Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який уточнив 09 грудня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 серпня 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0564-56-08, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 10 000,00 грн., який зобов"язався повернути до 22 серпня 2011 року. Відповідач в порушення умов кредитного договору допустила прострочення повернення кредитних коштів, у звязку із чим, станом на 28 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором становить 62 274, 73 грн., що включає: - заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн.; - заборгованість по відсоткам 47 699, 73 грн.; - індекс інфляції за період з вересня 2008 року по квітень 2014 року 4575 грн. Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду із даним позовом, в якому уточнивши свої позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 0564-56-08 від 22 серпня 2008 року в сумі 62 274, 73 грн та судові витрати по справі у сумі 379, 14 грн. Предсьтавник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку; до суду надав письмову заяву, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи, росить справу розглядати без своєї присутності, озовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 44). Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час і місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомила, письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 22 серпня 2008 року між Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0564-56-08, за умовами якого кредитодавець зобовязався надати позичальнику грошові кошти у сумі 10 000 грн., та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 45 % річних на залишок суми кредиту, строком користування до 22 серпня 2011 року (а.с. 8-12). Позивач виконав умови кредитного договору видавши відповідачу грошові кошти на підставі видаткового видаткового ордеру № б/н від 22 серпня 2008 року на суму 10000,00 грн. (а.с.13). Згідно із п.7.1 кредитного договору, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (а.с. 11) Однак в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого за нею, станом на 28 квітня 2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № 0564-56-08 від 22 серпня 2008 року, яка становить 62 274, 73 грн, що включає: - заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн.; - заборгованість по відсоткам 47 699, 73 грн.; - індекс інфляції за період з вересня 2008 року по квітень 2014 року 4575 грн, що паідтверджується розрахунком позивача в уточненій позовній заяві (а.с. 25, 26). Про наявність заборгованості відповідач повідомлялась досудовою вимогою № 104 від 25 квітня 2014 року (а.с.14). Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. В свою чергу згідно кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобовязаний: 1) сплачувати заборгованість перед банком; 2) сплачувати банку проценти за користування кредитом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 62 274, 73 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 622, 74 грн (а.с. 1, 24). На підставі викладеного,

Outcome: approved