Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» до Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області , [PERSON] за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» про звільнення майна з під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.06.2008року між: ВАТ "Ощадбанк" в особі філії - Вінницьке міське відділення №8672 ВАТ « Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 1404. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит в сумі 447511 грн. зі сплатою 20 % річних на строк до 17.06.2028 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 17.06.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В., відповідно до якого Позичальником було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме : земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1993 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2009 року Ленінським районним судом м. Вінниці було винесено ухвалу по цивільній справі № 2 - 1676/09 про накладення арешту на все майно, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO] та направлено для виконання до Першої Вінницької державної нотаріальної контори. У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань Позичальником Банк змушений був звернутися до суду щодо стягнення кредитної заборгованості в судовому порядку, в зв'язку з чим, 15 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в ході розгляду цивільної справи № 2 - 829/10 було ухвалено рішення. Задовольняючи прокурорський позов в інтересах Банку суд присудив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу позичальника, надавши Банку право самостійної його реалізації. Рішення суду набуло законної сили 26.04.2010 року. Крім того, 30 жовтня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено ухвалуза текстом якої ухвалено: « Надати АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» право подання та отримання в будь - яких установах, підприємствах, організаціях та реєстрації права власності на нерухоме майно у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах» та нотаріусів, реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, будь - яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державі реєстрів, довідки, дублікат договору купівлі - продажу земельної ділянки), необхідних продажу земельної ділянки, площею 0,1993 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки № 5395 від 17.06.2008 року» . Ухвала набула законної сили 05.11.2014 року. Таким чином, як зазначає позивач в своїй заяві, Банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, тому наявність накладеного арешту порушує майнові інтереси Банку та перешкоджає в подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості Позичальника. Зазначені обставини, змусили позивача звернутися до суду з відповідною позовною заявою, відповідно до якої позивач просить суд зобов'язати Реєстраційну службу Вінницького РУЮ Вінницької області звільнити з-під арешту іпотечне (нерухоме) майно, а саме земельну ділянку, площею 0,1993 га. кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS], яке належить на праві власності [PERSON], який був накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 13.02.2009 року по цивільній справі № 2 - 1676/09 про накладення арешту на все майно . В судове засідання представник позивача через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати в відсутність представника Банку, позовні вимоги заявлені Банком просив задоволити в повному обсязі. Крім того, в разі повторної неявки відповідачів, не заперечував проти заочного розгляду цивільної справи. Представник Реєстраційної служби Вінницького РУЮ в судове засідання не з'явився, проте через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи в відсутність представника відповідача, при розгляді даної справи покладався на думку суду. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - ПАТ КБ « Приват Банк» в судове засідання повторно не з'явилися. Судом направлялися повідомлення відповідачам про дату та місце судового розгляду, яке повернулось з відміткою про закінчення терміну зберігання . У відповідності до ст. 74 ЦПК України, відповідача [PERSON] та третю особу , представника ПАТ КБ « Приват Банк» повідомлено про час та місце судового розгляду через оголошення в пресі газета « Вінниччина». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. 17.06.2008року між: ВАТ "Ощадбанк" в особі філії - Вінницьке міське відділення №8672 ВАТ « Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за № 1404.Відповідно до умов кредитного договору відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 447511 грн. зі сплатою 20 % річних на строк до 17.06.2028 року ( а.с. 7-10) . З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 17.06.2008 року було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В . Відповідно до умов п.1.2 Договору іпотеки Позичальником було передано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0.1993 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 11-12 ). Ухвалою суду Ленінського району м. Вінниці від 13.02.2009 року по цивільній справі № 2 - 1676/09 було накладено арешт на все майно, що належить на праві приватної власності [PERSON], [INFO] та направлено ухвалу для виконання до Першої Вінницької державної нотаріальної контори ( а.с. 6) . 15 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в ході розгляду цивільної справи № 2 - 829/10 було ухвалено рішення про задоволення позову. Задовольняючи прокурорський позов в інтересах Банку суд присудив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу позичальника, надавши Банку право самостійної його реалізації. Рішення суду набуло законної сили 26.04.2010 року ( а.с. 4). Крім того, 30 жовтня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було винесено ухвалу за текстом якої ухвалено:« Надати АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» право подання та отримання в будь - яких установах, підприємствах, організаціях та реєстрації права власності на нерухоме майно у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК при ДКУ по земельних ресурсах» та нотаріусів, реєстраційній службі Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, будь - яких документів (їх копії, дублікати, витягів з державі реєстрів, довідки, дублікат договору купівлі - продажу земельної ділянки), необхідних продажу земельної ділянки, площею 0,1993 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки № 5395 від 17.06.2008 року» . Ухвала набула законної сили 05.11.2014 року ( а.с.5). Таким чином Банк, як іпотекодержатель, має першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладеного арешту порушує майнові інтереси Банку та перешкоджає в подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитної заборгованості Позичальника. Згідно ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадку, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту його нотаріального посвідчення. П. 1 ч.1 ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлює, що до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, що виникає на підставі договору. Згідно ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженням. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановлених цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до договору застави укладеного між позивачем та [PERSON], остання передала в заставу банку земельну ділянку, площею 0,1993 га. кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS], в зв'язку з невиконанням умов кредитного договору № 1404 прокурор м. Вінниці в інтересах держави ВАТ «Ошадбанк» в особі філії Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» подав до Ленінського районного суду м. Вінниці позовну заяву про звернення стягнення на заставлене майно шляхом його продажу банком з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі продажу за ціною визначеною суб'єктом оціночної діяльності та погодженої з іпотекодавцем. Рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 15.04.2010 року, яке набуло законної сили 26.04.2010 року, позов прокурора м. Вінниці задоволено. Таким чином позивач є заставодержателем і має першочергове право на задоволення свої майнових претензій щодо заставленого майна, чому перешкоджає накладений арешт, в зв"язку з чим порушене право позивача підлягає до відновлення, шляхом постановлення судового рішення про задоволення позову. Згідно тексту позовної заяви позивач стягнення судових витрат не потребує. На підставі викладеного, ст.ст. 585 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та

Outcome: approved