Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, [PERSON] на її користь на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 10.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивований тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки. До судового розгляду справи позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] 06 серпня 2014 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1246 від 06.08.2014 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 лютого 2015 року виконавчим комітетом Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що складено відповідний актовий запис за № 2 від 23 лютого 2015 року. Батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, втановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved