Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Сніжівської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки Сніжківської сільської ради житловий будинок [ADDRESS], 1980 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали [PERSON], та її дочка [PERSON] , яка набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках по ? частині. [INFO] померла [PERSON]. Спадщину прийняла, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном протягом 6-ти місяців після її смерті, мати спадкодавці [PERSON], проте юридично свої права не оформила. 25 грудня 2002 року виконавчий комітет Сніжківської сільської ради Ставищенського райну Київської області прийняв рішення № 33 „Про визнання права власності на житловий будинок [PERSON]", яким визнав право власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] як спадкоємець за законом, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги, який в силу частини 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживав разом із спадкодавцею є її син [PERSON] Син спадкодавці, мій брат, [PERSON] в силу статті 1270 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки не подав в передбачений законом термін до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Вважає, що [PERSON] у відповідності до статей 120,123,125 ЦК УРСР та Закону України «Про власність» за життя набула права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] як на частку в майні колгоспного двору та права на спадщину за законом після смерті [INFO] дочки [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS] і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. Сніжківська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлої не видала, що позбавляє мене можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 62,4 кв. метри, житловою площею 28,6 кв. метри, вартістю 43871 гривня. Земельна ділянка на якій розташовані житловий будинок «А-1», прибудова «а», сарай «Б-1», не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою. Позивач просить суд визнати за ним [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 62,4 кв. метри, житловою площею 28,6 кв. метри, вартістю 43871 гривня . В судове засідання позивач та його представник не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Журавлиської сільської ради в судове засідання не прибув. Журавлиська сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника. Третя особа [PERSON] телефонограмою повідомив суд, що позовні вимоги [PERSON] визнає та просить суд розглядати справу у його відсутність. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до господарських книг Сніжківської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1980 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживала мати позивача [PERSON], яка набула права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору. Суд вважає, що [PERSON] у відповідності до статей 120,123,125 ЦК УРСР та Закону України «Про власність» за життя набула права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] як на частку в майні колгоспного двору та права на спадщину за законом після смерті [INFO] дочки [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS] і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. Сніжківська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я [PERSON] не видала, що позбавляє позивач можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 62,4 кв. метри, житловою площею 28,6 кв. метри, вартістю 43871 гривня. Земельна ділянка на якій розташовані житловий будинок «А-1», прибудова «а», сарай «Б-1», не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Як видно із ч.5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) (набрав чинності 3 серпня 2004 року) право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Таким чином, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). Відповідно до п.20 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (затверджених ЦСУ СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26) суспільна група господарства визначається у залежності від роду занять голови господарства (сім'ї). Господарства в яких проживають колгоспні пенсіонери відносяться до господарств колгоспників незалежно від роду занять голови сім'ї. Такі ж вказівки по визначенню суспільної групи двору дані у Постанові Держкомстату СРСР від 12 травня 1990 року. Згідно статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як видно з частини 2 статті 123 ЦК УРСР (1963) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХІІ 15 квітня 1991 року введений в дію Закон України "Про власність". Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням положень ч.1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що після смерті [INFO] [PERSON], спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] набув [PERSON] і оскільки відповідачем Сніжківською сільською радою та третьою особою [PERSON], позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки, Сніжківська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved