Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Волинської області про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26 червня 2017 року померла її тітка [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON], позивачу по справі. Вказала, що до спадкового майна належить: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Деревок по вул. Поліщука, 83, Любешівського району; земельна ділянка площею 1,57 га, що розташована на території Деревківської сільради Любешівського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер не присвоєно, Державний акт ІІІ-ВЛ №016877; земельна ділянка, на якій розміщено житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Деревок по вул. Поліщука, 83, Любешівського району з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розмір невідомий, кадастровий номер не присвоєно. Зазначила, що крім неї інших спадкоємців не має. Про наявність заповіту, складеного [PERSON], дізналась лише 15 травня 2018 року, в день смерті чоловіка тітки [PERSON], коли шукала документи останнього. Органи місцевого самоврядування не повідомляли про наявність заповіту, виклик як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця, теж не здійснювався. Позивач в позовній заяві просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати йому додатковий строк для подання заяви до [PERSON] нотаріальної контори про прийняття спадщини та судові витрати по справі залишити за нею. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явилися, у поданій до суду заяві просить розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради на розгляд справи також не з'явився, але в поданій до суду селищним головою [PERSON] заяві просив розгляд справи проводити без участі представника органу місцевого самоврядування та в поданому відзиві на позовну заяву просив в задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки у позовній заяві позивач не вказує про наявність чи відсутність спадкоємців після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, відмовились від її прийняття чи мають обов"язкову частку у спадковому майні. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Любешівського району Волинської області №58 від 30 липня 2018 року за померлою [PERSON] згідно запису погосподарської книги №2 за 2016-2020 років значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в с. Деревок по вул. Поліщука, 83, Любешівського району; земельна ділянка площею 1,57 га, що розташована на території Деревківської сільради Любешівського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту ІІІ-ВЛ №016877; невиплачена заборгованість по недоотриманню пенсії, що зберігаються в управлінні Пенсійного фонду України в Любешіському районі. Також за померлою [PERSON] значиться земельна ділянка, на якій розміщено житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Деревок по вул. Поліщука, 83, Любешівського району з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. З заповіту, посвідченого 04 грудня 2001 року Деревківською сільською радою Любешівського району, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що за законом матиме право [PERSON] позивачу по справі. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 203787 від 27 червня 2017 року [PERSON] померла 26 червня 2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане вище спадкове майно. Право на спадщину після смерті [PERSON] виникло в позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом. Інших спадкоємців за законом чи спадкоємців, що мали б обовязкову частку не має. Таким чином, позивач [PERSON] являється спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, однак у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустила строк прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, у зв'язку з чим пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.

Outcome: approved