Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з заначеним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки доходу , але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей, починаючи з дня подання заяви до суду. Обгрунтовує вимоги тим, що знаходився з відповідачем в цивільному шлюбі, в якому народилося двої синів [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя не склалося, на початку 2014року вони розсталися. при цьому старший син [PERSON] залишився з ним, а молодший син [PERSON] залишився з [PERSON] . З жовтня син [PERSON] проживає з ним, але ніякої допомоги на його утримання від колишньої дружини не надходить. Відповідачка є працездатною особою , інших дітей на утриманні не має. Ухвалою суду від 24 квітня 2020року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с.13-14). Ухвалою суду від 22 травня 2020року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Зобов"язано позивача та відповідача надати в судове засідання докази на підтвердження свого матеріального стану. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідачка в судове засідання не з"явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. В підготовчому засіданні відповідачка визнала факт проживання обох дітей з батьком. Погодилася сплачувати аліменти на утримання дітей, але просила зменшити розмір частки з 1/2 на 1/3, враховуючи матеріальне становище. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача. Судом встановлено наступні фактичні обставини. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.7,8) Діти проживають разом із батьком за адресою [ADDRESS] . [PERSON] проживає з батьком з 2013року, син [PERSON] проживає з батьком з жовтня 2019 року по теперішній час. Такі обставини відповідачем визнаються, крім того підтверджуються актом від 20.03.2020року голови територіального комітету м-на "Молоково" Агеєвою О.В . (а.с.9) Відповідачка працює у Краматорському Управлінні по газопостачанню та газифікації, дохід останньої з травня 2019року по травень 2020року складає 97620,31грн без урахування податків, що в середньому на місяць складає 8135грн. Позивач пояснив, що він працює приватним підприємцем, оскільки на даний час він не здійснює діяльність , фактично доходів не отримує. Проте доказів таким обставинам суду не надав, незважаючи на те, що суд в підготовчому засіданні ухвалював надати сторонам докази на підтвердження свого матеріального стану. Позивач аргументує позовну вимогу тим, що відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідачка не надала суду доказів, що стосуються здійснення нею належних дій щодо утримання дітей. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання про задоволення позову в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів її доходу, суд виходить із такого. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З цього положення випливає, що домовленість щодо способу виконання відповідачем утримувати дітей між позивачем не досягнуто, тому позивач може скористатися своїм правом стягнути з відповідачки аліменти в судовому порядку. Сплата аліментів одного з батьків на користь другого з батьків на утримання дитини є одним із способів забезпечення батьками дитині право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховучи вищенаведені положення законодавства, суд зазначає, що позивач має право в судовому порядку стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей. Але, розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або може становити розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дітей , матеріальне становище відповідачки, те, що у неї на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким вона зобов"язана надавати матеріальну допомогу. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідачки на користь позивача у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви З позовом до суду [PERSON] звернувся 20 березня 2020 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Стаття 430 ЦПК України передбачає негайний допуск виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому суд вважає необхідним рішення у частині стягнення аліментів за один місяць надати негайному виконанню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 4 закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Відповідно до ст. 7 закону України « Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial