Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач добровільно кошти на утримання сина не надає, дитина знаходиться повністю на її утриманні, а на даний час продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Ухвалою Чернігівського районного суду від 01 квітня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін. 05 травня 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, ухвалою Чернігівського районного суду від 11 травня 2021 року відповідачу відмовлено у поновленні строку на подання відзиву на позов. Відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними доказами. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 травня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На час розгляду справи [PERSON] навчається за договором на 1 курсі навчально-наукового інституту економіки Національного університету «Чернігівська політехніка» з 28 вересня 2020 року, на денній формі навчання. Строк закінчення навчання 30 червня 2024 року (а.с.13). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно довідки Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 01 квітня 2021 року [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Разом з нею за зазначеною адресою зареєстрований та проживає її син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки по справі встановлено, що їх спільний з відповідачем син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги . Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, тому кошти на його утримання необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів з відповідача суд враховує наступне. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працює та має можливість надавати утримання, наявність у нього малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , потребу спільної дитини сторін [PERSON] в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, та вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну його навчання, тобто до 30 червня 2024 року. Суд вважає, що саме за умови стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі будуть забезпечені передбачені законом права як самого відповідача так і його сина, який потребує матеріальної допомоги. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial