Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що він за договором дарування від 07.04.95 р., посвідченим нотаріально, є власником [ADDRESS]. На що йому 07.04.95 р. начальником Волинського облбюро інвентаризації було видано реєстраційне посвідчення. Його матір, яка подарувала йому вказану вище квартиру, померла 21.06.13 р.. Після смерті останньої йому стало відомо, що за рішенням виконкому матері було свідоцтво про нерухомість за № 289\~ 179 91, що порушує його права. А тому просить позов задовольнити, визнати вищезазначене свідоцтво недійсним. Позивач в судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо подав суду заяв з проханням справу розглядати у відсутності його представника. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності особи, яка не зявилась. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до повного задоволення. Та обставина, що [PERSON] померла 21.06.13 р. у м. Ковелі Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1 ЕГ № 143299, виданого 21.06.13 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з копіями: реєстраційного посвідчення, виданого Волинським облбюро техінвентаризації у грудні 1994 р. за № 529, довідки характеристики № 23 348, виданої у 1995 р., у власності [PERSON] значиться [ADDRESS], з врахуванням довідки ЖБК Весна № 276, виданої 25.12.89 р.. З грудня 1994 р. у [PERSON] виникло право приватної власності щодо вищезазначеної квартири, згідно з положеннями ЦК України (1963 р.) Як слідує з копії договору дарування (квартири) від 07.04.95 р., [PERSON] як даритель та власник вищезазначеної квартири згідно з довідкою ЖБК Весна від 25.12.89 р. № 76 і реєстраційного свідоцтва у Волинському бюро техінвентаризації № 629, подарувала позивачеві як обдарованому вищезазначену квартиру. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Та обставина, що [PERSON] повторно оформила на своє імя право власності на вищезазначену квартиру з врахуванням даних довідки № 61 від 30.09.09 р.., виданої ЖБК Весна, стверджується матеріалами інвентаризаційної справи, заведеної КП Волинське облбюро техінвентаризації у 2009 р., де мається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Ковельською міськрадою 20.11.09 р. на підставі рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області від 12.11.09 р. № 545 на ім"я [PERSON]. Ця ж обставина стверджується і випискою з рішення виконкому Ковельської міськради Волинської області від 12.11.09 р. № 545. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] за життя оформила своє право власності на вищезазначену квартиру у 1994 р., про що їй було видано реєстраційне посвідчення № 529. На основі цього 07.04. 95 р. вона подарувала квартиру позивачеві. Однак, у 2009 р. за зверненнями [PERSON] за рішенням виконкому Ковельської міськради від 12.11.09 р. № 545 [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на цю ж квартиру повторно, хоча за станом на 12.11.09 р. її власником вона не була. Рішенням виконкому від 12.11.09 р. № 545 цю обставину, а також наявність реєстраційного посвідчення на цю ж квартиру на імя [PERSON] № 529 за 1994 р. враховано не було. Таким чином право позивача було порушено. А тому позов слід задовольнити повністю та визнати оспорюване свідоцтво недійсним. На підставі наведеного,

Outcome: approved