Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Кредитна спілка «Тайстра» в особі представника за довіреністю [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в якому просили з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору № 143 від 02.06.2015 року в сумі 22 147,53 грн., з них: 15 651,21 грн. залишок боргу по кредиту, 6 496,32 грн. проценти за користування кредитом та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що 02.06.2015 року відповідачка [PERSON] отримала в кредитній спілці „Тайстра" споживчий кредит за кредитним договором № 143 в сумі 20 000,00 грн. строком на 12 місяців з 02.06.2015 року по 02.06.2016 року на умовах погашення кредиту та процентів за користування ним згідно графіка місячних платежів. Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором 02.06.2015 року було укладено договори поруки з відповідачами [PERSON] та [PERSON], згідно з яким вони взяли на себе обов'язок нести відповідальність за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 143 від 02.06.2015 року. З дня отримання кредиту [PERSON] здійснила тільки 2 сплати і з вересня 2015 року жодних коштів, як це передбачено графіком місячних платежів, не сплачує, чим істотно порушила свої зобов'язання за вказаним договором. Станом на 01.06.2016 року за нею числиться заборгованість на суму 22 147,53 грн., з них: 15 651,21 грн. залишок боргу по кредиту, 6 496,32 грн. проценти за користування кредитом. На неодноразові повідомлення та попередження про необхідність повернення боргу відповідачі не реагують. Такі їх дії свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв'язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 12.02.2016 року [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на вищевикладені обставини та просила їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що [PERSON] ухиляється від зустрічей з нею і просила стягнути кошти з останньої, оскільки саме вона їх позичала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не з'явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення їм рекомендованих поштових відправлень. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ч.2 даного кодексу передбачено, якщо договором встановлений обовязок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та належних йому процентів. Про те, що між кредитною спілкою «Тайстра» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 20 000,00 грн. строком на 12 місяців з 02.06.2015 року по 02.06.2016 року з погашенням кредиту та процентів за користування ним згідно графіка місячних платежів, свідчить кредитний договір № 143 від 02.06.2015 року (а.с. 9-10). Як вбачається з особової картки по розрахунках по кредитному договору № 143 (а.с. 23), заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 01.06.2016 року становить 22 147,53 грн., з них: 15 651,21 грн. залишок боргу по кредиту, 6 496,32 грн. проценти за користування кредитом. Ця ж особова картка підтверджує, що відповідачка [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе обов'язки за кредитним договором, з часу отримання кредиту внесла тільки 2 платежі, останній 03.08.2015 року та у встановлений строк кредит не повернула. За таких обставинах суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] істотно порушила умови укладеного з позивачем кредитного договору, не виконала взяті на себе за цим договором зобов'язання, суттєво порушила порядок та строки погашення кредиту, позичені кошти у встановлений договором строк не повернула, а тому заявлений позов підлягає до задоволення і суму заборгованості по кредитному договору № 143 від 02.06.2015 року в розмірі 22 147,53 грн., з яких: 15 651,21 грн. залишок боргу по кредиту, а 6 496,32 грн. проценти за користування кредитом, слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Відповідно до\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що для забезпечення виконання кредитного зобов'язання згідно кредитного договору № 143 від 02.06.2015 року, позивачем укладено договори поруки: № 143 від 02.06.2015 року з відповідачкою [PERSON] та № 143-1 від 02.06.2015 року з відповідачкою [PERSON] (а.с. 13-14), згідно з яким поручителі взяли на себе обов'язок нести відповідальність за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 143 від 02.06.2015 року. Оскільки відповідачки [PERSON] та [PERSON] взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON] по договору № 143 від 02.06.2015 року, то вказану суму боргу на підставі ч.1\~ст. 554 ЦК України\~слід стягнути з них в солідарному порядку. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.\~526,536,554,625,651,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved