Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

В червні 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] згідно якого просила: -встановити факт проживання [PERSON] [INFO]. із [PERSON] [INFO] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.0.01.2004 р. по 10.05.2017 р.; -визнати грошові кошти сплачені за угодою про надання інформаційних послуг № 5-5-4 від 15.08.2013р., ФОП [PERSON], в розмірі 15 446, 00 (п'ятнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень) спільною сумісною власністю; -стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] Уг від 15 446, 00 (п'ятнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень), тобто 7 723 (сім тисяч сімсот двадцять три) гривні; -визнати пай в розмірі 293 465, 00 (двісті дев'яносто три тисячі чотириста шістдесят п'ять) гривень на будівництво квартири будівельний № 5-5-4, загальною площею 44,13 м2, розташовану на 5 поверсі секції №5 обєкта будівництв, розтошованого за адресою: [ADDRESS] за котрий [PERSON] відповідно до персональний меморандум асоційованого члена кооперативну № 5НЧ2/121 з обслуговуючим кооперативом «[PERSON] - 1» від 16.08.2013 р., було сплачено за спільні грошові кошти спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; -припинити право спільної сумісної власності на пай (майнові права) у будівництві квартири будівельний № 5-5-4, загальною площею 44,13 м2, розташовану на 5 поверсі секції №5 обєкта будівницта, розтошованого за адресою: [ADDRESS], в розмірі 293 465, 00 (двісті дев'яносто три тисячі чотириста шістдесят п'ять) гривень, відповідно до персональний меморандум асоційованого члена кооперативну № 5НЧ2/121 від 16.08.2013 р . та визнати право власності по 1А за [PERSON] та [PERSON]; -визнати мотоцикл марки НОNDА, 2015 року випуску, модель XR150LEKE, № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER], яку за спільні грошові кошти було придбано [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу № М 36 від 13.10.2015 р. спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; -припинити право спільної сумісної власності на мотоцикл марки НОNDА, 2015 року випуску, модель XR150LEKE, № кузова [NUMBER], № двигуна [NUMBER] за [PERSON], стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] У2 від вартості мотоцикла, тобто 29 000 (двадцять дев'ять тисяч) гривень; -визнати причіп для машини державний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; -припинити право спільної сумісної власності на причіп для машини державний номер [NUMBER], визнати право власності на причіп для машини державний номер [NUMBER] за [PERSON], стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] 1/2 від вартості причіпа. При цьому посилаючись на те, що сторони починаючи з 1996 р. проживали однією ім'єю без реєстрації шлюбу. За цей період сторонами було придбано майно, що на думку позивача є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, проте відповідач добровільно поділити його відмовляється, що стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив у задоволенні позову відмовити. Судом встановлено, що між сторонами виник спір про розподіл майна, яке позивач вважає спільною сумісною власністю, набутою під час проживання без реєстрації шлюбу. Встановлення факту спільного проживання позивачеві необхідно для підтвердження свого права на спірне майно. Вказані правовідносини регулюються положеннями глав 7, 8 Сімейного кодексу, ст.372 ЦК України. Позивач також посилається на положення ч.3 ст.368 ЦК України та ст.60 Сімейного кодексу України, відповідно до яких майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом ) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків. [PERSON] починаючи з 01.01.2004 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] до 10.05.2017 року. Показання допитаних в судовому засіданні свідків, також, підтверджують факт постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено судом, у серпні 2013 р. [PERSON] та [PERSON] вклали спільні грошові кошти задля придбання нерухомості для подальшого спільного проживання, у зв'язку із чим, [PERSON] уклав угоду про надання інформаційних послуг № 5-5-4 від 15.08.2013 р. з ФОП [PERSON], за що сплатив спільні грошові кошти в розмірі 15 446, 00 (п'ятнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень), що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 16.08.2013 р. 16.08.2013 р., [PERSON] уклав персональний меморандум асоційованого члена кооперативу № 5НЧ2/121 з обслуговуючим кооперативом «[PERSON] - 1», щодо будівництва об'єкта нерухомості - квартири будівельний № 5-5-4, загальною площею 44,13 м2 , розташованих за адресою: Україна, [ADDRESS], будівництво якого відповідно до п. 8.7 повино було закінчитися у першому кварталі 2015 р., однак на даний час будинок недобудований та у відповідності до п. 12 ним були сплачені спільні гроші в розмірі 293 465, 00 (двісті дев'яносто три тисячі чотириста шістдесят п'ять гривень), що --підтверджується довідкою про сплату паю від 2016 р. 13.10.2015 р. відповідач уклав договір купівлі-продажу № М 36 з ТОВ «Фртуна груп ЛТД» на придбання мотоциклетної техніки - мотоцикла марки НONDA, 2015 року випуску, модель ХR150LEKE, № кузова [NUMBER], № двигуна KD07E2104118, у зв'язку з чим сплатив спільні грошові кошти в розмірі 58 000, 00 (п'ятдесят мсім тисяч) гривень, що підтверджується квитанцією ФН [NUMBER] від 13.10.2015 р. та актом приймання-передачі мотоцикла від 15.10.2015 року. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності (ст. 74 ч.1 СК України). Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають у шлюбі між - собою або а будь-якому іншому шлюбі, поширюється положення глави 8 цього кодексу (ст. 74 ч.2 СК України). Відповідно до правового висновку, що міститься в Постанові Верховного суду від 08.06.2016 року по справі № 6-2253цс15: «Проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю. але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю. ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім "ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо Інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти». Позивач у своїй заяві посилалася на те, що в 2014 році за спільні грошові кошти [PERSON] та [PERSON] був придбаний причіп для машини державний номер [NUMBER] за спільні грошові кошти, який зареєстрований на ім'я [PERSON], проте жодного доказу, на підтвердження даних обставин позивачем не надано та матеріали справи не містять, у зв'язку із чим суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про визнання причіпу для машини державний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Вирішення питання про обсяг спільно нажитого майна, що належить до спільної сумісної власності і підлягає поділу між подружжям, у зв'язку з тим, що майно було придбано під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, залежить від вирішення питання про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.ст. 234-235, 256 -259 ЦПК України встановлення фактів що мають юридичне значення, зокрема встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, провадиться в судовому порядку. Якщо вирішення питання про встановлення факту, що має юридичне значення, взаємопов'язане зі спором про право, вирішення провадиться судом в порядку позовного провадження (ст. 235 ч. б ЦПК України). Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правила зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частина 1 ст. 81 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні в справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про часткове задоволння позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial