Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів в якому просить визнати за нею право власності на майно колгоспного двору та в порядку спадкування на житловий будинок А-1, а, а1, гараж Б, погріб б, сарай б1 , сарай б2 , вбиральню б3 , сарай В-2 , погріб в , ворота з хвірткою №1 , огорожу №2 , огорожу №3 , свердловину №4 , вигріб №5 , що знаходяться за адресою с. Заворскло, вул. Корольова, 23 Полтавського району Полтавської області та право власності на земельну ділянку площею 0,24 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Заворскло по вул. Корольова, 23 Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер 5324081001:01:001:0190.В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої права вона не має можливості в звязку з тим, що майно відноситься до колгоспного типу, а право власності визначено лише за однім членом колгоспного двору. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 5 жовтня 2010 року помер чоловік позивача [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1975 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ №295190. Від даного шлюбу мають двох дітей : відповідачів [PERSON], [INFO], і [PERSON] ( після реєстрації шлюбу [PERSON]), [INFO]. Під час шлюбу позивач з чоловіком збудували житловий будинок А-1, а, а1, 1984 року забудови, гараж Б 1980 року забудови, погріб б 1980 року забудови, сарай 61 1985 року забудови, сарай 62 1991 року забудови, вбиральню 63 1991 року забудови, сарай В-2 1991 року забудови, погріб в 1991 року забудови, ворота з хвірткою №1 1992 року , огорожу №2 2000 року, огорожу №3 2000 року, свердловину №4 2000 року, вигріб №5 1991 року, що знаходяться за адресою с. Заворскло, вул. Корольова, 23 Полтавського району Полтавської області. 10 січня 1989 року було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке посвідчує, що в цілому житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Заворскло, вул. Корольова, 23, дійсно належить колгоспному двору, голова якого [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №177265, виданого 23 квітня 2009 року головою Заворсклянської сільської ради та начальником відділу Держкомзему у Полтавському районі Полтавської області [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,24 га в с. Заворскло по вул. Корольова, 23, кадастровий номер 5324081001:01:001:0190. Двір відносився до колгоспного типу двора і таким залишався станом на 01.07.1990 року. На цю дату склад колгоспного двору був таким : [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина голови двору; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка, що підтверджується довідкою Заворсклянської сільської ради Полтавського району № 930 від 13.06.2016 року. Позивач проживає в цьому будинку з моменту його забудови по цей час, дбає про нього , ремонтує, обробляє земельну ділянку. Житловий будинок з господарськими будівлями відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був [PERSON]. Відповідно до діючої на той час «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до п.8 вищевказаної «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP», у разі будівництва будинку на колгоспній землі, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Згідно ст. 120 ЦК УРСР ( 1963 року), який діяв на той час, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно 4.2 ст.123 ЦК України ( в ред. 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двора, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до ч. 6 п.3 Постанови на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української PCP, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року). Відповідно до 4.1,2 ст.5 Цивільного кодексу України" від 16.01.2003 року, № 435-IV, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове обєднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Отже, всі члени колгоспного двору, а саме : [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], формально мали право згідно діючого на той час законодавства, на спільну власність у колгоспному дворі, а саме, по 1\\4 частині нерухомого майна колгоспного двору, яке зберіглося після його припинення. Відповідачі вийшли зі складу двору : дочка в 1995 році, а син в 1998 році. Вони не реалізували свого права на нерухоме майно колгоспного двору і не бажають цього робити. Крім того, вони не претендують на спадкове майно, що залишилося після батька, [PERSON], про що подали заяви до Полтавської районної державної нотаріальної контори. Відповідачі не бажають оформляти свої права на майно бувшого колгоспного двору, не заперечують, щоб воно перейшло на користь позивача. Полтавською районною державною нотаріальною конторою була заведена після смерті [PERSON] спадкова справа № 147/2015 за заявою позивача. У видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно в с. Заворскло вул. Корольова, 23 відмовлено на підставі того, що майно відноситься до колгоспного типу, а право власності визначено лише за однім членом колгоспного двору. Таким чином, формально позивачу [PERSON] та померлому чоловіку повинно бути належати по 1\\4 частині житлового будинку з господарськими будівлями, та по 1\\4 частині дітям. Але, враховуючи те, що відповідачі не реалізували та не бажають реалізовувати свої права на майно колгоспного двору і спадкове майно, яке залишилося після батька, а отже втрачають це право, позивач має право на оформлення права власності в цілому на житловий будинок і земельну ділянку. Відповідно до ст.1261 ЦК України, [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом і в установленому законом порядку прийняла спадщину. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦK України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Саме у такий спосіб прошу суд захистити моє право власності на нерухоме майно. За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved