Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 12 липня 2011 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі за реєстровим номером № 2094 її батько [PERSON] після смерті [INFO] дружини [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], який належав спадкодавиці на підставі договору дарування. Проте, державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок здійснена не була. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини за законом, вона (позивач) його дочка. На заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю житловий будинок 22 січня 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. винесла постанову, якою відмовила їй (позивачу) у видачі вказаного свідоцтва через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення правоздатності спадкодавця. Відповідно до технічного паспорта вказаний будинок загальною площею 65,2 м2 житловою площею 38,2 м2 вартістю 90858 гривень розташований на земельній ділянці, яка приватизована. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А», самочинна прибудова «а1», сарай «Б», сарай «В», убиральня «Г», погріб з шийкою « Д», огорожа №1, ворота з хвірткою №2. Самочинно побудована прибудова «а1» розміром 2.35х10.45 м2, не входить до складу спадкового майна. Переобладнання кухні в житлову кімнату у відповідності до статей 100,152 Житлового кодексу України в редакції не потребує введення об'єкта в експлуатацію. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на вищевказаний житловий будинок, без самочинної прибудови «а1» . В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, відповідно до позовної заяви понесені витрати бере на себе та просить справу розглядати у її відсутність (а. с. 2-4). Представник відповідача Сніжківської сільської ради в підготовче судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради (а. с. 38). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву відповідача Сніжківської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2011 року [PERSON] після смерті [INFO] дружини [PERSON] успадкував за заповітом наряду з іншим майном житловий будинок в [ADDRESS] житловою площею 38,2 м2 - житловий будинок глинобитний обкладений цеглою «А», сарай цегляний «Б», сарай цегляний «В», убиральня цегляна «Г», погріб з шийкою „Д", огорожа - „1, 2" (а. с. 8). Відповідно до копії спадкової справи (а.с. 21-25) [INFO] помер [PERSON], спадщину за законом після якого прийняла його дочка позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги (а. с. 22), подавши відповідну заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261 ч.1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а. с. 21). Після смерті [PERSON] до складу його спадкового майна наряду з іншим майном (а. с. 22 зв.-25) відноситься вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, які спадкодавець успадкував після смерті [PERSON] (а. с. 8). Проте, [PERSON] за життя право власності на житловий будинок не зареєстрував. Постановою від 22 січня 2018 року за №53/02-31 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок через відсутність реєстрації права власності на ім'я спадкодавця та неможливість її здійснити через припинення його правоздатності (а.с. 18). Відповідно до відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником вказаного житлового будинку зазначено [PERSON](а. с. 34-36). Відповідно до технічного паспорта (а.с. 14-17) загальна площа вказаного будинку - 65,2 кв. метри, житлова площа - 38,2 кв. метри, вартість - 166302 гривень. Крім житлового будинку «А» (1957 року побудови) в домогосподарстві розташовані самовільна прибудова «а1» (2009 року побудови), сарай «В», убиральня «Г», сарай «В», погріб з шийкою «Д» (1957 року побудови), сарай «Б» (1996 року побудови), огорожа №1, ворота з хвірткою №2 (1980 року побудови). Самочинно побудована прибудова «а1» розміром 2.35х10.45 м2, не входить до складу спадкового майна. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, належить позивачу відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] (а. с. 22 зв.). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи що спадкодавець [PERSON] за життя набув право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, який він успадкував після смерті дружини [PERSON] (а. с. 8), проте, не здійснив державну реєстрацію права власності на нього, а після смерті [PERSON] право на спадщину на даний житловий будинок набула позивач, та враховуючи, що вказаний житловий будинок внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і є об'єктом цивільних прав, що підтверджується вказаним витягом (а. с. 33-36), і відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вказаний житловий будинок, без самочинної прибудови «а1» вартістю 57272 грн.. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 2-4), Сніжківська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved