Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала її матері [PERSON], яка померла 02.11.2015 року. Позивач прийняла спадщину, оскільки подала у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори, але не може оформити свої спадкові права у зв"язку з неможливістю отримати свідочтво на спадкове майно лише на одного спадкоємця. В судове засідання позивач не зявилася, в поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. 01.10.2017 р. до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечують проти задоволення позову. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] на підтвердження чого суду надано копії свідоцтв про народження та про укладення шлюбу позивача (а.с. 28, 29). 02 листопада 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СР № 263311 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Красенівської сільської ради Чорнобаївського району, площею 1,0636 га, кадастровий номер 7125183600:04:000:0498, вартістю 36321 грн., та належала померлій згідно державного акту серії ЯЛ № 439930 (а.с. 7). Згідно ст. 1217 ЦК Ураїни, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіту померла не складала (а.с. 20, 21). За положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Згідно довідки Красенівської сільської ради від 18.07.2017 року № 290 [PERSON] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [INFO] з чаловіком [PERSON] (а.с. 23). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1089-01/16 від 26.08.2017 та доданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини від [PERSON] до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк (а.с. 19-20). Тобто спадщину померлої прийняло два спадкоємці: позивач та відповідач [PERSON] Позивач зверталась до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на всю земельну ділянку їй відмовлено, у зв"язку з тим. що спадщину прийняло два спадкоємці (копія листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 872/02-16 від 11.07.2017, а.с.9). Разом з тим, відповідач на спадщину не претендує, позов [PERSON] визнає (заява, а.с. 24). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved