Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.05.2016 року о 10 год. 40 хв. в м. Буча по вул. Шевченка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) "Suzuki" д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] ; 2) Mitsubishi д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Вказують, що постановою від 8 червня 2016 року у справі №367/4271/16-п відповідача було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначають, що цивільно-правова відповідальність потерпілого не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 30.06.2016р., та заявою про виплату страхового відшкодування від 19.07.2016р. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 30569,77 грн. Крім того, зазначають, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 31119,77 грн. У зв`язку з наведеним просили суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 31119,77 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Плясов О.В. в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити по тим підставам, що на час скоєння ДТП у відповідача був поліс обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правововї відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 7855818, та у зв`язку з чим відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП повинна була відшкодовувати страхова компанія ПАТ «Європейський страховий союз», яка є страховиком за вказаним полісом ОСЦПВ ВНТЗ. Суд, дослідивши письмові докази по справі, поданий відповідачем відзив на позовну заяву, вислухавши думку сторони відповідача, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено що в позовній заяві Позивач зазначає про те, що внаслідок ДТП, яка сталася за участю Відповідача [PERSON] 21.05.2016 року у м. Буча було спричинено матеріальну шкоду іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] . На користь потерпілого [PERSON] Позивач виплатив суму шкоди, яка склала на момент виплати 31 119 грн. 77 коп., що підтверджується відповідними документами. Виплату відшкодування на користь потерпілого [PERSON] . Позивач здійснив на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тим, як вказано у позові, що водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, автомобіль марки "Suzuki" д.н. [NUMBER] , яким керувала Відповідач, був забезпечений на момент ДТП полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ № 7855818 від 15.02.2016 року, який діяв на момент ДТП (термін дії з 00 год. 00 хв. 16.02.2016 року по 15.02.2017 року включно, " що стверджується копією вказаного полісу. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-11 зазначено, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову, встановивши, що позивач не звертався до страховика відповідача та не отримав його відмову у виплаті страхового відшкодування, а відразу пред`явив вимогу до відповідача. Таким чином, проаналізувавши доводи та аргументи, викладені в позові, дослідивши подані сторонами докази, враховуючи, що відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП повинно було здійснюватися СК ПрАТ «Європейський страховий союз», яка є страховиком за вказаним полісом ОСЦПВ ВНТЗ, суд відмовляє в задоволенні вимог в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed