Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та посилаючись на ст.ст. 68, 162 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 322, 541 ЦК України просить суд стягнути з відповідача [PERSON], який є власником квартири [ADDRESS] на користь ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 15.06.2006 року по 01.11.2014 року в сумі 18 276 грн., 15 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач з 15.10.2006 року забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостка і визнане надавачем послуг з теплопостачання згідно рішення Шосткинського міськвиконкому від 28.07.2006 року № 226 «Про надання послуг з теплопостачання». Підприємство ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» надає послуги наймачам та власникам квартир, розташованих в будинку [ADDRESS] В період з 2006 року по 30.07.2014 року в квартирі[NUMBER] вищевказаного будинку проживала співвласниця квартири, [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 05.08.2014 року. Будь-яка інша інформація про співвласників квартири у позивача була відсутня. 02.09.2014 року до ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» звернувся відповідач - [PERSON] та надав документи, в тому числі і свідоцтво про право власності на житло від 29.12.1993 року - на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до наданого свідоцтва власниками зазначеної квартири є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], тобто квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Таким чином про факт належності квартири [PERSON] ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» стало відомо в момент переоформлення особового рахунку та укладання зі [PERSON] договору про надання послуг з теплопостачання, саме: 02.09.2014 року. Позивач, посилаеться на статтю 322 ЦК України, яка встановлює тягар утримання майна та зобов'язує власника утримувати його, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги до яких входить і послуга з теплопостачання. Позивач зазначає, що відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, повинна вноситися наймачем своєчасно. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. На підставі п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем, відповідно до типового договору. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не тільки підстави, передбачені законом України, а й такі дії громадян та організацій, котрі хоча і не передбачені законом, але в силу загальних чинників і змісту цивільного законодавства, породжують цивільні права та обов'язки. Саме такою дією і є вищевказане рішення Шосткинського міськвиконкому , яке породжує взаємні права та обов'язки енергопостачальної організації ТОВ "Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» та громадян, споживачів теплоенергії в ході їх тепло-забезпечення. За період з 15.06.2006 року по 01.11.2014 року включно на рахунок ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» за надані послуги з теплопостачання надійшла тільки одна оплата в сумі 15 грн. В зв'язку з цим заборгованість за послуги теплопостачання за вказаною вище адресою становили 18945 грн. 88 коп. 10.03.2015 року ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості зі [PERSON] - [INFO] 23.03.2015 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області був виданий судовий наказ на користь ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» про стягнення зі [PERSON] [INFO] заборгованості за надані послуги в сумі 18945 грн. 88 коп. 31.03.2015 року [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду із заявою про скасування судового наказу від 23.03.2015 року. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду по справі № 576/715/15-ц, провадження № 2-с/576/1/15 від 14 квітня 2015 року суддею Сапон О.В. був скасований судовий наказ від 23.03.2015 року, тому відповідно до п. 8 пп. 2 ст. 105-1 ЦПК України ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» вимушено звернутися до Глухівського міськрайсуду з раніше заявленими вимогами у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Позивач зазначає, що п. 31 Договору про надання послуг від 02.09.2014 року, укладеного між ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» та [PERSON], закріплено, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання. За період з 01.11.2014 року по 30.06.2015 року відповідачем здійснювалася повна оплата поточної та часткова оплата простроченої заборгованості. Станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] - [INFO] за послуги теплопостачання становить 18276 грн. 15 коп. Враховуючи той факт, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» лише 02.09.2014 року стало відомо, що одним із власників квартири [ADDRESS] є [PERSON], тому, відповідно до ст. 261 ЦК України вимоги до відповідача подаються в межах строку позовної давності. Крім того, відповідно ст. 99 ЦПК України у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Платіжне доручення на суму 121 грн. 80 коп. про сплату судового збору за подання заяви про видачу судового наказу зберігається в матеріалах справи № 576/597/15-ц, провадження 2-и/576/3/15. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами. Пояснила також, що адміністрацією підприємства по мірі утворення (збільшення) заборгованості подавались позовні заяви до суду про стягнення з споживачів квартири заборгованості за надані послуги про що є відповідні рішення суду та виконавчі листи по ним з квітня 2008 року по 2014 рік. По всім прийнятим рішенням суду виконавчі листи були пред'явлені до виконання у межах відповідного строку до відділу ДВС Шосткинського МРУЮ, проте відповідними постановами державного виконавця у певні періоди виконання були повернуті без виконання у зв'язку з відсутністю майна у боржників, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості, а також у зв'язку зі смертю [PERSON], про що надала відповідний лист в.о. начальника відділу ДВС Шосткинського МРУЮ Д.Г. Денисюка від 07.09.2015 року. Відповідач [PERSON], та його представник - адвокат [PERSON], позовні вимоги визнали частково та просять застосувати до позовних вимог 3-х - річний строк позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України та стягнути борг з 01.10.2012 року по 30.06.2015 року в сумі 5623 грн. 29 коп. про що надали відповідну заяву, а також стягнути кошти на оплату правової допомоги адвоката згідно договору про надання правової допомоги, свідоцтва про адвокатську діяльність та квитанції про сплату коштів. По суті пред'явленого позову пояснили наступне. Згідно довідки з місця проживання станом на 2007 р. в квартирі [ADDRESS], зареєстрованими та проживаючими в квартирі є: [PERSON], дочка відповідача, зареєстрована з 19.01.1990 р., її чоловік [PERSON], зареєстрований з 2004 та двоє неповнолітніх дітей 1999 р.н. та 2004 р.н. З [PERSON], 26.11.2007 року був укладений Договір про надання населенню послуг з теплопостачання та на неї був відкритий особовий рахунок. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993, виданого ЖКВ ОП ШЗХР, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], 1948 року народження, у спірній квартирі не зареєстрований і не проживав, а згідно довідки про реєстрацію за місцем проживання Глухівського МС УДМС України в Сумській області від 09.07.2015 р. він є зареєстрованим і проживає в [ADDRESS] Після смерті дочки [PERSON], [INFO] року, відповідач 02.09.2014 року звернувся до ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з питанням переоформлення особового рахунку та укладання договору на надання послуг з теплопостачання та 02.09.2014 року ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» уклало з ним вказаний відповідний договір на один рік. Посилаючись на ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», яким відносини між учасниками регулюються виключно на договірних відносинах, а також відповідно до ст. 29 цього Закону вказаний договір укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем, відповідач в квартирі не проживав, послуги не отримував, що також і визначено вказаним законом. Також просить суд врахувати ті обставини, що він є пенсіонером, людиною похилого віку, має повних 67 років, отримує пенсію в розмірі 1139 грн. 85 коп., проживає разом з дружиною [PERSON], яка також є пенсіонеркою та отримує такий же розмір пенсії 1139 грн. 85 коп., що підтверджується відповідними довідками. Згідно довідки сільського голови крупного рогатого скоту не має. Після смерті дочки на їх утриманні залишились двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з ними в с. Слоут, що також підтверджується відповідними довідками сільського голови. Згідно розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації від 24.12.2014 року за № 497-01 [PERSON] є піклувальником над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO], а також є опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], [INFO], оскільки батько дітей [PERSON], позбавлений батьківських прав 09.12.2014 р. Старша онука [PERSON], навчається в Глухівському НПУ з 01.09.2014 року та не перебуває на повному державному утриманні, денної форми навчання, з терміном навчання 3 роки 10 місяців. Зять, [PERSON], з реєстрації вказаної квартири знятий 17.12.2013 р. 22.01.2015 року на звернення заступника Шосткинського міського голови [PERSON], щодо списання вказаної заборгованості у сумі 18368.14 грн., листом директора ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» було відмовлено на підставі ст. 322 та ст. 541 ЦК України. Дана квартира після смерті матері, закріплена за дітьми, що підтверджується відповідними документами. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в межах 3-х- річного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України та стягнути борг з 01.10.2012 року по 30.06.2015 року в сумі 5623 грн. 29 коп., виходячи з наступного. За ч.3. ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки ЖКВ з місця проживання станом на 2007 р. в квартирі [ADDRESS], зареєстрованими та проживаючими в квартирі є: [PERSON], дочка відповідача, зареєстрована з 19.01.1990 р., її чоловік [PERSON], зареєстрований з 2004 та двоє неповнолітніх дітей 1999 р.н. та 2004 р.н.(а.с.4). З [PERSON], 26.11.2007 року був укладений Договір про надання населенню послуг з теплопостачання та на неї був відкритий особовий рахунок (а.с.5-7). Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993, виданого ЖКВ ОП ШЗХР, квартира [ADDRESS], належить на праві приватної спільної власності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON].( а.с.12). Відповідач [PERSON], 1948 року народження, у спірній квартирі не зареєстрований і не проживав, а згідно довідки про реєстрацію за місцем проживання Глухівського МС УДМС України в Сумській області від 09.07.2015 р. він є зареєстрованим і проживає [ADDRESS](36). Після смерті дочки [PERSON], [INFO] року ( а.с.11), відповідач 02.09.2014 року звернувся до ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з питанням переоформлення особового рахунку та укладання договору на надання послуг з теплопостачання та 02.09.2014 року ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» уклало з ним вказаний відповідний договір на один рік.( а.с.8, 13-15). Договірні відносини між сторонами: позивачем та відповідачем протягом 2006 - до 01.11.2014 року відсутні. Згідно розрахунку заборгованості з 2006 року до 01.11.2014 року оплата комунальних послуг за теплопостачання не проводилася. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Споживач - фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу. Таким є як власник, так і наймач житла, а також всі, хто отримує ці послуги, проживаючи у конкретному приміщенні. Відповідно до статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право зокрема: своєчасно отримувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення в порядку, визначеному договором або законодавством, розміру плати за надані послуги у разі їхнього ненадання або надання не в повному обсязі, а також у разі зниження їхньої якості; на звільнення від оплати вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором; Пункт 6 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», а також правила надання житлово-комунальних послуг населенню дають право споживачеві не оплачувати вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача або членів його сім'ї за умови відповідного документального оформлення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], що підтверджено матеріалами справи, у спірній квартирі не був зареєстрованим та не проживав протягом спірного періоду. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Згідно ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. В судовому засіданні встановлено, що відповідачу послуги не надавалися фактично, оскільки фактично не споживалися. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2009р., власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до наданого розширеного розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, судом встановлено, що в період з червня 2006 року по 30.07.2014 року витрати на теплопостачання нараховувались на зареєстрованих та проживаючих в квартирі осіб, які були споживачами житлово-комунальних послуг. В підтвердження факту проживання осіб без реєстрації, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі пропорційно задоволеним вимогам в сумі 75 грн. 50 коп., а також задовольнити на користь відповідача витрати на правову допомогу відповідно до ст. 84 ЦПК України в пропорційно задоволеним вимогам. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до журналів судових засідань загальна кількість часу, витраченого адвокатом на представництво інтересів відповідача в суді, становить, 1 година 12 хв. з яких: 37 хв. у судовому засіданні 02 вересня 2015 року; 35 хв. у судовому засіданні 08 вересня 2015 року. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлено, що мінімальна заробітна плата з 1 січня по 1 грудня становить 1218 гривень. Виходячи з зазначеного розміру мінімальної заробітної плати та часу, протягом якого адвокат брав участь у справі, - граничний розмір на правову допомогу становити: 545,66 грн. (1218х40:100=487,20 х 1,12=545,66) Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, то, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті послуг адвоката за надання правової допомоги в розмірі 545грн. 66 коп. На підставі вище викладеного,

Outcome: partial