Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та стягнення моральної шкоди. Свій позов позивач мотивує тим, що він 03 серпня 2010 року уклав договір позики, оформлений у вигляді розписки з [PERSON] за яким позичив останньому 20 000 гривень та 4 000 доларів США. Відповідач зобов»язувався повернути кошти в сумі 53 000 грн. в строк до 03 лютого 2011 року. Розписка написана [PERSON] власноручно. 01.07.2011 року на прохання [PERSON] було продовжено строк повернення коштів на три місяці. Умови договору відповідачем не виконувались, що привело до утворення заборгованості, яку відповідач добровільно не сплачує незважаючи на прохання позивача. Тому, [PERSON] звернувся до суду вищезазначеним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача борг в сумі 64 800 грн. та 30 000 грн. моральної шкоди, судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, в тому числі і через оголошення, причини неявки суду невідомі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи те, що позивач зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, розглядає справу заочно, у відсутність відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, так як стверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: Згідно розписки від 03.08.2010 року, яку відповідач [PERSON] написав власноруч, він позичив у [PERSON] 20 000 гривень та 4 000 доларів США, які зобов'язувався повернути через шість місяців. Згідно із ст.526 ЦПК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена росписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Оскільки [PERSON] не виконує умови укладеного договору та не виплачує суму боргу, чим істотно порушує умови договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача борг у примусовому порядку. Відповідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд приймає до уваги те, що позивач [PERSON] дійсно пережив моральні страждання в наслідок недобросовісного виконання відповідачем взятих на себе зобов»язань, крім того саме через позику у відповідача було розірвано шлюб, що привело до втрати родини, проте позивачем не обґрунтований вказаний розмір моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, виходячи з принципів розумності та справедливості. Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових витрат. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON]. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved