Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння [ADDRESS]. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме [INFO], померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла їй. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві, просив справу слухати у його відсутності, при цьому, зазначив, що позовні вимоги позивача підтримує та просить такий задоволити. Від селищного голови Мельнице - Подільської селищної ради [PERSON] до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести у відсутності їх представника. Відзиву на позов не подав. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, [INFO] в с.Дзвинячка Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 19 березня 2012 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON], яка 12 вересня 2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 27.10.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дзвиняцької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 34, копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 12.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. Після смерті [PERSON], позивач прийняла спадщину, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлої №497/2012 від 17.08.2012 року. Крім того, 21.11.2017 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 21.11.2017 року № 1391/02-14, довідкою Мельнице - Подільської селищної ради №715 від 08.12.2017 року. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") померла [PERSON] була єдиним його членом, що стверджено копіями особового рахунку №70 з погосподарських книг Дзвиняцької сільської ради за 1991 - 1995 рр. на ім»я [PERSON], довідкою Мельнице - Подільської селищної № 716 від 08.12.2017 року. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померла [PERSON], на відповідній правовій основі набула право на ціле будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS] однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформила своє право власності на будинковолодіння. Рішенням Дзвиняцької сільської ради № 46 15 - ї сесії 21 - го скликання від 12.11.1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 29 га., з них 0, 12 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 17 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з архівного витягу з даного рішення, наданого Мельнице - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Крім того рішенням №37 Дзвиняцької сільської ради 7 сесії 4 скликання від 25.09.2003 року та рішенням №100 Дзвиняцької сільської ради 19 сесії 3 скликання від 06.06.2001 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки відповідно площею 0, 20 га та 0, 42 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли, а її мати [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори №1391/02-14 від 21.11.2017 року, крім того вбачається з матеріалів спадкової справи №497/2012 від 17.08.2012 року, відкритої щодо майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 28.10.2015 року, виготовленого Борщівським РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння [ADDRESS] становить 16602 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved