Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним уточненим позовом. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що 22. 05. 2014 року між ним та турагентом ФОП [PERSON] було укладено договір № 140/2014 на туристичне обслуговування, згідно якого в цей же день згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру, позивачем було внесено плату за путівку, яка склала 7 471, 95 грн., та сплачено 425, 00 грн. - винагорода тур агенту. При заключені даного договору ФОП [PERSON] повідомила позивача, що вона діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «ІльТур». Відповідно до умов договору турагент ФОП [PERSON] була зобов'язана забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а точніше позивач планував направити на відпочинок до Болгарію свого племінника [PERSON] на період з 09. 07. 2014 року по 26. 07. 2014 року, але послуга туристичного відпочинку не була надана. При цьому ФОП [PERSON] повернула позивачу суму отриманої нею агентської винагороди за оформлення путівки в сумі 425,00 грн., але не повернула сплачену ним суму самої путівки, пояснив, що у всьому винен туроператор ТОВ «ІльТур». Відповідно до рекомендацій ФОП [PERSON], 23. 07. 2014 року позивачем на адресу туроператора було направлено вимогу про повернення грошей, відповідь на яку він не отримав по цей час. Саме ФОП [PERSON] допомогла позивачуі скласти попередню позовну заяву, у якій основним відповідачем було вказано Київського туроператора ТОВ «ІльТур», тим самим вона зняла з себе усі можливі претензії безпосередньо до неї. На сьогоднішній час, після вжитих судом заходів що до пошуку туроператора ТОВ «ІільТур» з метою допиту його представника в порядку окремого доручення по справі, і не виконання цього доручення, позивач прийшов до висновку, що ФОП [PERSON] своїми діями намагалася відволікти його увагу на туроператора, який можливо не зовсім не знав про наявність у м. Кривому Розі такого свого посередника - турагента як ФОП [PERSON] Такі висновки позивач зробив після того, як більш уважно ознайомився з заключним між ним та ФОП [PERSON] договором, на якому стоїть печатка тільки ФОП [PERSON], крім того на вимогу позивача представити підтвердження, що гроші, сплачені ним за турпутівку, були перечисленні [PERSON] на рахунок ТОВ «ІльТур», такого підтверженння вона предоставити не змогла. На сьогоднішній час позивач прийшов до висновку, що саме ФОП [PERSON] повинна бути відповідачем за його позовом, та повернути йому усі сплачені за путівку кошти. Просить суд винести рішення, яким стягнути з ФОП [PERSON], інд. код [NUMBER], на його користь суму сплачену ним згідно заключного з відповідачкою 22. 05. 2014 року договору № 140/2014 на туристичне обслуговування, в розмірі 7 471, 95 грн. (сім тисяч чотириста сімдесят одна гривня 95 коп.). Стягнути з ФОП [PERSON] судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, в своєму позові вказав, що просить суд розглядати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачка ФОП [PERSON] належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання вдруге не з`явилася, про дату та час судового розгляду справи була повідомлена належним чином неодноразово (на 03.03.2015 року особисто в суді 26.01.2015 року, на 14.04.2015 року листом з повідомленням, зранку 14.04.2015 року особисто дзвонила до суду по телефону та повідомила, що в зв'язку з зайнятістю по роботі, вона не має можливості ходити до суду). Раніше відповідачка надала до суду заперечення на позовну заяву та клопотання, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22. 05. 2014 року між позивачем [PERSON] та турагентом ФОП [PERSON] було укладено договір № 140/2014 на туристичне обслуговування (а.с.4-8), згідно якого в цей же день згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру, позивачем було внесено плату за путівку, яка склала 7 471, 95 грн., та сплачено 425, 00 грн. - винагороду турагенту (а.с.9). При заключені даного договору ФОП [PERSON] повідомила позивача, що вона діє від імені та за дорученням туроператора ТОВ «ІльТур». Відповідно до умов договору турагент ФОП [PERSON] була зобов'язана забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а точніше позивач планував направити на відпочинок до Болгарію свого племінника [PERSON] на період з 09. 07. 2014 року по 26. 07. 2014 року, але послуга туристичного відпочинку не була надана. При цьому ФОП [PERSON] повернула позивачу суму отриманої нею агентської винагороди за оформлення путівки в сумі 425,00 грн., але не повернула сплачену ним суму самої путівки, пояснив, що у всьому винен туроператор ТОВ «ІльТур», вказавши це у письмовій формі (а.с.10). Відповідно до рекомендацій ФОП [PERSON], 23. 07. 2014 року позивачем на адресу туроператора було направлено вимогу про повернення грошей, відповідь на яку він не отримав по цей час. Саме ФОП [PERSON] допомогла позивачуі скласти попередню позовну заяву, у якій основним відповідачем було вказано Київського туроператора ТОВ «ІльТур», тим самим вона зняла з себе усі можливі претензії безпосередньо до неї. На сьогоднішній час, після вжитих судом заходів що до пошуку туроператора ТОВ «ІільТур» з метою допиту його представника в порядку окремого доручення по справі, і не виконання цього доручення, позивач прийшов до висновку, що ФОП [PERSON] своїми діями намагалася відволікти його увагу на туроператора, який можливо не знав про наявність у м. Кривому Розі такого свого посередника турагента як ФОП [PERSON] Такі висновки позивач зробив після того, як більш уважно ознайомився з заключним між ним та ФОП [PERSON] договором, на якому стоїть печать тільки ФОП [PERSON], крім того на вимогу позивача представити підтвердження, що гроші, сплачені ним за турпутівку, були перечисленні [PERSON] на рахунок ТОВ «ІльТур», такого підтверженння вона предоставити не змогла. На сьогоднішній час позивач прийшов до висновку, що саме ФОП [PERSON] повинна бути відповідачем за його позовом, та повернути йому усі сплачені за путівку кошти. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або інші документами (розрахунковий документ). Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до п.2 ч. 1, п.7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" - забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача в оману або є агресивною. Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" визначається, що правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики є недійсними. В силу ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (тур оператор, тур агент) за встановлену договором плату зобов'язується, забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій (електронній) формі відповідно до закону. Крім цього, відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» до укладення договору на туристичне обслуговування споживачу туристичного продукту має бути надана інформація про: тур оператора (тур агента), його місцезнаходження і поштові реквізити, наявність ліцензії на здійснення туристичної діяльності, сертифікатів відповідності та іншу інформацію відповідно до законодавства про захист прав споживачів. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved