Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

В червні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до Згароцької сільської ради Деражнянського району та відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23.09.2003 року на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації №332 від 23.09.2003 року на ім'я [PERSON] та зобов'язання видати відповідний сертифікат для подальшого оформлення спадкових прав, посилаючись на те, що [INFO] в с. Новий - Майдан Деражнянського району Хмельницької області пішов з життя його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23.09.2003 року, площею 2,11 га, яка розташована на території Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Так, будучи спадкоємцем за законом позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно [PERSON], яким є вищевказана земельна ділянка, яка розташована на території Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Своє звернення до суду із даним позовом позивач обґрунтовує тим, що повідомленням нотаріуса від 08.10.2014 року за вих. № 1257/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], був виданий [PERSON] 23.09.2003 року, тобто після його смерті, тому позивач просить задовольнити його позов. Ухвалою суду від 15.09.2016 року до участі в справі в якості співвідповідачів були залучені рідний брат та сестра позивача - [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити із викладених в ньому підстав. Представники відповідачів - Згароцької сільської ради Деражнянського району та відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області, вважають позовну заяву обґрунтованою та не заперечують проти її задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду телеграми про розгляд справи за їх відсутності, зі змісту яких, крім того, вбачалося, що позов вони визнають та проти його задоволення не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Згароцькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області від 15.01.1999 року серії [NUMBER], єдиним спадкоємцем за законом якого, з огляду на відмову від спадкування інших його дітей [PERSON] та [PERSON], являється інший його син - позивач [PERSON], який на день відкриття спадщини проживав з спадкодавцем [PERSON] та фактично прийняв спадщину. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.01.1954 року та довідкою Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області за № 399 від 07.10.2014 року. Так, положеннями статей 548 та 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини, було зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя набув права на земельну ділянку, площею 2,11 га, розташовану на території Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації №332 від 23.09.2003 року на ім'я [PERSON] вже після смерті останнього. Намагаючись оформити свої спадкові права позивач звертався до нотаріальної контори після смерті [PERSON], проте листом Деражнянської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 08.10.2014 року №1257/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,11 га, яка належала [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно був виданий після смерті останнього. Відповідно до положень статей 22 та 23 чинного на час відкриття спадщини Земельного кодексу в редакції Закону України від 18 грудня 1990 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, суд приходить до висновку, що вищенаведений державний акт не створив будь-яких правових наслідків як для [PERSON], так і для його спадкоємців, а тому підлягає визнанню судом недійсним. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі САТ), в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Довідкою відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області за №29-2210-0.3.-558/2-15 від 26.02.2015 року підтверджено, що [PERSON] внесений до списку членів спілки селян «Перемога» с. Згарок Деражнянського району під №301, а згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на його ім'я був виданий сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай), зареєстрований 24.12.1996 року під №301, відповідно до якого йому була надана земельна ділянка розміром 3,81 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі. Таким чином, за життя [PERSON] набув право на зазначену вище земельну частку (пай), яка після його смерті увійшла до спадкової маси. У відповідності до положень ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншими правовстановлюючими документами. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає за можливе позов [PERSON] задовольнити, визнавши недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 23.09.2003 року на підставі розпорядження Деражнянської районної адміністрації №332 від 23.09.2003 року на ім'я [PERSON], зобов'язавши відділ Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області видати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 18.12.1996 року, виданий на ім'я [PERSON] для подальшого оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved