Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса протиправними, визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 19.05.2017 року приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3003 про стягнення із [PERSON]: заборгованості за Кредитним договором № РLJ0F901421057 від 14.06.2013 року у розмірі 18121,92 грн. на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про що позивачу стало відомо лише 18.09.2017 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 54414997 у Подільському ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області. Вважає дії нотаріуса по винесенню виконавчого напису протиправними, оскільки вони вчинені без належних на те законних підстав. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав документів на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором, а приватний нотаріус не перевірив факту безспірності заборгованості. Окрім цього, позивачем здійснювалось погашення заборгованості, у звязку з чим розмір заборгованості має спірний характер. З наведених підстав просив суд задовольнити позов, визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] направлені на вчинення виконавчого напису від 19.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі № 3003 про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 18121,92 грн. на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» протиправними та визнати виконавчий напис від 19.05.2017 року, зареєстрований в реєстрі № 3003, недійсним та таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач та його представник не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позивач в повному обсязі підтримує позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивача. В судове засідання відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представником вказаного відповідача подані до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких відповідач просив проводити розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити з підстав, що викладені в письмових запереченнях (а. с. 45-46, 53-54). В судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, згідно яких просив суд відмовити в задоволені позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 39-40). Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з [PERSON] заборгованості, не сплаченої в строк за кредитним договором № РLJ0F901421057 від 14.06.2013 року. Сума, що підлягає стягненню складає 18121,92 гривень з урахуванням: - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5007, 03 грн.; - заборгованість за відсотками у розмірі 6,95 грн.; - заборгованість з комісії у розмірі 3414,76 грн.; - заборгованість з пені у розмірі 8354,04 грн.; - заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; - заборгованість по штрафам ( відсоток від суми заборгованості) у розмірі 839,14 грн. 03.08.2017 року старшим державним виконавцем Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3003, виданого 19.05.2017 року, про стягнення з боржника [PERSON] боргу в розмірі 19921,92 гривні (а.с. 10). Доводи позивача про те, що про існування виконавчого напису йому стало відомо лише у вересні 2017 року підтверджуються копією відповідної заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (а.с. 9), окрім того вказані твердження не спростовані сторонами в ході судового розгляду. Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. даної [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 цієї [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Суд враховує те, що станом на 19.05.2017 року тобто на час вчинення виконавчого напису, ухвалами Вищого адміністративного суду від 06.03.2017 року та від 04.04.2017 року зупинено виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в адміністративній справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу». п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». З огляду на це, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (в редакції з урахуванням зупинення станом на 19.05.2017 року виконання постанови від 22.02.2017 року в адміністративній справі № 826/20084/14) для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. В той же час, незважаючи на посилання відповідачів в своїх письмових запереченнях на дотримання п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, суду не надані докази правомірності дій нотаріуса в частині наявності в нього при вирішенні питання про можливість видачі виконавчого напису засвідченої стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» виписки з рахунку боржника, а також оригіналу кредитного договору. При цьому позивач в обґрунтування своєї позиції щодо вчинення нотаріусом 19.05.2017 року виконавчого напису на підставі розрахунку заборгованості в порушення п.2 Переліку документів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 надав суду копію вказаного розрахунку (а.с. 12-13), який не являється документом, на підставі якого нотаріусом може бути вчинений виконавчий напис. У звязку з цим, суд вважає, що відповідачі не спростували доказами твердження позивача про неправомірність дій нотаріуса в частині вчинення виконавчого напису на підставі документу, не передбаченого Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Більш того, наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, який став підставою для вчинення виконавчого напису (а.с. 12-13) не містить жодної графи, що відображує надходження коштів від [PERSON] в рахунок погашення заборгованості, в той час як вказані платежі систематично здійснювались боржником, що підтверджується копіями наданих позивачем квитанцій (а.с. 28-30), у звязку з чим суд визнає обґрунтованими доводи позивача про наявність спору щодо розміру заборгованості, а також щодо розміру суми неустойки(пені, штрафу), нарахованої за кредитним договором з огляду на положення ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно правової позиції, яка викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документі, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. З урахуванням викладеного, доданий до заперечень представника ПАТ КБ «ПриватБанк» реєстр відправлення заказаної кореспонденції (а.с. 41-43) не може бути розцінений судом як дотримання вимоги про отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, у звязку з ненаданням стороною суду доказів його отримання боржником [PERSON] або наявності відповідної відмітки поштового відділення зв'язку. Таким чином, незважаючи на обєктивну можливість відповідачі не надали суду докази отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Враховуючи, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, не передбачених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (розрахунку заборгованості) за відсутності доказів отримання боржником (позивачем по справі) письмової вимоги від ПАТ КБ «ПриватБанк» про усунення порушень за кредитним договором і відсутності спору, суд вважає, що виконавчий напис від 19.05.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], з порушенням вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», [PERSON] 16 [PERSON] вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, у звязку з чим суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання дій приватного нотаріусу протиправними, та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В той же час, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги в частині визнання виконавчого напису недійсним, оскільки згідно зі ст. 215 ЦК України поняття недійсності застосовується до правочинів, а виконавчий напис з врахуванням положень ст. 202 ЦК України не є правочином. Відповідно до ст. 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до зазначеного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. У звязку з цим, оскільки виконавчий напис у розумінні ЦК України не є правочином, недійсність якого може бути встановлена судом, він може бути визнаний лише таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного, ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial