерті [PERSON], оскільки він проживав із спадкодавцем однією сім'єю, починаючи з 2008 року. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю, починаючи з 2008 року, визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 53/100 частини будинку [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити. Позивач [PERSON], приймаючи участь в судовому засіданні, пояснив, що він постійно проживає в м.Харкові, де і працює. Він приїздив до [PERSON] на 2-3 дні в м.Суми, провів реконструкцію системи опалення, придбав газовий котел. В 2008 році протягом одного місяця [PERSON] проживала у нього в квартирі в м.Харків. В судове засідання представник відповідача Сумської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заперечення на позов, зазначивши, що зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю (п.21 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7).Тобто на момент смерті, [PERSON], позивач вже повинен був проживати разом з померлою однією сім'єю п'ять років. Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи. В матеріалах справи доданих до позовної заяви наявна копія паспорту позивача, з якої вбачається, що з 11 червня 2008 року зареєстрованим місцем його проживання є -[ADDRESS]. Оскільки в розумінні статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», паспорт громадянина України - це документ в який вносяться відомості місце проживання, то вданому випадку потрібно стверджувати про те, що позивачем не доведено факту проживання з померлою, [PERSON], однією сім'єю з 2008 року, адже останнім місцем проживання спадкодавця є - будинок [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі - продажу №1-1523 від 07.05.1967 року, [PERSON] - чоловіку [PERSON], належало 53/100 частини одноповерхового цегляного будинку за адресою: [ADDRESS]. До матеріалів позовної заяви додано копію технічного паспорту від 04.04.1985 року, в якому адреса житлового будинку зазначена: [ADDRESS], що в свою чергу суперечить вищезазначеному договору. Також в матеріалах справи наявна копія будинкової книги, в якій адреса будинку зазначена, [ADDRESS]. Розбіжності в документах доданих до позовної заяви дають підстави стверджувати, що позивач надає неналежні докази, як підставу своїх вимог щодо визнання за ним право власності в порядку спадкування на 53/100 частину будинку за адресою: [ADDRESS]. З огляду на викладене, Сумська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог і просить суд відмовити позивачу у їх задоволенні за необґрунтованістю. Представник третьої особи - Другої Сумської державної нотаріальної контори в Судове засідання не з`явився, надали до суду заяву згідно якої просили справу розглядати без участі представника нотаріальної контори. Свідок [PERSON], яка є співвласником 47/100 часток будинку по [ADDRESS] і проживає в ньому, пояснила, що [PERSON] постійно провідував [PERSON], допомагав їй, придбав газовий котел. [PERSON] привозив [PERSON] продукти, копав город, допомагав сплачувати за житлово-комунальні послуги. Приїздив [PERSON] до [PERSON] один раз на місяць. Після смерті поховав [PERSON] Вважали його членом родини [PERSON] Свідок [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], пояснила, що [PERSON] проживає в м.Харкові. [PERSON] вів спільне господарство з [PERSON], оскільки він провів для [PERSON] газ, придбав газовий котел, спилював дерева у саду, матеріально допомагав, привозив [PERSON] продукти. Також [PERSON] забирав [PERSON] до себе в м.Харків, де вона жила протягом місяця. Поховання здійснив [PERSON], оскільки інших родичів у [PERSON] не було. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.3). Його дружиною була [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.15). [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги (а.с.13-14). Співвласником 53/100 частин будинку по [ADDRESS] був [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.4-5), матеріалами інвентаризаційної справи. На час смерті [PERSON] в будинку проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.97). [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори та не отримувала свідоцтво про право на спадщину на 53/100 частин будинку після смерті чоловіка [PERSON], що підтверджується відсутністю заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.67). Судовим рішенням не встановлений факт належності на праві власності за [PERSON] 53/100 часток будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] Позивач надав до суду копію заповіту від 03.08.2007 року (а.с.86), відповідно до якого [PERSON] заповідав йому все своє майно. Але позивач [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Пропустивши строк для прийняття спадщини, позивач [PERSON] не звертався до суду з позовом про визначення додатковому строку для прийняття спадщини. Викладені обставини підтверджуються тим, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.67). Позивач [PERSON] стверджує, що [PERSON] був його рідним дядьком. З копії свідоцтва про народження «[PERSON]» (а.с. 83) вбачається, що його батьками були «[PERSON]» та «[PERSON]». З архівного витягу запису про народження «[PERSON]» - батька позивача вбачається, що його батьком був «[PERSON]», матір'ю "[PERSON]» (а.с.82). Враховуючи різницю в написаннях прізвищ позивача «[PERSON]» та прізвища [PERSON], позивач в судовому порядку не встановлював факт, що [PERSON] був його рідним дядьком. Згідно з ст..ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини Позивач [PERSON] відносить себе до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] З матеріалів спадкової справи (а.с.54-68 ) вбачається, що позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Згідно з ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спакодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Позивач [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в м.Харкові з 1988 року і по цей час, що підтверджується витягом з паспорту позивача (а.с.20-21). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив, що він працює і постійно проживає в м.Харкові. Показаннями свідків підтверджено, що позивач [PERSON] приїздив до [PERSON], провідував її, надавав їй допомогу, придбавав продукти харчування, придбав газовий котел для будинку, допомагав в обробітку городу. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] приїздив до [PERSON] один раз на місяць. Досліджені докази підтверджують ті обставини, що позивач [PERSON] надавав допомогу [PERSON] як дружині свого померлого дядька [PERSON], провідував її. Така підтримка зі сторони [PERSON] не свідчить про те, що позивач спільно проживав з [PERSON], був пов'язаний з нею спільним побутом. Рахунки ПАТ «Сумигаз» за користування газом в будинку [ADDRESS], які позивач додав до позову, виписувалися на [PERSON] (а.с.16-18 ). Згідно з інформацією ПАТ «Сумигаз» з 01.09.2009 року споживачем по особовому рахунку [NUMBER] є [PERSON] (а.с. ). Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що особовий рахунок був оформлений на позивача, оскільки позивач надав в ПАТ «Сумигаз» копію заповіту, відповідно до якого [PERSON] заповідав йому все своє майно на випадок смерті, а також позивач пояснив працівникам ПАТ «Сумигаз», що він буде спадкувати майно після смерті [PERSON] Для оформлення особового рахунку по платежам за газ на [PERSON] у ПАТ «Сумигаз» підстав не було, оскільки позивач не успадкував частину будинку після смерті [PERSON], в будинку по [ADDRESS] позивач також не проживав і не був зареєстрований. Оплата позивачем послуг за газ згідно з квитанціями від 19.05.2010 року (а.с.17), від 20.12.2012 року (а.с.18), від 19.04.2012 року, 14.05.2012 року, 14.06.2012 року (а.с.19) не може бути доказом проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю. Ці обставини повинні враховуватися в сукупності з іншими доказами в підтвердження спільного побуту та спільного бюджету позивача і [PERSON] Але позивачем не надані докази, що він та [PERSON] мали спільні витрати, спільний бюджет, спільно харчувалися чи придбавали майно для спільного користування протягом не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, позивачем не доведено, що він проживав з [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 2008 року. Відповідно позивач [PERSON] не є спадкоємцем четвертої черги, який має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] З врахуванням викладеного, вимоги позивача [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed