Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, якою просить визнати недієздатним його брата [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що останній у юності переніс дві черепно-мозкові травми, внаслідок чого у 1985 році лікувався на денному стаціонарі в Львівському психо-неврологічному диспансері, оскільки у нього була важка депресія. Згодом, стан здоров'я брата лише погіршувався, він перестав працювати, спілкуватись із дітьми, поведінка стала неадекватною, став дратівливим, у 2013 році повторно лікувався у денному стаціонарі, проте вагомих результатів лікування не дало. З метою встановлення опіки просить визнати брата недієздатним. У судове засідання заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, якою заявлені вимоги підтримав, з підстав, викладених у заяві, просить задовольнити. Представник органу опіки та піклування ФРА ЛМР в судове засідання не з"явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. На підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності заявника та представника Органу опіки та піклування. Дослідивши зібрані по справі матеріали та докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити. Згідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON], що стверджується свідоцтвами про народження останніх серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Як вбачається із медичної карти амбулаторного хворого №1, [PERSON] неодноразово лікувався у стаціонарі Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру, являється інвалідом третьої групи. Згідно виписки із карти стаціонарного хворого № 22-Д, виданої вказаною установою 02.06.2014 року, [PERSON] страждає розладом особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу у вигляді психоорганічного синдрому з емоційно-вольовою нестійкістю, інтелектуально-мнестичним зниженням. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку, виданої ЖБК №128 від 18.12.2013 р. № 098, [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] разом із своїм братом [PERSON] його дружиною та дітьми. Як вбачається із акту судово-психіатричного експерта № 587 від 15.08.2014 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у формі органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, [PERSON] [INFO] потребує опіки, а тому його слід визнати недієздатним. Відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу,договору чи іншого правочину,суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Оскільки такі вимоги заявником не ставились, суд не надає оцінки вказаному вище акту судово-психіатричної експертизи в частині встановлення часу, з якого хворіє [PERSON] психічним захворюванням та приходить до висновку, що останнього слід визнати недієздатним з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved