Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Комунальне підприємство «Макіївтепломережа» звернулося до Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області з позовною заявою, в якій з урахуванням заявлених уточнень просило стягнути з [PERSON] суму боргу за відпущену теплову енергію за період з 01 квітня 1996 року по 01 жовтня 2011 рік у сумі 7457,45 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що КП «Макіївтепломережа» була відпущена теплова енергія до квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS], наймачем якої є [PERSON]. У порушення положень ст.ст.67, 68 ЖК України ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач належним чином оплату за надані послуги з теплопостачання не проводить у зв'язку виникла заборгованість за надані послуги за період з 0104.1996 по 01 жовтня 2011 рік у сумі 7457,45 гривень. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за надані послуги та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що КП «Макіївтепломережа» подається тепло до будинку [ADDRESS]. Відповідач є наймачем вказаної квартири, зареєстрована у ньому та відповідно є споживачем послуг з теплопостачання. Оскільки за надані послуги з теплопостачання оплата проводилася відповідачем не регулярно за період з 01 квітня 1996 рік по 01 жовтня 2011 рік в неї виникла заборгованість у сумі 7457,45 гривень. Просила суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати з оплати судового збору. Відповідач позов визнала, частково. Вказала, що дійсно вона проживає та є наймачем квартири [ADDRESS]. Оскільки в неї були фінансові труднощі, вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, вона не могла у повному обсязі здійснювати оплату за всі комунальні послуги в тому числі і за послуги з теплопостачання, у зв'язку з цим і виникла заборгованість перед позивачем. Разом з цим зазначила, що позивачем пропущена позовна давність до вимог по сплаті заборгованості за послуги з теплопостачання яка має відраховуватися з часу подання позивачем позову тобто з 23 липня 2013 року. За таких обставин вважала, що позов підлягає частковому задоволенню та з неї слід стягнути заборгованість яка виникла за останні три роки перед подачею позову з урахуванням сплачених нею сум. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (сестра). Вказане підтверджено довідкою про склад сім'ї, виданою КП «Житловик-2» та не заперечувалося сторонами. Відповідно до положень статті 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст.160 ЖК України члени сім'ї наймача жилого приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із договору найму. Зазначений обов'язок споживачів також передбачений Правилами надання населенню послуг водо-, тепло- постачання і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 р. № 1497) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630), згідно яких суб'єкт господарювання -КП "Макіївтепломережа" надає послуги з централізованого опалення, а споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені строки - щомісяця по нормам і тарифам відповідно розміру опалювальній площі квартири. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, і це не оспорювалося відповідачем, що КП „Макіївтепломережа" надавало відповідачу комунальні послуги з теплопостачання, яка використовувала їх для власних потреб, та частково оплачувала їх, що свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно розвернутої сальдової відомості по лицевому рахунку [NUMBER], відкритому у КП «Макіївтепломережа» на ім'я [PERSON], що оплата витрат за надані послуги з централізованого теплопостачання по зазначеній квартирі проводилася не своєчасно та не у повному обсязі і за період з 01 квітня 1996 року станом на 01 жовтня 2013 рік борг становить 7457,57 гривень. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з централізованого опалення по спірній квартирі, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Разом з тим, згідно ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. У відповідності до ст. 75 того ж Кодексу, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторони. Таким чином, враховуючи те, що поважних причин пропуску позивачем строків позовної давності за період до 01 січня 2004 року не встановлено, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності за період виникнення у відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання з 01 квітня 1996 року по 01 січня 2004 року. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час розгляду справи відповідача до винесення судом рішення зроблена письмова заява про застосування строку позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи № 2н -2473/11 уперше КП «Макіївтепломережа» з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за відпущену теплову енергію за період з 01 квітня 1996 року, в рамках положень статті 96 Цивільного процесуального кодексу України, із заявою про видачу судового наказу звернулося до суду 11 жовтня 2011 року. Ухвалою Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 20 лютого 2013 року виданий за вказаною заявою Гірницьким районним судом м. Макіївки судовий наказ від 14 листопада 2011 року було скасовано, після чого відповідно до положень ст.118 ЦПК України позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, своїм правом вимоги щодо стягнення заборгованість позивач скористався ще 11 жовтня 2011 року відповідно до вимог діючого законодавства, тому правила строку позовної давності може бути застосовано лише до позовних вимог за останній три роки перед зверненням до суду за вимогою про видачу судового наказу тобто за період з 01 січня 2004 року по 10 жовтня 2008 рік. Позивачем доказів поважності причин пропуску строку позовної давності за цей період суду не надано. Згідно наданої відповіді КП «Макіївтепломережа» заборгованість [PERSON] з оплати за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2008 рік по 01 вересня 2013 рік складає 4504,48 гривень. Вказана сума повністю узгоджується з представленою позивачем сальдовою відомістю по лицевому рахунку [NUMBER]по нарахованим за вказаний період сум до оплати за теплопостачання та сум компенсацій (повернень) за надання теплопостачання неналежної якості з урахуванням здійснених оплат відповідачем, наданих сум субсидій. Представлені представником відповідача квитанції про оплату послуг з теплопостачання за період 2013, 2012, 2011 роки враховані у наданій сальдовій відомості та відповіді суду про наявний розмір заборгованості. Таким чином, суд визнає, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з теплопостачання, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2008 року по 01 вересня 2013 рік комунальному підприємству "Макіївтепломережа" заподіяно шкоду із несплати щомісячних платежів у сумі 4504,48 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 229,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial