Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 30.01.2012 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та відповідачка уклали кредитний договір № 003-20158-300112. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору банк надав відповідачці кредит у сумі 8 511,45 грн. на придбання майна/послуг, на умовах, визначених договором, зі сплатою за користування кредитом процентів, виходячи зі ставки 0,01% на рік, а також за ведення кредитної справи плати в розмірі 0.00% в місяць (п. 2.5 договору). Позивачем повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобов'язань ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 12.04.2014 року заборгованість відповідачки перед банком складає 2 186,34 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 2 186,32 грн., заборгованість по відсоткам - 0,02 грн., заборгованість по комісіям - 0,00 грн. Посилаючись на положення договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в позові не заперечував. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2012 року Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 003-20158-300112. Відповідно до п. 1.1 банк надав відповідачці кредит у сумі 8 511,45 грн. на придбання майна/послуг, на умовах, визначених договором. Пунктом 2.3. договору визначено, що за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% на рік, а також за ведення кредитної справи плати в розмірі 0,00% в місяць (п. 2.5 договору). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов»язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 4102994 від 31.01.2012 року та рахунком-фактурою № СФКНА-0000000500 від 30.01.2012 року. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до умов договору, позичальник зобов»язаний повернути кредит та плату за його користування (відсотки). Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших платежів, передбачених договором. Пунктом 10.1 вищезазначеного договору передбачено, що він діє до повного виконання позичальником своїх зобов»язань за вказаним договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.04.2014 року заборгованість відповідачки перед банком складає 2 186,34 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 2 186,32 грн., заборгованість по відсоткам - 0,02 грн., заборгованість по комісіям - 0,00 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Відповідно до ч.4 ст. 631 ЦК України передбачає, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та відсотків. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданими суду квитанціями про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved