Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить зобов`язати звільнити і повернути раніше орендоване приміщення та передати його Орендодавцю/Позивачу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стягнути заборгованість за орендною платою в розмірі 5147 гривень 10 копійок, неустойку, нараховану відповідно до ст.785 ЦК України в розмірі 27431 гривня 20 копійок та судові витрати у справі. 07.11.2018 р., 26.03.2019 р., 25.03.2020р. позивачем подані заяви про збільшення позовних вимог. Заява від 25.03.2020 р. повернута позивачу, оскільки подана після закриття підготовчого провадження. Відповідно до заяви від 26.03.2019 р. позивач просить зобов`язати звільнити і повернути раніше орендоване приміщення та передати його Орендодавцю/Позивачу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , стягнути заборгованість за орендною платою в розмірі 5147 гривень 10 копійок, неустойку, нараховану відповідно до ст.785 ЦК України в розмірі 82353 гривня 60 копійок та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.03.2017 р. між Київським учбово-виробничим підприємством № 1 Українського товариства сліпих та [PERSON] укладено Договір оренди нежилого приміщення № 8, відповідно до якого відповідач отримала в оренду приміщення під склад площею 90,3 кв.м. (3-поверх млина), а [PERSON] прийняла у тимчасове строкове платне користування приміщення згідно приймально-здавального акту. 31.12.2017 р. закінчився строк дії Договору оренди. 14.12.2017 р. [PERSON] надіслано листа, в якому повідомлено про необхідність до 03.01.2018 р. повернути орендоване майно Орендодавцю. Позивач посилається на те, що з жовтня 2017 р. [PERSON] не сплачує за надання послуг оренди, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в розмірі 5147 гривень 10 копійок. На підставі положень ст.785 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача в зв`язку з неповерненням орендованого майна неустойку. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечує проти задоволення заявлених вимог, посилаючись на відсутність акту приймання-передачі орендованих приміщень до договору оренди від 22.03.2017 р., який повинен був бути складений протягом 3-х днів з моменту підписання договору, невірне визначення в договорі приміщень, які орендуються, оскільки згідно акту приймання-передачі приміщень від 01.03.2017 р., який наданий позивачем, орендуються приміщення на 2 поверсі млина, а в договорі в оренду передані приміщення на 3 поверсі млина. Крім того, відповідач зазначає, що орендна плата не сплачується саме з вини позивача, оскільки в зв`язку з конфліктом, який виник між директором підприємства та відповідачем, як працівником УТОС № 1, перестали надаватись документи для сплати орендної плати. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору оренди приміщень від 22.03.2017 р. Відповідач та її представник в ході судового розгляду заперечували проти задоволення позову, звернувши уваги суду на відсутність акту приймання-передачі приміщень до договору від 22.03.2017 р. та зазначення різних приміщень в договорі оренди та в акті приймання-передачі від 01.03.2017 р., який долучений до позовної заяви. Також представник відповідача зазначив про наявність конфлікту між директором Київського учбово-виробничого підприємства № 1 УТОС [PERSON] та [PERSON] , що стало підставою для припинення допуску відповідача на територію підприємства та орендовані приміщення, а також припинення видачі платіжних документів для сплати орендної плати. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. (ст.762 ЦК України). Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що 22.03.2017 р. між Київським учбово-виробничим підприємством № 1 УТОС та [PERSON] укладено Договір № 08 оренди нежилого приміщення, відповідно до якого Орендар прийняв у тимчасове строкове платне користування приміщення згідно приймально-здавального акту за адресою: [ADDRESS] УВП № 1 УТОС , загальною площею приміщення 90,3 кв.м.: приміщення під склад на 3-му поверсі млина. Згідно п.3.1 Договору оренди приміщення та майно, що орендуються, передаються Орендодавцем та приймають Орендарем протягом 3-х днів з моменту укладання цього Договору. Протягом строку, визначеного в п.3.1 Договору Орендодавець повинен звільнити приміщення, що орендується та підготувати його до передачі Орендарю. В силу п.3.3 Договору оренди № 08 передача приміщення і майна, що орендується, здійснюється за актом здачі-приймання, підписання якого свідчить про фактичну передачу таких в оренду. Строк дії договору встановлений з 01.03.2017 р. до 31.12.2017 р. Відповідно до п.5.1 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати за 1 кв.м складає: приміщення під склад площею 90,3 кв.м. 19 грн (з ПДВ) - (3поверх млина), а всього 1715,780 грн. за місяць. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).. Звертаючись до суду, позивач просить зобов`язати відповідача звільнити і повернути раніше орендоване приміщення за адресою: [ADDRESS] , без визначення характеристик зазначеного приміщення, однак, в позовній заяві, як на підставу звернення до суду, посилається на договір оренди № 08 від 22.03.2017 р. Матеріали справи не містять акту здачі-приймання приміщень площею 90,3 кв.м. на 3 поверсі млина, який повинен був бути підписаний сторонами на виконання п.3.3 Договору оренди і свідчити про фактичну передачу приміщень Орендарю. Отже, в даному випадку, позивачем не доведено факт передачі відповідачу в оренду приміщень, зазначених в Договорі оренди № 08 від 22.03.2017 р. Натомість, позивачем долучений до матеріалів справи приймально-здавальний акт від 01.03.2017 р. відповідно до якого Київське УВП № 1 УТОС передало ФОП [PERSON] в оренду приміщення на 2 поверсі млина, площею 90,3 кв.м. для використання під склад. Однак, зазначений доказ не може підтверджувати факт передачі приміщень за договором від 22.03.2017 р., оскільки даний акт підписаний до укладання Договору оренди № 08, містить посилання на інші приміщення передані в оренду, відмінні від тих, які вказані в Договорі, а крім того, даний акт підписаний з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а договір від 22.03.2017 р. укладено з фізичною особою [PERSON] . Тобто, надані позивачем письмові докази не є належними та достатніми для підтвердження передачі [PERSON] приміщень за Договором оренди № 08 від 22.03.2017 р., а отже позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача повернути такі приміщення не підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не доведено ні при зверненні до суду, ні в ході судового розгляду факт передачі приміщень в оренду за Договором від 22.03.2017 р., а вимоги щодо стягнення заборгованості за орендною платою та неустойки в зв`язку з неповерненням орендованих приміщень є взаємов`язаними безпосередньо з встановленням факту оренди таких приміщень, то дані вимоги не можуть бути задоволені. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed