Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідач ТОВ «Будівельна компанія «Етерна» страхове відшкодування, що становить витрати пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахуванням зносу в розмірі 567 190,08 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., витрати пов'язані з оплатою за проведення експертизи з визначення вартості майнової шкоди в розмірі 1 000 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що в результаті ДТП, яка мала місце 26 червня 2015 року за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], під його керуванням був пошкоджений автомобіль «Тойота Хайлендер», власником якого є [PERSON]. Автомобіль«МАЗ», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності відповідачу, і на момент ДТП [PERSON] працював водієм на автотранспорті, що належить ТОВ «БК «Етерна». Після дорожньо-транспортної пригоди, йому стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, TOB «БК «ЕТЕРНА», як володільця джерела підвищеної небезпеки «МАЗ» 551605- 271, державний номерний знак [NUMBER], була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «CK «ЮНІВЕС» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АЕ за № 3104989, виданого 15 червня 2015 року, строком на 1 (один) рік, з 15червня 2015 року по 14червня 2016 року. 02липня 2015 року його представник за довіреністю [PERSON] в порядку передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року, звернувся до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, надавши всю необхідну інформацію та документи для виплати страхового платежу. Відповідно до Звіту з оцінки транспортного засобу за № 64/07/15Н від 17 липня 2015 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля складає 559 975 гри. 97 коп., а втрата товарної цінності, завданої власнику автомобіля « Тойота Хайлендер», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, складає 57 214 гри. 11 коп. На момент звернення до суду з позовом, страхова компанія не сплатила йому оцінену шкоду, а ще приймає рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. Оскільки йому була заподіяна шкода [PERSON], під час перебуванням ним в трудових відносинах з відповідачем, він просить стягнути заподіяну йому шкоду, саме з ТОВ «БК «Етерна». Крім того, внаслідок ДТП йому була завдана і моральна шкода яку він оцінює в 5 000 грн. та яка полягає в порушені його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу він зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють його порушене право та не сплачують в добровільному порядку шкоду. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім'ї та на роботі. Також, фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом, він змушений витрачати значний час для пересування громадським транспортом на роботу та по робочих справах, а також змінив свій звичний робочий день, оскільки витрачав не мало часу на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів судової влади та державної автомобільної інспекції з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для нього. За захистом своїх прав він звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] не було завдано майнової шкоди, оскільки власником автомобіля є [PERSON]. Крім цього автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON] не є власністю відповідача, а знаходиться лише в користуванні на підставі договору оренди. В день ДТП ТОВ «БК «Етерна» не надавала [PERSON] завдань на виконання робіт з допомогою автомобіля «МАЗ», д.н.з. [NUMBER], в день ДТП були заплановані планові технічні-профілактичні роботи, саме в цей день [PERSON] не мав права виїжджати на даному автомобілі. Крім того вважає, що висновок про оцінку визначення розміру завданих збитків є не об'єктивним, а сума збитків завищена та не відповідає реальним збиткам Представник третьої особи ПрАТ СК «ЮНІВЕС» в судове засідання не з'явився, надав до суди письмові пояснення, з яких вбачається, що страховою компанією позивачу була виплачена сума страхового відшкодування у передбаченому законом розмірі - 50 000 грн. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповіщав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що транспортний засіб - автомобіль «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25.05.2012 року [NUMBER], виданого ВРЕВ ДАІ №13 при УДАІ м. Києва, із зазначенням з правом керування [PERSON] 26 червня 2015 року о 12 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Задніпровського - бул. Л.Українки, сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «МАЗ» 551605-271, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Хайлендер», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], у зв'язку із чим вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року по справі № 757/23490/15-п року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого ВРЕР-13 УДАІ в м. Києві від 05.01.2012 року автомобіль д.н.з. [NUMBER], зареєстрований за ТОВ «Українська фінансова лізингова компанія». Відповідно до Акту прийому -передачі від 15.06 2015 року автомобіль [NUMBER], було передано ТОВ «БК «Етерна» на умовах оренди, на підставі укладеного між ТОВ «АРМ Україна» та ТОВ «БК «Етерна» договору оренди № 30/04 від 30 квітня 2015 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], яким на правовій підставі керував [PERSON] Згідно довідки ВДАІ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.06.2015 року внаслідок ДТП в автомобілі «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], внаслудок ДТП було розбито: задній бампер обидві задні стоп фари, скло кришки багажника, стоп-фару сполера; деформовано: задню панель кришки-багажника, обидва задні крила, обидві стойки; зміщено обоє задніх дверей, накладки заднього бампера. 01 липня 2015 року був складений Акт технічного огляду колісного транспортного засобу № 0064, яким зафіксовано пошкодження транспортного засобу «Тойота Хайлендер», державний номерний знак [NUMBER], отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди та відповідно до якого було складено звіт про оцінку вартості майнової шкоди. Відповідно до Звіту № 64/07/15Н про оцінку вартості майнової шкоди, завданого власнику КТЗ від 17 липня 2015 року складеного ФОП - [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], з урахуванням зносу складає 559 975 гри. 97 коп., а втрата товарної цінності внаслідок пошкодження при ДТП, складає 57 214 гри. 11 коп., загальна вартість матеріального збитку складає 617 190,08 грн. Відповідно до Полісу серії АЕ за № 3104989, виданого 15 червня 2015 року, строком на 1 (один) рік, з 15 червня 2015 року по 14 червня 2016 року, цивільно-правова відповідальність TOB «БК«ЕТЕРНА», була застрахована в ПрАТ СК «Юнівес», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «МАЗ» 551605-271, державний номерний знак [NUMBER]. 19 жовтня 2015 року [PERSON] ПрАТ СК «Юнівес» було виплачено страхове відшкодування в розмір 50 000 грн., на підставі Страхового акту від 15 жовтня 2015 року № ГО-1617/ДП до договору № АЕ3104989 від 15 червня 2015 року. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. При вирішення справи судом врахована правова позиція, викладена у постанові Верховного суду України від 04.06.2014 року за №6-49цс14, щодо перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування судами законодавства щодо стягнення шкоди, пов'язаної з втратою товарної вартості транспортного засобу, яке є обов'язковим для застосування всіма судами України відповідно до ст.360-7 ЦПК України. У вказаній постанови зроблено висновок про те, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Судом встановлено та визнано представником відповідача в судовому засіданні, що [PERSON] на момент ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «БК «Етерна», а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позовні вимоги до ТОВ «БК «Етерна», в користуванні якого відповідно до договору оренди знаходився транспортний засіб, яким керував винуватець ДТП [PERSON], під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Посилання представника відповідача на те, що [PERSON] самовільно керував автомобілем «МАЗ», суд не приймає до уваги, оскільки представником відповідача на підтвердження зазначеної обставини не надано доказів в порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, до правоохоронних органі з приводу зазначеної обставини відповідач не звертався. Також представником відповідача не надано доказів на спростування вказаної у Звіті суми матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], тому суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «Етерна» на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 567 190,08 грн. Посилання представника відповідача на те, що позивачу внаслідок пошкодження автомобіля «Тойота Хайлендер», д.н.з. [NUMBER], не завдана майнова шкода, оскільки він не є власником вказаного автомобіля, позбавлені юридичного обґрунтування та спростовуються п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року N 4, який роз'яснює, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина 2 вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правої відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі - 6159,10 грн.

Outcome: approved