Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» № 43/119/07-Ф від 02.06.2008 року у розмірі 38829 грн. 14 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 02 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» № 43/119/07-Ф, на суму 65460 грн., на придбання автотранспортного засобу з терміном погашення до 15.06.2015р. зі сплатою відсоткової ставки 20,5 % річних. На виконання п.1.1. Договору «Автопакет» №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. позивачем було видано кредит [PERSON] на вищевказану суму. Факт отримання коштів засвідчується заявою про видачу готівки № 702 від 02.06.2008р. Відповідно до п.2.2.1. Договір "Автопакет" №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. Позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п. 1.13.1. Цього Договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку передбаченому п.2.2.3. Цього Договору, шляхом сплати сплати мінімального необхідного платежу, розмір якого складає 1 467.47 грн. Відповідно до п. п. 5.1 , 5.2. Кредитного Договору у разі прострочення позичальником строку сплати мінімального необхідного платежу по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником вимог п.п.4.3.1., 4.З.2., 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього Договору, Позичальник зобов"язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% від суми Кредиту, визначеного п.1.1. Цього договору, за кожен випадок. Згідно п.3.2.1. цього Договору Поручитель [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов»язується відповідати перед Банком за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з Договору "Автопакет" №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. Відповідно п.3.2.2.,3.2.4. цього Договору Поручитель відповідає перед Банком, у тому ж об»ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене право Банку вимагати виконання зобов»язань, вказаних у цьому договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов»язань у повному об»ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Проте умови Договору порушені Позичальником, зобов»язання ним не виконуються, кредит не повертається. Відповідно до п.4.2.4. Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов»язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором. Станом на 21.01.2015р. заборгованість по Договору «Автопакет» №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. становить 38 829,14 грн. з них: 27 358,94 грн. - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена); 3098,67 грн. - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена); 1825,53 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 6546,00 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору. Згідно ст.. 1054 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених Договором. П.1 ст.1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а у разі відсутності іншої домовленості сторін - проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Представник позивача в судове засідання не з?явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, зокрема пояснили, що за період з 20 лютого 2015 року по 11 червня 2015 року ними оплачено 5000 грн., а тому просять позов задоволити за мінусом цієї суми. Додатково пояснили, що така заборгованість виникла у зв»язку з важким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення відповідачів, беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставинах, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 02 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] було укладено Договір «Автопакет» № 43/119/07-Ф, на суму 65460 грн., на придбання автотранспортного засобу з терміном погашення до 15.06.2015р. зі сплатою відсоткової ставки 20,5 % річних. На виконання п.1.1. Договору «Автопакет» №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. позивачем було видано кредит [PERSON] на вищевказану суму. Факт отримання коштів засвідчується заявою про видачу готівки № 702 від 02.06.2008р. Укладаючи Кредитний договір та вступаючи у кредитні правовідносини, сторони погодилися, що їх правовідносини будуть регламентуватися наступними нормами: ст.. 1049 ЦК України, якою передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі...) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] як позичальник зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення усіх, виданих на підставі Кредитного договору коштів, сплачувати відсотки та усі інші, передбачені договорами платежі, у визначеному ними порядку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - відповідно до ст. 526 ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Кредит завжди видається на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування, а ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання (у тому числі сплачувати проценти) припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На цій підставі позичальник зобов'язаний сплачувати Кредитору проценти за весь час користування кредитом, у тому числі - за весь час прострочення. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (п. 2 ст. 551 ЦК( України). Відповідач не виконав вимог Банку, і до цього часу зобов'язання, які є предметом цього позову залишаються невиконаними. Враховуючи все вищенаведене у відповідача утворився та існує перед Банком борг за Кредитним договором, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у Розрахунку заборгованості, що є додатком до цього позову. (а.с. 5-6) Згідно вказаного розрахунку, станом на 21.01.2015р. заборгованість по Договору «Автопакет» №43/119/07- Ф від 02.06.2008р. становить 38 829,14 грн. з них: 27 358,94 грн. - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена); 3098,67 грн. - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена); 1825,53 грн.- пеня за прострочення сплати кредиту; 6546,00 грн. - штраф за порушення умов кредитного договору, таким чином виходячи з вказаного розрахунку та з врахуванням здійснених відповідачами оплат (20.02.2015р. - 1500 грн.; 10.03.2015р. - 1500 грн.; 24.04.2015рю - 1000 грн. та 11.06.2015р. - 1000 грн.) стягненню підлягають кошти в сумі (38829,14 грн. - 5000 грн.) 33829,14 грн. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором було укладено Договір Поруки, поручителем за якими виступає [PERSON]. Згідно з вимогами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Укладеним договором поруки, який забезпечує виконання зобов'язань позикоодержувача перед ПАТ КБ «Надра» не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже [PERSON] відповідає перед ПАТ КБ «Надра» як солідарний із [PERSON] боржник. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем - позивачем гроші, став зобов'язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Outcome: approved