Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Степівської сільської ради Чорнобаївського району про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, що знаходиться за адресою: с. Степове Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Лута, 50 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2489 га за тією ж адресою. Мотивує позов тим, що даний будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка належали [PERSON], яка померла 03 січня 2011 року. Спадщину прийняв її чоловік [PERSON], але не здійснив оформлення своїх спадкових справ, і 13 жовтня 2014 року помер. Позивач\~є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі на позовних вимогах наполягала. Представник Степівської сільської ради Чорнобаївського району в судове засідання не зявився. 07.05.2018 року до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 03 січня 2011 року померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 144614, а.с. 8). Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на будинок, що знаходиться за адресою: с. Степове Чорнобаївського району Черкаської області по вул. Лута, 50, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2489 га за тією ж адресою та земельну ділянку (пай). На підтвердження належності померлій вказаного майна суду надано довідку Степівської сільської ради від 10.04.2018 № 201, виятг з Державного земельного кадастру, свідоцтво про право на спадщину (а.с. 10, 14, 18). Спадкоємцем майна після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON] (а.с. 9), який прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви про прийняття спадщини (а.с. 39-41). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] (копія свідоцтва про шлюб, а.с. 7). 13 жовтня 2014 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 241660, а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2489 га, кадастровий номер 7125184800:01:000:0850, що знаходяться за адресою: с. Степове Чорнобаївського району Черкаської області, вул. Лута, 50 ( а.с. 12, 14-15), які він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON], але не здійснив оформлення відповідних документів. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту померлий не складав. \~ \~ \~ \~Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Степівської сільської ради № 200 від 10.04.2018 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживав в [INFO], разом з дружиною [PERSON] (а.с. 19). З листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 30.06.2018 року за № 858-01/16 та доданих документів вбачається, що у встановлений законодавством строк 6-місячний строк спадщину померлого [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON] шляхом подачі до Чорнобаївської державної нотаріальної котори заяв про прийняття спадщини. В подальшому [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. На ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину (а.с.34-38). А відтак, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], яка прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб є позивач [PERSON] Інших спадкоємців померлого, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що є предметом спрору нотаріусом позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 303/02-16 від 04.04.2018, а.с. 16). Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. За положенням ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів\~ є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю.

Outcome: approved