Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є спадкоємцем по закону майна свого батька, [PERSON], який помер [INFO], в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, та який мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS]. Даний житловий будинок належав матері померлого, [PERSON], яка померла [INFO] в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області. На данний час позивач бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не може, із-за відсутності правовстановлюючого документа на нього. Тому просить суд визнати за ним право власності на вказане майно. В суд представник позивача, представник відповідача, не з»явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. Позивач є спадкоємцем по закону майна свого батька, [PERSON], який помер [INFO], в с.Голубівка Ружинського району Житомирської області, що стверджується: - паспортом серії [NUMBER] виданим 02.10.2009 року Мелітопольським РВ ГУ МВС України в Запоріжській області; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] Голубівською сільською радою Ружинського району Житомирської області; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 14.01.1997 року Голубівською сільською радою Ружинського району Житомирської області; - Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження від 30.11.2011 року; З довідки Голубівської сільської ради Ружинського району Житомирської області( вих. №482 від 01.12.2011р.), вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі №3 за 1996-2000 роки, особовий рахунок[NUMBER] за [PERSON] рахується житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS], і вона була головою двору. З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 09.07.2014р., вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] побудований в 1967 році і має площу 50,4 кв.м., господарські споруди: погріб під частиною господарської будівлі,сарай, сарай, гараж, убиральня, колодязь питний побудований в 1980 році, веранда побудована в 1967 році, літня кухня побудована в 1969 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано. Відповідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна за результатами розгляду заяви №26484275 від 06.09.2014 року надого державним реєстратором прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що [PERSON] була власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по [ADDRESS]. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру наданої державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори, спадкова справа відносно майна [PERSON], яка померла [INFO] не заводилася та заяви про прийняття спадщини не подавалися, але відповідно довідки Голубівської сільської ради Ружинського району Житомирської області №276 від 03.07.2014 року, спадщину після смерті [PERSON], прийняв її син, [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР, як спадкоємець першої черги за законом. Позивач, як вбачається зі спадкової справи №251/2014, заведеної державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON], прийняв спащину по заповіту у встановлений законодавством строк подавши відповідну заяву в нотаріальну контору. Інших спадкоємців, які прийняв спадщину не має. Проте як вбачається з листа державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 01.08.2014р., за вих.№13288/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнаня за позивачем права власності на спадкове майно [PERSON]:житловий будинок з господарськими спорудами.

Outcome: approved