Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що між відповідачем та ПАТ «Астра Банк», права вимоги якого передано ПАТ «Дельта Банк», було укладеного кредитний договір згідно з яким [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 14500, 00 грн. У зв»язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, про що позичальник неодноразово повідомлявся, станом на 23.10.2014 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 24241,63 грн. яка складається з: тіло кредиту - 12877,74 грн., відсотки - 2890,37 грн., комісія - 8473,52 грн. Заочним рішенням Ріпкинського районного суду від 23.12.2014 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 23.12.2014 року, та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Незаконність оскаржуваного рішення суду апелянт обґрунтовує тим, що з відповідача слід стягнути кредитну заборгованість в сумі 24241,63 грн., оскільки зобов»язання за кредитним договором щодо повернення кредиту позичальником належним чином не виконуються, на підставі чого і утворилась заборгованість. В скарзі апелянт зазначає, що своїми діями суд першої інстанції взагалі звільнив відповідача від взятих на себе зобов»язань. Не надання уточненого розрахунку не є підставою для відмови в позові, оскільки кредитний договір є чинний. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, судові повістки направлені за адресою реєстрації відповідачки повернулись на адресу апеляційного суду з відміткою «за даною адресою не проживає», що в силу п. 2, 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, особа вважається належним чином повідомленою. Вислухавши суддю-доповідача, представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального права. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявляючи вимоги новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» не надав розрахунку боргу із врахуванням заочного рішення Ріпкинського районного суду від 29.01.2013 року (справа № 743/13/13-ц) про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «АСТРА БАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 15731 грн. 13 коп., а тому суд позбавлений можливості самостійно визначити як характер, так і розмір заборгованості. З таким висновком районного суду не погоджується апеляційний суд, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів справи, 03.03.2012 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 330003034591014, згідно з яким остання отримала кредит в сумі 14500,00 грн. з терміном користування 36 місяців, з 03.03.2012 року по 03.03.2015 року (а.с. 4 - 10). 02.12.2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до п. 2 якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «АСТРА БАНК» продає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами, що забезпечує виконання боргу або будь-якого іншого зобов'язання, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «АСТРА БАНК» як кредитора (стає новим кредитором). 29.08.2014 року на адресу [PERSON] була направлена досудова вимога (а.с. 17), в якій вказувалось про наявність, станом на 28.08.2014 р., у останньої простроченої заборгованості в сумі 20 944,17 грн. та про необхідність її сплати та про можливість звернення до суду про стягнення загальної суми заборгованості в сумі 24 241,63 грн., яка була направлена на адресу реєстрації відповідачки: смт.Ріпки, вул.Попудренка, 11/8, що підтверджено реєстром № 02.09.2014/01 та квитанцією Укрпошти (а.с. 18). З додатку до Акту приймання-передачі Прав Вимоги (договір купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013 р.) (а.с. 16) вбачається, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 330003034591014, укладеного 03.03.2012 року між ПАТ "АСТРА БАНК" та [PERSON] по таким позиціям: нараховані несплачені відсотки в валюті кредиту (строкові) - 175 грн. 12 коп.; нараховані несплачені відсотки в валюті кредиту (прострочені) - 2715 грн. 25 коп.; нараховані несплачені комісії в валюті кредиту (строкові) - 256 грн. 51 коп.; нараховані несплачені комісії в валюті кредиту (прострочені) - 3980 грн. 25 коп.; фактичний розмір невиконаного грошового зобов'язання (Приведена вартість майнових прав вимоги за кредитним договором) - 20 004 грн. 87 коп. З довідки (вих. від 23.10.2014 р.) начальника управління супроводження операцій фізичних осіб АТ «Дельта Банк» Яремин Б.В. вбачається, що: - заборгованість за кредитним договором № 8_330003034591014, станом на 23.10.2014 року, складає 15 768 грн. 11 коп., що згідно курсу НБУ складає 24 241 грн. 63 коп., в т.ч.: по тілу кредиту в розмірі 12 877 грн. 74 коп.; по відсотках в розмірі 2 890 грн. 37 коп.; по комісії в розмірі 8 473 грн. 52 коп.; з них прострочена заборгованість за кредитним договором № 8_330003034591014, станом на 23.10.2014 року, складає: по тілу кредиту в розмірі 10 533 грн. 37 коп.; по відсотках в розмірі 2 890 грн. 37 коп.; по комісії в розмірі 8 473 грн. 52 коп. Встановлено, що відступлення права вимоги за кредитним договором відбулося після ухвалення судового рішення. Відступлення права вимоги та правонаступництво є різними правовими категоріями та регулюються різними нормами чинного законодавства, що випливає з положень ч. 1 ст. 512 ЦК України, яка визначає відступлення права вимоги та правонаступництво як окремі підстави заміни кредитора у зобов'язанні. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 516 ЦК України також передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, відступлення права вимоги, виходячи з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, полягає у заміні кредитора в конкретному зобов'язанні внаслідок передання ним певних своїх прав іншій особі за правочином (договором) (сингулярне правонаступництво). Таким чином, виходячи з системного аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з порушенням норм процесуального права, оскільки заочним рішенням Ріпкинського районного суду від 29.01.2013 року позовні вимоги ПАТ «АСТРА БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «АСТРА БАНК» заборгованість за кредитним договором, в розмірі 15731,13 грн. станом на 07.12.2012 року, таким чином провадження в справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю. При цьому слід врахувати, що у зв'язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з правовідносин, у зв'язку із чим припиняється її статус і її заміна проводиться належним кредитором під час виконавчого провадження відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 378 ЦПК України. Відповідно до матеріалів справи № 743/13/13-ц за позовом ПАТ «АСТРА БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором містяться дані, щодо вручення виконавчого листа ПАТ «АСТРА БАНК» (а.с. 49, 50). Крім того, є необґрунтованим і висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» щодо заборгованості по кредитному договору № 330003034591014 за період з 08.12.2012 року по 23.10.2014 року, оскільки виходячи з заявлених позовних вимог слід дійти висновку, що стягненню підлягають лише заборгованість в сумі 24241,63 грн. - 15731,13 = 8510,5 грн., з них по нарахованих відсотках в розмірі 2890,37 грн. - 746,98 грн. = 2143,39 грн. та заборгованість по виплаті комісії в розмірі 7146,77 грн. - 1326,75 грн. = 6376,11 грн. За таких обставин апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню частково, заочне рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК України скасуванню з постановленням нового рішення, про задоволення позову щодо заборгованості по кредитному договору № 330003034591014 за період з 08.12.2012 року по 23.10.2014 року та закриттям провадження в частині позовних вимог щодо заборгованості за кредитним договором, в розмірі 15731,13 грн. станом на 07.12.2012 року. Оскільки апеляційна скарга позивача задовольняється частково, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» слід стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог у розмірі (8510,5 грн.) 85,5 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції, та за розгляд справи в апеляційній інстанції 42,75 грн.

Outcome: partial