Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], про позбавлення останньої батьківських прав. Свої вимоги мотивовані наступним: [PERSON] зареєстрована та проживає на території Михайлівської сільської ради, Ямпільського району Вінницької області. Має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач із сином з весни 2017 року знаходиться на території Михайлівської сільської ради, Ямпільського району Вінницької області. В ніч з 08 вересня 2017 року на 09 вересня 2017 року [PERSON] залишила свого малолітнього сина вдома, а сама пішла у невідомому напрямку. Працівником поліції, представником сільської ради та медичним працівником в присутності сільського голови Михайлівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, був перевірений та офіційно зафіксований факт залишення малолітнього без батьківського піклування. При обстеженні встановлено, що умови в яких перебувала дитина загрожували її життю та здоров'ю. При огляді малолітнього було встановлено, що він потребував медичного обстеження і тому був направлений в дитяче відділення Ямпільської районної центральної лікарні. В будинку, де проживає [PERSON] із малолітнім сином був суцільний безлад. По всіх кімнатах розкидана величезна кількість речей щоденного вжитку, різноманітний одяг, взуття, брудний посуд, рештки їжі, пляшки від спиртних напоїв, бруд, відчувався неприємний запах. Продукти харчування, які потрібно дитині відсутні. В будинку антисанітарія. На позачерговому засіданні виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області було прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] у матері [PERSON]. При цьому із [PERSON] неодноразово велись бесіди про відповідальне батьківство, про неприпустимість вживання алкогольних напоїв, про створення відповідних умов для проживання та виховання малолітньої дитини та про наслідки невиконання нею батьківських обов'язків. За період відсутності малолітнього вдома, його мати жодного разу не поцікавилась де дитина, а продовжувала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя. Тому, у зв'язку із захистом інтересів дитини, виконавчий комітет Михайлівської сільської ради змушений звернутися до суду із даним позовом та просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та передати його органу опіки та піклування Ямпільської РДА. Просять стягнути аліменти із [PERSON] на користь малолітнього [PERSON], [INFO]. Представник позивача сільський голова Михайлівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області - в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задоволити. Надав суду заяву відповідно до якої він не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі № 153/1206/17. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. І приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог з приводу спору Служби у справах дітей Ямпільської РДА Вінницької області в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та не заперечує у їх задоволенні, вважє доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. У зв'язку з чим у відповідності зі ст.224 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до цього правовідносини: Із наданих письмових доказів, що є у справі - із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [ADDRESS] в місті Могилів-Подільський народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги встановлено, що [INFO] року в місті Могилів-Подільський народився [PERSON], відомості про батька записані за вказівкою матері [PERSON] (а.с.4). Із довідки про склад сімї від 14.09.2017 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS] та до складу її сімї входить син [PERSON], [INFO](а.с.5). Із довідки-характеристики від 14.09.2017 року встановлено, що [PERSON] не працевлаштована, виховує сина [PERSON], зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] не приділяє належної уваги та материнську турботу за сином(а.с.6). Із акту обстеження умов проживання в сімї [PERSON] від 12 липня 2017 року встановлено, що під час обстеження санітарний стан будинку вкрай незадовільний. В будинку безлад, хаос, розкидані речі, на столі немитий посуд з рештками їжі, в будинку знаходяться сторонні особи в нетверезому стані. Проведено профілактичну роботу із [PERSON] та попереджено про наслідки такої поведінки (а.с.7). Із акту обстеження умов проживання в сімї [PERSON] від 10 вересня 2017 року встановлено, що під час обстеження санітарний стан будинку вкрай незадовільний, антисанітарні умови, матір дитини [PERSON] була відсутня. В ніч з 08 вересня 2017 року на 09 вересня 2017 року дитину [PERSON] було залишено матір'ю без нагляду та голодну, це загрожувало життю та здоров'ю дитини. Працівниками поліції та медичними працівниками було відібрано дитину та направлено в дитяче відділення Ямпільської ЦРЛ для медичного обстеження (а.с.8). Із рішення Михайлівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області від 10 вересня 2017 року встановлено, що виконавчий комітет сільської ради вирішив негайно відібрати малолітнього [PERSON] у матері [PERSON] (а.с.9). Із фотозображень встановлено, що в будинку по [ADDRESS] антисанітарні умови. Із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 24 жовтня 2017 року встановлено, що Ямпільська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування на території Ямпільського району вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, чого не виконує [PERSON] Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У рішенні Європейського суду від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов'язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Аналізуючи досліджені судом докази, судом встановлено, що [PERSON] не виконує належним чином свій батьківський обов"язок щодо належного виховання і утримання неповнолітнього сина. Зловживання алкогольними напоями, а також звичка проживати в антисанітарних умовах є негідним прикладом для формування свідомості неповнолітньої дитини. Із матеріалів справи у судовому засіданні встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на його розвиток як складову виховання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками відносно сина. З метою правильного формування свідомості у дитини, отримання нею належної освіти, суд вважає доцільним позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю. За правилами ч.2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь малолітнього [PERSON] необхідно визначити у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що буде відповідати вимогам ст. 182 СК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved