overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом заявленим до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 23 жовтня 2006 року у відділі РАЦС Кузнецовського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №333. Від спільного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON]. [PERSON] та [PERSON], які проживають з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилось невдалим і шлюбні відносини лише погіршуються, оскільки у відповідача та позивачки різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння. Часті лайки негативно впливають на малолітніх дітей, відповідач зловживає спиртними напоями і тривалий час відсутній дома, не цікавиться здоров*ям дітей, матеріально не допомагає. Відповідач часто б'є позивачку, внаслідок чого вона змушена визивати дільничного інспектора міліції. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і сімя існувати не може, вважає, що єдиний вихід з даної ситуації це розірвання шлюбу. Позивачка просить розірвати шлюб і дозволити їй залишити прізвище «[PERSON]», дітей залишити проживати з нею, на примирення не згідна. Позивач направила" до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, у разі неявки відповідача згідна на заочний розгляд. Відповідач до суду не з'явився, хоч судова повістка йому направлена за місцем реєстрації. Згідно ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам за місцем їх проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно відповіді начальника Кузнецовського PC УДМС місце реєстрації відповідача: [ADDRESS]. тому судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Сторони у шлюбі мають малолітніх дітей, котрих слід залишити з матір'ю. На даний час сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюб носить формальний характер, відмова в розірванні шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. В матеріалах справи є свідоцтво про шлюб зареєстрований 23.10.2006 року між [PERSON] та [PERSON], котрій прізвище після реєстрації шлюбу змінено на [PERSON]. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб розпався остаточно і є підстави для його розірвання та стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання державного акту недійсним та зобов"язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті залдишилось спадкове майно, яке позивач має оформити. Однак при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину через те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 049623 було видано після смерті чоловіка і в державному акті зроблено виправлення. В зв"язку з цим позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом,. Позивач в судове засідання не з"явилася, але подала суду заяву в якій справу просить розглядати без її участі. Позов підтримує повністю. Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, але подали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 17.11.2000 року позивач записана як [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.1976 року позивач уклала шлюб з [PERSON]. Факт смерті [PERSON] ствержується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 квітня 2009 року. Як встановлено судом, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 049623 від 22.09.2004 року виданий Корецьким відділом земельних ресурсів на ім"я [PERSON] містить виправлення. Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається. Відповіно до ч.1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання державного акту недійсним та скасування його державної реєстрації. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, 08.02.2008 року її матері [PERSON] було видано державний акт на право власності на змельну ділянку, відповідно до якого вона володіла земельною ділянкою на території с.Козак Корецького району, загальною площею 1,9837 га.. [INFO] [PERSON] померла. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері, тому вона звернулась до державної нотраіальної контори для оформлення спадкового майна. Для оформлення спадщини нотаріусу потрібно витяг із земельного відділу про оцінку земельної ділянки.Однак при зверненні до Управлінння держкомзему в Корецькому районі для отримання витягу , їй повідомили, що в державному акті наявні помилки, а саме: площа земельної ділянки [NUMBER] в державному акті записана як 1,7900 га, а згідно даних кадастрового реєстру її площа становить 1,8844 га, земельна ділянка [NUMBER] площею 0,1937 га взагалі не внесена в державний кадастровий реєстр. У зв"язку з тим, що її мати померла внесення змін до державного акта не можливе.В зв"язку з цим позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом,. Позивач в судове засідання не з"явилася, але подала суду заяву в якій справу просить розглянути без її участі.Позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до Цивільного Кодексу України позивач є спадкоємцем спадкового майна за законом після смерті матері. Як встановлено судом, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД№243405 від 08.08.2008 року виданий Корецьким відділом земельних ресурсів на ім"я [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від. 22.07.2008 року виданим Відділом РАЦС Корецького районного управління юстиції Рівненської області. Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається. Відповіно до ч.1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із вказаним позовом до Національного університету водного господарства та природокористування (далі НУВГП) в якому просить стягнути із відповідач на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 417,34 грн., невиплачену заробітну плату за роботу в надурочний час в сумі 2501,42грн.. В ході судового розгляду позивач надала суду заяву про зменшення позовних вимог в якій просить стягнути із відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 417,34 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заяву про зменшення позовуву на суму 1395,82 грн., тому просить стягнути на її користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 417,34 грн.. Крім того позивач пояснила, що 28.03.2014 року НУВГП в добровільному порядку виплатив їй заборгованість за відпрацьовані години в надурочний час. Представник відповідача не заперечив щодо даних вимог [PERSON] .Суду пояснив, що затримка у вказаних виплатах коштів позивачу виникла із вини казначейської служби. Заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 11.12.2013р. наказом по НУВГП К№528 від 03.12.2013р. позивач звільнена з займаної посади - сторожа у зв"язку із скороченням згідно з п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Виплату заробітної плати [PERSON] було здійснено лише 23.12.2013 року, тобто по день фактичного розрахунку неоспорюваної суми заробітної плати минуло 7 робочих днів. У відповідача перед [PERSON] виникла заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні з роботи яка становить 417,34 грн.. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності з ч.1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення . У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому правцівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організаціязгідно з ч.1 ст.117 КЗпП України повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, по день фактичного розрахунку. Із Національного університету водного господарства та природокористування (м.Рівне вул..Соборна,11) в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.. На підставі ст.116,117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із заявою про визнання її брата [PERSON], [INFO] недієздатним та призначення її опікуном. В заяві зазначає, що її брат [PERSON], [INFO] є інвалідом 3 групи загального захворювання. Внаслідок захворювання її брат обмежений до орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою , а тому потребує опіки. Даний факт підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інвалідів №52127 від 13.11.2013 року, виданою психіатрично медико-соціальною експертною комісією. Тому, в зв'язку із цим, просить суд визнати його недієздатним та призначити її опікуном. В судовому засіданні заявниця, [PERSON], заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що брат постійно потребує сторонньої допомоги та опіки. Його хвороба прогресує, на даний час уже встановлено 2 група інвалідності. Представник зацікавленої особи проти задоволення заяви не заперечили, надали на адресу суду відповідне подання про призначення [PERSON] опікуном. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що заява обгрунтована та підлягає до задоволення. Копія свідоцтв про народження (а.с.5-6) свідчить, що заявниця являється рідною сестрою [PERSON], [INFO] Із копії актового запису про одруження (а.с.7) вбачається, що заявниця змінила прізвище "[PERSON]" на "[PERSON]" при укладенні шлюбу 09.06.1996 року. Із копії довідки до акта огляду МСЕК (а.с.8,9) судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом 3 групи загального захворювання. Відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 27.03.2014 року №18 встановлено, що [PERSON] , 1970 р.н. страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді деменції змішаного генезу (сифілітичного, судинного) з психотичними розладами (галюцинаторно-параноїдальними), внаслідок свого захворювання не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.3 ст.236 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами. Відповідно до ст. 39 ЦК України передбачено, що суд може визнати особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Вирішуючи питання про встановлення опіки та призначення опікуна, суд бере до уваги те, що [PERSON] являється братом заявниці, проживає з нею в одному будинку. Крім того, у рішенні №3 від 19.12.2013 року опікунської ради при Бруслинівській сільській раді, як органу опіки та піклування, вказується на наявність достатніх підстав для призначення [PERSON] опікуном свого брата - [PERSON], 1970 року народження. Всі дослідженні судом матеріали та надані заявницею докази, дають суду підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначає, що 12 липня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 44. Від даного шлюбу у них дітей не має. Спільне життя між сторонами не склалось. Відповідач відбуває покарання у Літинській ВК 123, вони взагалі не спілкуються. Також ще однією із причин розірвання шлюбу позивачка називає недовіру до відповідача, вважає, що їх сім'я розпалась остаточно та її збереження не є можливим. Спільно вони подати заяву до органів РАЦС не можуть, оскільки відповідач відбуває покарання у місцях позбавленя волі, тому змушена звернутися до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позов підтримала , пояснила, що її чоловік [PERSON], відбуває покарання у Літинській ВК 123, вони не спілкуються. Причиною розірвання шлюбу називає обман з боку відповідача, вона втартила до нього довіру. Тому вважає, що сім"я розпалась остаточно та просить шлюб розірвати. Відповідач, [PERSON] на даний час вібуває покарання у Літинській ВК 123. Від нього надійшла заява, у якій [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності. Вивчивши документи, які є у справі, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.5) свідчить, що [PERSON] та [PERSON], 12.07.2013 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 44. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи , з'ясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначає, що 22 серпня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 50. Від даного шлюбу у них спільних дітей не має. Спільне життя не склалось через непорозуміння з різних причин. Спільні проблеми як подружжя вирішувати не можуть. Крім того, позивачка зазначила, що вони із чоловіком разом не проживають з 2011 року. Тому змушена звернутися до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що шлюбні відносини між нею та чоловіком припинилися, з причини що не зійшлися характерами. Спільні сімейні проблеми як подружжя не вирішують. Крім того, [PERSON], зазначила, що з 2011 року разом із чоловіком не проживають. У них обох є інші сім'ї. Вона вважає, що сім"я розпалась остаточно, тому з даних підстав просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився про час дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши документи, які є у справі, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6) встановлено, що [PERSON] та [PERSON]., 22.08.2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 50. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи , з'ясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

До суду звернулась громадянка [PERSON] з позовом заявленим до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] - [INFO] та стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати пов'язані з розглядом даної справи в суді. В обгрунтування позовних вимог позивач наводить такий факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніколи не переймається турботами свого малолітнього сина, не приїзжає до його та не допомагає йому матеріально. Неповнолітній син відповідача навчається в Тутовицькій середній Сарненського районі і його батько у вихованні сина [PERSON] не цікавиться, коштів на утримання сина не надає, матеріалами зібраними комісією з питань захисту прав дітей Сарненської РДА. у висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила суду, що її син проживає разом з нею. Батько дитини [PERSON] справами свого сина [PERSON] не цікавиться і з сином не спілкується десять років, матеріально не допомагає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від його не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Висновком комісії з питань захисту прав дітей Сарненської РДА рекомендовано позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Прокурор підтримав заявлений позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, прокурора та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України регламентується, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

До суду звернулась заявниця [PERSON] . В заяві вона вказала , що вона [PERSON] народилася [INFO] року в с.Цир Любешівського району Волинської області. В свідоцтві про її народження серії [NUMBER] виданому відділом ЗАГС Любешіського району Волинської області 26.07.1947 року ім.'я її матері помилково вказано [PERSON], хоча в свідоцтві про народження матері серії [NUMBER], виданому тим же Любешівським відділом ЗАГС 22.08.1978 року , вказано [PERSON], в повторному свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області 17.12.2013 року вказано , що її мама 22.05.1946 року уклала шлюб з [PERSON] і отримала прізвище «[PERSON]», в паспорті її мами серії [NUMBER] виданому Петропавлівським РВ УМВС у Дніпропетровській області ім.'я матері також вказано - [PERSON]. 01 травня 1968 року вона уклала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. За таких обставин вона вважає за можливе встановити факт родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON],[INFO] Встановлення даного факту родинних відносин необхідно для оформлення виїзду онуки за кордон. В судове засідання заявниця не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заяву повністю підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засіданні не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд , вивчивши матеріали справи , заяви сторін , вважає , що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено , що заявниця [PERSON] народилася [INFO] року в с.Цир Любешівського району Волинської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] виданого 22.04.2000 року Петропавлівським РВ УМВС у Дніпропетровській області. В свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] виданому відділом ЗАГС Любешіського району Волинської області 26.07.1947 року ім.'я її матері помилково вказано [PERSON], хоча в свідоцтві про народження матері серії [NUMBER], виданому тим же Любешівським відділом ЗАГС 22.08.1978 року , вказано [PERSON], в повторному свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області 17.12.2013 року вказано, що [PERSON] 22.05.1946 року уклала шлюб з [PERSON] і отримала прізвище «[PERSON]», в паспорті її мами серії [NUMBER] виданому Петропавлівським РВ УМВС у Дніпропетровській області ім.'я матері також вказано - [PERSON]. 01 травня 1968 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] і їй було присвоєно прізвище [PERSON]. За таких обставин заявниця вважає за можливе встановити факт родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON],[INFO] Встановлення даного факту родинних відносин необхідно для оформлення виїзду онуки за кордон. Всі ці помилки не дають змоги належним чином оформити правочини , так як не мають підтвердження родинних стосунків. У зв"язку з цим заявниця і звернулася до суду. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного ,

Outcome: approved