Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON], в якому просить: стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] 47700 гривень передплати за виконання будівельних робіт; стягнення судових витрат в розмірі 479,00 грн.. Згідно Ухвали Каланчацького районного суду Херсонської області від 06.04.2015 року судове засідання проведено в режимі відео-конференції. Представник позивача [PERSON] (діє згідно договору про надання правової допомоги та представництво від 02.07.2014 року) та позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та пояснили, що 09.06.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір виконання робіт № 09062014. Відповідно умов пункту 1.1. Договору Відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати доручення з монтажу криши 50 м2 з профнастилу, монтажу паркану з профнастилу 10 м/пог., монтажу сходів з металу, монтажу сайдингу 60 м2. Вказані роботи, необхідно було зробити на дачній ділянці. Вартість робіт повинна була скласти 35000 (тридцять п'ять тисяч) гривень. Але оскільки дачна ділянка знаходиться за межами міста Херсона та необладнана електроенергією, загальна сума будівельних робіт склала 49000 (сорок дев'ять тисяч) гривень. Вказану суму, відповідно пункту 4.2. Договору [PERSON] передала відповідачу двома сумами, спочатку 22000 (двадцять дві тисячі) гривень та через декілька днів ще 27000 (двадцять сім тисяч) гривень. Також [PERSON] передала ключі від дачного будинку. Згідно договору, а саме пункту 5.2.2., відповідач був зобов'язаний приступити до виконання робіт протягом 2 (двох) робочих днів з моменту узгодження: об'ємів виконання робіт, який був узгоджений перед підписанням договору. Однак, в порушення умов договору, відповідач ФОП [PERSON] до теперішнього часу не виконав взятих на себе зобов'язань. В судовому засіданні позивач [PERSON] просить задоволити заявлені позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] (діє згідно договору про надання правової допомоги та представництво від 02.07.2014 року), заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації, а саме: оголошенням в газеті "Урядовий кур"єр" від 14 .03.2015 року № 47 (5421) . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши доводи позивача, представника позивача, вивчивши та перевіривши матеріали справи, суд встановив. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 1 частини 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків передбачає договори та інші правочини. В ході розгляду справи, судом встановлено, що 09 червня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір виконання робіт № 09062014. Згідно до умов пункту 1.1. Договору, відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати доручення з монтажу криши 50 м2 з профнастилу, монтажу паркану з профнастилу 10 м/пог., монтажу сходів з металу, монтажу сайдингу 60 м2. Вказані роботи, необхідно було виконати на дачній ділянці. Вартість робіт згідно домовленості сторін по справі склала 35000 (тридцять п'ять тисяч) гривень. Однак оскільки дачна ділянка знаходиться за межами міста Херсон та необладнана електроенергією, загальна сума будівельних робіт склала 49000 (сорок дев'ять тисяч) гривень. Вказану суму, відповідно пункту 4.2. Договору позивач [PERSON] передала відповідачу двома сумами, спочатку 22000 (двадцять дві тисячі) гривень та через декілька днів ще 27000 (двадцять сім тисяч) гривень, а також позивач [PERSON] передала відповідачу ключі від дачного будинку. Згідно пункту 5.2.2. договору, відповідач був зобов'язаний приступити до виконання робіт протягом 2 (двох) робочих днів з моменту узгодження: об'ємів виконання робіт, який був узгоджений перед підписанням договору. В порушення умов договору, відповідач ФОП [PERSON] не виконав взятих на себе зобов'язань, та почав переховуватись від позивача, шляхом ігнорування звернень позивача та відсутністю за фактичним місцем знаходження ФОП [PERSON] та місцем реєстрації (адреса фактичного місця знаходження: [ADDRESS]) . Через 2 місяця після укладання договору [PERSON] змогла зустрітись з відповідачем - ФОП [PERSON] , який повернув позивачу на її вимогу 1300 грн. та визнав борг на загальну суму 47700 грн., але в подальшому відповідач зник, гроші не повернув. Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень … Поведінка ФОП [PERSON] , наявні в матеріалах справи докази, факт визнання боргу за невиконання умов договору і часткове повернення боргу відповідачем ФОП [PERSON] позивачу [PERSON] дають суду підстави вважати позовні вимоги обгрунтованими, а обставини, викладені позивачем в позові - доведеними та переконливими. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання. Згідно із вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою ч.1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню . Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved