Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач 20.11.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 його заробітку щомісячно до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2006 року. В шлюбі народилася донька. Шлюб з відповідачем розірвали, після чого останній з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Дитина проживаює з нею і повністю знаходиться на її утриманні, вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Чоловік офіційно отримує пенсію по інвалідності, обіцяв надавати матеріальну допомогу, натомість змушена звернутись до суду з позовом про примусове стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що його довіритель згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 20.10.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/2098/14-ц від 18.06.2014 року (а.с. 6, 8). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до вимог ст.180 СК України [PERSON] зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При постановленні рішення суд приймає до уваги, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум станом на 01.10.2014 року на дитину віком до 6-ти років становить 1102 грн., а на дитину від 6-ти до 18-ти років становить 1373 грн. на місяць. Аналізуючи наведене суд приходить до переконання про підставність вимог [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки. Проте, суд також враховує, що відповідач визнав позов частково, хоча і є інвалідом 2-ї групи, якому протипоказана важка фізична праця та тривала хода; надавав допомогу в добровільному порядку, що підтверджується чеком на переказ готівки на ім"я [PERSON] у розмірі 1000 грн. від 18.11.2014 року (тобто до подання позовної заяви позивачем), щомісячно отримує пенсію, а позивач, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довела необхідний розмір аліментів у розмірі 1/3 частини, суд вважає за доцільне позов задовольнити частково у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Твердження представника позивача, що відповідач [PERSON] є приватним підприємцем та отримує додаткові доходи та здає в найм власну квартиру, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, однак, у разі встановлення таких доходів майнові права позивача не будуть порушені, оскільки судом визначений розмір аліментів у частці від всіх видів заробітку (доходів) відповідача. Приймаючи до уваги положення ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред'явлення позову, тобто з 20.11.2014 року та на підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: partial