Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Золотоніський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах Броварківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області з позовом до [PERSON] про примусове припинення права власності на земельну ділянку та визнання права власності. Свою позовну заяву прокурор мотивує тим, що відповідач успадкував після своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,68 га, яка розташована в межах Броварківської сільської ради. Так як відповідач є громадянином Російської Федерації, то він був попереджений про необхідність відчуження земельної ділянки протягом року. Проте [PERSON] в порушення вимог ч. 4 ст. 81 та ст. 145 ЗК України протягом року не здійснив відчуження земельної ділянки, отриманої у спадок. А тому відповідно до п. д) ч. 1 ст. 143 ЗК України прокурор у позові просить здійснити примусове відчуження земельної ділянки у відповідача, а саме примусово припинити право власності на земельну ділянку та передати дану земельну ділянку у власність територіальної громади Броварківської сільської ради. У судовому засіданні прокурор Следь С.І. підтримала позовні вимоги та просила суд повністю їх задовольнити, посилаючись на чинне законодавство України, та припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, так як відповідач є іноземним громадянином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але був допитаний в порядку окремого доручення компетентним судом Російської Федерації, під час якого заперечував проти задоволення позовних вимог про примусове припинення права власності на земельну ділянку, яка успадкована ним після смерті матері. Суд, заслухавши пояснення прокурора та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з даних паспорта громадянина Російської Федерації [NUMBER] від 22.04.2003р. [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 630352 від 19.02.2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,68 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Броварської сільської ради Золотоніського р-ну, Черкаської області. Як вбачається з інформації про суб'єкт власності (фізичної особм) та інформації про об'єкт власності (земельні ділянки) [PERSON] має у приватній власності земельну ділянку в межах Броварської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,68 га, кадастровий номер на плані - 7121581300:06:002:0006. Згідно з повідомленням Управління Держземагенства у Золотоніському районі Черкаської області за вих. №.754/06-11 від 04.06.2013 року нормативно грошова оцінка земельної ділянки (паю), що надана [PERSON] по Броварській сільській раді площею 4,68 га становить 105 618,13 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно з ч. 1 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, якщо протягом встановленого строку земельна ділянка не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. У відповідності до п. д) ст. 143 ЗК України примусове припинення права на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк, визначений цим Кодексом. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачем [PERSON] - іноземним громадянином, протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку, тобто з 2008 року, земельна ділянка сільськогосподарського призначення отримана у спадщину не відчужена, чим порушено вимоги ч.1 ст. 145 ЗК України, тому право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, як того вимагає чинне законодавство України. Відповідно до ст. 121 Конституції України однією із функцій органів прокуратури України є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні та суспільні інтереси. Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля перебуває під особливою охороною держави, оскільки є основним національним багатством. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 10 Закону України „Про місцеве самоврядування" сільські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами. Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою на не витребувані земельні частки (паї), прокурор реалізує свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, яка є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Золотоніського міжрайонного прокурора, поданий в інтересах держави в особі Броварківської сільської ради, підлягає до задоволення в повному обсязі. Також суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 056,18 грн., від яких при подачі заяви був звільнений позивач.

Outcome: approved