Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Зміст позовних вимог позивача - [PERSON] 02.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди до Публічного акціонерного товариства «Сумське Машинобудівне науково-виробниче об'єднання», яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., у зв'язку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування вказує, що з 01.08.1985 року по 31.10.2017 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», виконував роботу електрозварювальника. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.06.2018 року були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ другої ст. токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другої ст. Легенева недостатність другої ст. Захворювання профемійне, встановлено вперше ППЛЕК 28.03.2018 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість з помірним ступенем зниження слуху (третій ст.) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві, встановлено вперше ППЛЕК 28.03.2018 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. У п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. У п.17 акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах дії підвищеного рівня токсичних речовин, шуму та показників важкості праці. Відповідно до довідки виданої МСЕК м. Суми від 25.07.2018 року, ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 40 % первинно. За рекомендацією лікарів позивачка потребує медикаментозного, санаторного лікування та встановлена необхідність лікування у пульмонолога, ЛОР, невропатолога. Отримані позивачем професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних, та і моральних страждань. Внаслідок захворювання позивач постійно відчуває напади ускладнення дихання, довготривалі приступи кашлю, загальну слабкість, головний біль, зниження слуху, шум у вухах та голові. Як висновок, позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях, і тому змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Порушено звичний уклад життя, бо крім цього, він змушений часто лікуватись. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. (із розрахунку 500 грн. за кожен відсоток втрати працездатності). ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 серпня 2018 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду 05.10.2018 року. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилася, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що є розписка про отримання судового виклику, про причини неявки суд не повідомив, а тому є підстави для розголяду справи у відсутність представинка відповідача. На підставі ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ Судом встановлено, що позивач з 01.08.1985 року по 31.10.2017 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», виконував роботу електрозварювальника. (а.с. 4-6). Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання. Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11.06.2018 року були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ другої ст. токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другої ст. Легенева недостатність другої ст. Захворювання профемійне, встановлено вперше ППЛЕК 28.03.2018 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (а.с. 11). Відповідно до акту огляду спеціалізованої МСЕК м. Суми від 25.07.2018 року, ступінь втрати професійної працездатності [PERSON] становить 40% первинно. (а.с. 14-15). Тобто цивільно-правова відповідальність роботодавця наступає у випадку порушення вимог про безпеку праці. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Суд вважає, що ПАТ «СМНВО» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого [PERSON] отримав професійне захворювання: Х ХОЗЛ другої ст. токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень другої ст. Легенева недостатність другої ст. Захворювання профемійне, встановлено вперше ППЛЕК 28.03.2018 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість з помірним ступенем зниження слуху (третій ст.) - за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві, встановлено вперше ППЛЕК 28.03.2018 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Суд вважає, що в справі є докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а саме: акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в якому зазначено перевищення гранично - допустимих меж шкідливих факторів, акти МСЕК про встановлення відсотків втрати працездатності. Представником відповідача не надано доказів на спростування доводів позивача. На момент встановлення [PERSON] стійкої втрати професійної працездатності набрав чинності Закону України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоді застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». За таких обставин суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди [PERSON] знайшов своє підтвердження. Відсутність висновків медично-експертного дослідження стосовно наявності (відсутності) медичних ознак моральної шкоди суд не вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки наявність хронічного захворювання легенів, органів слуху та дихання у відповідача безумовно свідчать про те, що позивач відчував фізичний біль, знаходився на лікуванні, і ці обставини позбавляють його можливості реалізувати певні життєві намагання. Стаття 237-1 КЗпП України закріплює право працівника вимагати відшкодування моральної шкоди, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України «№ 42310/04 від 21.04.2011 року, роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. З урахуванням викладеного, враховуючи глибину та тривалість моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, позов слід задовольнити частково враховуючи вимоги ст.23 ЦК України яка вимагає розумність та справедливість при визначенні розміру моральної шкоди та стягнути на користь позивача 12 000 грн., вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ч.6 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial