Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення боргу та пені зазначивши, що 9.09.2014 року, відповідно до правил відкриття, використання і закриття банківських рахунків ним з відповідачем було укладено договір № 1360001934 поточного рахунку у валюті доларів США [NUMBER], згідно з яким банк взяв зобов`язання гарантувати право безперешкодно розпоряджатися коштами. В обгрунтування позовних вимог позивачем також зазначено, що в порушення договірних умов і права щодо вільного розпорядження коштами, банком було встановлено ліміт видачі готівки з рахунку. Так, у період з 21.10.2014 року -6.11.2014 року по поточному рахунку [NUMBER] за договором № 1360001934 від 9.09.2014 року з загальної суми 4600$ США по ліміту каси 50$ США в день, йому було повернуто лише 650$ США, залишок боргу склав 3 954,83 $ США, 6.11.2014 року виплати припинені. Крім того, як вказав позивач, на його неодноразові звернення до відповідача з приводу неправомірності встановлення ліміту каси при видачі готівки та щодо негайного повернення власних коштів, ним було отримано від відповідача відповіді - відписки, згідно з якими порушене питання вирішено не було. Вважаючи порушеним майновий інтерес і право клієнта банку, позивач з даним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання з`явився, викладені обставини та позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, письмових заперечень на позов та заяву про розгляд справи без його участі до суду не надав. З урахуванням викладених обставин, відповідно до ст. 169 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних доказів та пояснень позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2014 року, між сторонами було укладено договір № 1360001934 банківського рахунку у доларах США, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» відкрило позивачу поточний рахунок [NUMBER] та взяло на себе зобов`язання приймати і зараховувати на відкритий рахунок, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження позивача про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (п.1.1 Договору). Внесення позивачем коштів, на зазначений вище рахунок у Банку підтверджується випискою з особового рахунку від 9 вересня 2014 року. Всього отримано позивачем від відповідача 650,00 доларів США, про що свідчать досліджені у судовому засіданні матеріалами справи. У відповідності до п. п. 2.1.2, п. 2.1, розділу 2 вищевказаного Договору, одним з прав відповідача є використання грошових коштів на рахунку позивача, гарантуючи при цьому його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно з п. п. 2.2.1, п. 2.2 Договору, позивач мав право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, а також отримувати готівкові кошти у межах заяви на видачу готівки і за умови наявності коштів на поточному рахунку, що прямо передбачено п. п. 2. 2. 4, п. 2.2 Договору. Відповідно до п.п. 2. 2. 5, п. 2.2. Договору позивач мав право вимагати від відповідача своєчасного і повного надання банківських послуг, обумовлених вказаним вище договором. Разом з тим, відповідач згідно з умовами Договору зобов`язаний був належним чином виконувати умови Договору (п.п. 2.3.2, п.2.3 Договору), зокрема, за розпорядженням позивача видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до Банку відповідного розрахункового документа, якщо такий документ надійшов протягом операційного часу Банку (п.п. 2.3.6, п.2.3 Договору). За несвоєчасне (пізніше наступного дня після отримання відповідного розпорядження) чи неправильне списання з вини Банку суми з рахунка позивача, а також за несвоєчасне чи неправильне зарахування суми, яка належить власнику рахунку Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі 1% несвоєчасно або неправильно зарахованої (списаної) суми за кожний день прострочення ( п.3.1, розділу III Договору). Таким чином на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 268,83 долари США. Відповідно до п. 6.5, розділу VI Договору, залишок грошових коштів на рахунку видається Клієнтові готівкою або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. За інформацією Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» (лист № 67 від 24.09.2014 року), після закінчення строку договору банківського вкладу, депозит було перераховано на поточний рахунок Клієнта, з якого, як зазначалося у вказаному листі позивач мав можливість отримати власні грошові кошти. Аналогічну відповідь банком позивачу було направлено 19.11.2014 року. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 530 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. ч 1,3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції , які передбачені для рахунків даного виду закону, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку ( ст.. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст.. 1074 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За змістом ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений, якщо інше не встановлено законом. Тобто, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів, із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року N 15, відповідно до ст.. 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв"язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 666,07 грн.

Outcome: approved