Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 28 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11388030000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 37646,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 28.08.2015 року та з оплатою 14,00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення 28.08.2015 року. 20 лютого 2009 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11388030001 та відповідачу було подовжено кінцевий термін повернення кредиту 28.08.2017 року. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11388030001 від 20.02.2009 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 28.08.2008 року укладено договір поруки № 225802. Позивач зазначає, що Банк в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом позивачу не повернув, внаслідок чого банк був змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку, внаслідок чого у них перед банком виникла заборгованість: Таким чином, заборгованість відповідача станом на 13 березня 2013 року становить 446279 грн. 88 коп., яка складається з: · 35395,83 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 282818,87 грн. заборгованість за кредитом; · 20438,01 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 163361,01 заборгованість по процентам за користування кредитом; · 0,00 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 446279 грн. 88 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до суду не з"явився, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заперечень ( пояснень ) щодо заявлених позовних вимог від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до статті 224 ЦПК України, зокрема, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло зави про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11388030000, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 37646,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 28.08.2015 року та з оплатою 14,00 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном погашення 28.08.2015 року. 20 лютого 2009 року було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, згідно якої номер договору змінено на № 11388030001 та відповідачу було подовжено кінцевий термін повернення кредиту 28.08.2017 року. В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11388030001 від 20.02.2009 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк», яке в свою чергу змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] 28.08.2008 року укладено договір поруки № 225802. Відповідач свої обов'язки з повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав, внаслідок чого у них перед банком виникла заборгованість, яка становить 446279 грн. 88 коп. На підставі статті 203 ЦК України Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 553 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Станом на 19.03.2013 року заборгованість відповідачів становить 446279 грн. 88 коп., яка складається з: · 35395,83 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 282818,87 грн. заборгованість за кредитом; · 20438,01 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 163361,01 заборгованість по процентам за користування кредитом; · 0,00 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; Зважаючи на те, що позивач свої обов'язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов'язання відповідачі належним чином не виконують, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] повинні солідарно сплатити заборгованість за кредитним договором, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 203, 526, 553, 625, 629, частини 2 статті 651, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved