Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка «Соколов» звернувся до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01 лютого 2012 рокубув укладений кредитний договір № 463 з [PERSON] відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 1000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 46 від 01.02.2012 р. Строк дії кредитного договору до 01.02.2022 р. Відповідач взяв на себе зобовязання за користування кредитом сплачувати спілки щомісяця проценти, а саме: 1,5% у день за період, за який проценти не були сплачені достроково; 30% в місяць, якщо проценти сплачуються достроково. Відповідач сплатив проценти за період з 01.02.2012 р. по 01.03.2012 року у сумі 300 грн. і станом на 18.08.2014 року заборгованість по процентам складає у розмірі 13215,00 грн., а також тіло кредиту 1000 грн. Відповідно до п. 11 договору сторони домовилися про те, що розмір збитків буде складати суму вказану у п.1 договору, помножену у десять разів. Всього просять стягнути суму заборгованості у розмірі 24150 грн.. Представник позивача КС «Соколов» в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] неодноразово в судові засіданні не зявлявся, про час та дату розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність відповідача, який, зловживаючи своїми процесуальними обовязками, не реагують на виклики до суду, відмовляючись від отримання рекомендованої кореспонденції, що направляється за місцем його постійного проживання, внаслідок чого судові повістки відділенням зв"зку повернуті суду за закінченням строку зберігання. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошті( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2012 рокубув укладений кредитний договір № 463 з [PERSON] відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 1000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 46 від 01.02.2012 р. Строк дії кредитного договору до 01.02.2022 р. Відповідно до п.5 кредитного договорів відповідачі взяли на себе зобовязання за користування кредитом сплачувати проценти на суму кредиту за наступними процентними ставками: підпункт а -1,5% в день за період, за який проценти не були сплачені достроково; підпункт „б 30 % на місяць, якщо проценти сплачуються достроково( наперед) Згідно пункту 5 Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти на суму кредиту один раз в місяць по одній з процентних ставок у повному обсязі. При цьому заборгованість зі сплати процентів не повинна перевищувати 31 процента від суми кредиту. Пунктом 16 Кредитного договору встановлено, що кредитор вправі у односторонньому порядку відмовитись від подальшого кредитування позичальника за договором та в односторонньому порядку достроково розірвати договір та стягнути з позичальника усі грошові кошти в обсязі зобовязань позичальника за договором у випадку невиконання позичальником умов договору. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договором позичальник зобовязаний сплачувати проценти не менше одного разу на місяць в готівкою формі до фактичної дати повернення кредиту по одній з процентних ставок у повному обсязі. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до п.11 кредитного договору, сторона, яка порушила зобовязання, що виникло з договору, несе відповідальність. Сторони домовилися про те, що розмір збитків, які можуть виникнути в майбутньому, у випадку порушення іншою стороною зобовязання, що виникло із договору, не доказуються сторонами, а складають суму вказану у п.1 договору, помножену у десять разів. Станом на 18.08.2014 року заборгованість по кредитному договору складає у сумі 24215,00 грив., з яких - проценти 13215,00 грн., тіло кредиту 1000грн. та 10000 грн. збитки відповідно до п.11 договору. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надані докази, які би спростовували доводи позивача стовно вказаних нарахувань, а також стосовного того, що вони виконали свої зобовязання по кредитному договору. Відповідачу направлялися листи з проханням повернути кошти у відповідності до умов договорів, але зі сторони відповідача ні яких дій та пропозиції не надходило, тому позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом і нести додаткові витрати, а саме сплачувати судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно зі ст.88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у сумі 243,60 грн., суд присуджує з відповідачів на користь СК « Соколов».

Outcome: approved