Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

В листопаді 2014 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та уточнюючи позовні вимоги в їх обґрунтування вказував на те, що 27.03.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені кредитні договори: № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року на суму 5 541,40 грн. та № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року на суму 5 541,40 грн. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20130619-К, у відповідності до умов якого, ПАТ «Платинум Банк» відступило позивачу право вимоги до відповідача коштів по вказаних вище кредитних договорах, включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі, право на одержання яких належить ПАТ «Платинум Банк». Відповідно до Виписки з Реєстру боржників від 19.06.2013 року по Кредитному договору № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року позивач набув права грошової вимоги до Відповідача в загальній сумі 9 774,15 грн.; по Кредитному договору № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року 9 851,34 грн. На виконання Договору факторингу № 20130619-К від 19.06.2013 року, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України, ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов'язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими Договорами. Незважаючи на це відповідач не виконала свого обовязку, починаючи з 28.05.2012 року систематично порушує графіки платежів за обома договорами, а починаючи з серпня 2012 року взагалі припинила повертати надані їй кредити, що призвело до виникнення заборгованості. Таким чином, станом на 18.06.2013 року розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року складає 9774,15 грн., з яких: - 4902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 2083,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2788,31 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Розмір заборгованості за кредитним договором № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року, станом на 18.06.2013 року, складає 9 851,34 грн., з яких: - 4902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту; - 2082,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2866,50 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. У звязку з вищевикладеним представник позивача просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року в сумі 9 774,15 грн. та за кредитним договором № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року, складає 9 851,34 грн., станом на 18.06.2013 року, а всього 19 625,49 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не зявився, згідно письмового клопотання представник позивача [PERSON] просила справу розглянути без її участі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 55,56). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На адресу суду повернулися: поштове повідомлення про вручення судової повістки на 06.04.2015 року та поштовий конверт з судовим викликом на 23.06.2015 року, з відміткою «за закінченням терміну зберігання», направлений [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання (а.с.39,52,58), що свідчить про неможливість його вручення відповідачу, однак в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України він вважається таким, що вручений їй належним чином. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.03.2012 року між банком - ПАТ «Платинум Банк», позичальником [PERSON] - відповідачем по справі, та страховиком ПрАТ «Ренесанс Життя» був укладений Кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року (далі, - Кредитний договір) (а.с.16-17), відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 5 541,40 грн., з яких: 5 000,00 грн. на поточні потреби позичальника, 150,00 грн. в рахунок сплати одноразової комісії за надання кредиту та 391,40 грн. - в рахунок сплати одноразової страхової премії, строком на 20 місяців, до 27.11.2013 року, в обмін на зобовязання відповідача повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних, комісію, а також інші платежі у строки та порядку, визначені договором (розділи 1, 3 Договору). Відповідно до п.4.1. Договору цим Страхувальник і Страховик підтвердили факт укладення договору добровільного страхування життя між Страховиком і Страхувальником. Крім того, 27.03.2012 року між банком - ПАТ «Платинум Банк», позичальником [PERSON] - відповідачем по справі, та страховиком - ПрАТ «Ренесанс Життя» був укладений Кредитний договір з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року (далі, - Кредитний договір) (а.с.6-7), відповідно до умов якого ПАТ «Платинум Банк» надав [PERSON] кредит в сумі 5 541,40 грн., з яких: 5 000,00 грн. на поточні потреби позичальника, 150,00 грн. в рахунок сплати одноразової комісії за надання кредиту та 391,40 грн. - в рахунок сплати одноразової страхової премії, строком на 20 місяців, до 27.11.2013 року, в обмін на зобовязання відповідача повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних, комісію, а також інші платежі у строки та порядку, визначені договором (розділи 1, 3 Договору). Відповідно до п.4.1. Договору цим Страхувальник і Страховик підтвердили факт укладення договору добровільного страхування життя між Страховиком і Страхувальником. Погашення заборгованості за кожним із цих договорів здійснюється позичальником згідно Графіку платежів (Додаток №1) (а.с.7 зворот, 17 зворот), до 27 числа кожного місяця, у вигляді щомісячних платежів у сумі 539,00 грн., що включає в себе: оплату кредиту, суму процентів та щомісячну комісію за обслуговування кредиту в сумі 166,00 грн. Крім цього, графіком передбачена щомісячна плата за розрахунково-касове обслуговування на користь третіх осіб в сумі 5,39 грн. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 20130619-К (а.с.25-26), у відповідності до умов якого в поєднанні з випискою з Реєстру боржників від 19.06.2013 року (а.с.4) первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до відповідача коштів по Кредитному договору № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року у загальній сумі 9774,15 грн., з яких: 4902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2083,51 грн. заборгованість по відсотках та 2788,31 грн. заборгованість за пенею та по Кредитному договору № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року у загальній сумі 9851,34 грн., з яких: 4902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2082,51 грн. заборгованість по відсотках та 2866,50 грн. заборгованість за пенею. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Судом встановлено, що первісним кредитором - ПАТ «Платинум Банк» зобов'язання за спірними кредитними договорами щодо надання відповідачу кредитних коштів виконано в повному обсязі, про що свідчать копії меморіальних ордерів № 99706776 від 27.03.2012 року та № 99706778 від 27.03.2012 року (а.с. 8,18). Однак відповідач [PERSON] своїх зобовязань по своєчасному поверненню кредиту зі сплатою процентів, комісій та інших платежів, визначених договорами, належним чином не виконує. Як слідує з наявних у справі виписок по особовим рахункам відповідача, розрахунків заборгованості (а.с.12,22), останню проплату за кредитним договором №281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року [PERSON] здійснила 27.06.2012 року, а за договором № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року 27.07.2012 року, після чого припинила повертати кредитні кошти. В матеріалах справи містяться письмові повідомлення, адресовані [PERSON] про відступлення позивачу права грошової вимоги за спірними кредитними договорами, з визначенням грошових вимог до останньої, які підлягали виконанню (а.с. 13,14), однак до теперішнього часу вказані вимоги відповідачем не виконані, чим порушуються права позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, станом на 18.06.2013 року, за кредитним договором № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року в сумі 9 774,15 грн., з яких: 4 902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2 083,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 2 788,31 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Та за кредитним договором № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року в сумі 9 851,34 грн., з яких: 4 902,33 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2 082,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом та 2 866,50 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. А всього за обома договорами - 19 625,49 грн. Проте повністю з розміром заборгованості по процентам за користування кредитом по кожному із вищевказаних договорів суд погодитися не може з огляду на таке. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості (а.с.12, 22) розмір боргу за відсотками по кредитному договору № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року становить 1 253,51 грн. (замість заявлених позивачем до стягнення 2 083,51 грн.), а по кредитному договору № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року - 1 253,51 грн. (замість заявлених 2 082,51 грн.). Отже, в даному випадку суд вбачає доведеною заборгованість по процентам за користування кредитом по кожному із спірних договорів в сумі 1253,51 грн., тому саме в таких розмірах вона і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що з-поміж усіх складових кредитної заборгованості в обох розрахунках значиться заборгованість по «комісії» в сумі 830,00 грн. та 829,00 грн. відповідно, проте вказану комісію позивач не просить стягнути з відповідача, підстав для ототожнення даної комісії з будь-якою складовою заборгованості та їх поєднання немає, а суд в силу приписів ч. 1 ст. 11 ЦПК України та п. 3 постанови Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, позбавлений можливості з власної ініціативи вирішувати незаявлену позивачем вимогу. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14). Аналізуючи викладене, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення умов Кредитних договорів з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника за № 280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року та № 281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року, у звязку чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кредитна заборгованість за вказаними вище договорами, станом на 18.06.2013 року, в загальному розмірі 17 966,49 грн., з яких: заборгованість за Кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника №280/4087СLРS2 від 27.03.2012 року в сумі 9 022,34 грн., що, у свою чергу, складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4 902,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 253,51 грн. та пені за порушення графіку погашення заборгованості - 2 866,50 грн.; та заборгованість за Кредитним договором з обслуговуванням кредитної картки та страхуванням життя позичальника №281/4087СLРS2 від 27.03.2012 року в сумі 8 944,15 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4 902,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 1253,51 грн. та пені за порушення графіку погашення заборгованості - 2 788,31 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з мотивів їх недоведеності. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позивачу частково задоволено позовні вимоги у розмірі 17 966,49 грн. замість 19 625,49 грн., що становить 92% заявлених вимог (17 966,49 грн. х 100% / 19 625,49 грн. = 92%), тому з урахуванням принципу пропорційності з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 224,11 грн. (243,60 грн. х 92% / 100% = 224,11 грн.) (а.с.1). На підставі викладеного і

Outcome: partial