Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення в солідарному порядку витрат на поховання мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Відповідачі звернулися з проханням сплатити всі витрати на поховання які згодом будуть ними компенсовані. Загальна сума витрат на поховання матері склала 17318,62 грн. з яких: 525 грн. - послуги моргу; труна - 770 грн.; покривало - 118 грн.; подушка - 42 грн.; вінки в кількості 6 штук - 1440 грн.; стрічки з написами в кількості 6 штук - 79,62 грн.; хрест - 345 грн. ; комплекс послуг ,,Підготовка тіла для поховання" - 3100 грн.; продукти на поминки по чеку ФН 1013004642 від 26.10.2011 року - 116 грн.; продукти на поминки по чеку ФН 266500659 від 25.10.2011 року - 1068 грн.; церковні послуги - 700 грн.; місце на сільському цвинтарі - 500 грн.; копачі могили - 1100 грн. ; транспортні послуги (автобус, машина) - 1911 грн.; поминальний обід на 40 осіб - 6000 грн.; 6 осіб які несли труну - 800 грн. В подальшому відповідачами було повідомлено, що вони відмовляються сплатити витрачені на поховання кошти. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Серія [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1171/2011 , позивач та відповідач [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом. Так, з заявами про прийняття спадщини до Десятої київської державної нотаріальної контори звернулись позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову у прийнятті спадщини після померлої дружини [PERSON] на користь дочки [PERSON] Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину грошових вкладів, що знаходяться у філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ,,Ощадбанк" видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини грошового вкладу [PERSON] ще не видано. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2016 року визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/9 частину кв.53 за адресою [ADDRESS]; 1/3 частину земельної ділянки площею 0,15 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) за адресою [ADDRESS] каадастровий номер [NUMBER]; 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0.15 га (для ведення особистого селянського господарства) за адресою [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER]; 1/3 частина земельної ділянки розміром 2.5438 га ( для введення товарного сільськогосподарського виробництва) за адресою: Київська область Васильківський район Погребівська сільська Рада кадастровий номер [NUMBER], 1/3 частина житлового будинку за адресою [ADDRESS], після смерті [INFO] року його матері [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Враховуючи норми діючого законодавства та виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. З матеріалів справи вбачається, що похованням [PERSON] займався позивач [PERSON] він же поніс витрати на поховання, зокрема витрати на придбання труни - 770 грн., послуги моргу - 525 грн.; покривала - 118 грн.; подушки - 42 грн.; вінків в кількості 6 штук - 1440 грн.; стрічки з написами в кількості 6 штук - 79,62 грн.; хреста - 345 грн. ; комплекс послуг ,,Підготовка тіла для поховання" - 3100 грн.; продукти на поминки по чеку ФН 1013004642 від 26.10.2011 року - 116 грн.; продукти на поминки по чеку ФН 266500659 від 25.10.2011 року - 1068 грн., що підтверджується копіями квитанцій, чеками та накладними. Суд критично ставиться до тверджень позивача в частині стягнення витрат на церковні послуги - 700 грн.; місце на сільському цвинтарі - 500 грн.; копачів могили - 1100 грн. ; транспортні послуги (автобус, машина) - 1911 грн.; шістьох осіб які несли труну - 800 грн., оскільки позивачем не доведено решти витрат. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Отже, враховуючи норми діючого законодавства та виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Таким чином, витрати на проведення поминального обіду на 40 осіб у сумі 6000 грн., який проводився після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст.ст. 58,59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені повними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А відтак, доведеним є витрати позивача на поховання [PERSON] в сумі 7603,62 грн. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 4 135 гривень 55 копійок Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 1171/2011, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на поховання підлягають до задоволення частково у сумі 7603,62 грн. яка знайшла своє підтвердження в суді та має бути розподілена між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в рівних долях, оскільки вони є спадкоємцями померлої. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial