Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], яким просить стягнути з останнього аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову позтивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбних відносинах з 27 серпня 1994 року, рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 жовтня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання між ними шлюбу за взаємною домовленістю з відповідачем залишився проживати разом з нею, при цьому відповідач протягом певного періоду часу добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, після чого, починаючи з липня, 2013 року, припинив її надання. Її намагання врегулювати з відповідачем в добровільному порядку питьання фінансового забезпечення сім»ї залишилися безрезультатними, на теперішній час син [PERSON] зарахований на денну форму навчання за державним замовленням курсантом університету за напрямком підготовки 6.070101 «Транспортні технології», при цьому перебування дитини в навчальному закладі потребує постійних витрат, пов»язаних з проїздом до навчального закладу, придбанням навчальної літератури, харчування, одягу, і відповідач, знаючи по дані обставини, свідомо продовжує ухилятися від виконання прямих батьківських обов»язків по утриманню дитини. Крім того, посилаючись на ст.ст.180, 182-184 СК України, позивач вказала, що відповідач офіційно працевлаштований, працює на посаді старшого зміни в котельні ПП «Еллада», отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 2 500-3000 грн., є молодою працездатною особою, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, або непрацездатних батьків на його утриманні не має, а тому в силу ст.180 СК України він має можливість та зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву за вх. №40495 від 24 грудня 2013 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх.№6206 від 25 лютого 2014 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги не визнає, зазначивши в обгрунтування заперечень, що син [PERSON] на теперішній час проживає у м.Львові, де навчається у державному університеті Безпеки життєдіяльності, та знаходиться на повному державному утриманні. В свою чергу, він щомісячно добровільно перераховує сину грошові кошти, крім того, просив прийняти до уваги стан його здоров»я, відомості про який документально підтверджуються довідкою з медичної установи. Зваживши доводи, викладені в позові, приймаючи до уваги заперечення проти позову відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, разом з тим підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1994 року. Заочним рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 жовтня 2011 року шлюб між сторонами, зареєстрований 27 серпня 1994 року Кіровським райвідділом ЗАГС м.Кіровограда, актовий запис №760 було розірвано. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], його батьками в свідоцтві про народження серії [NUMBER], актовий запис за №2012, виданого Палацом реєстрації новонароджених, зазначені батько - [PERSON] та мати [PERSON] Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обстаивни, що мають істотне значення Відповідні роз»яснення надані і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до яких вирішуючи питання щодо аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому розірвання шлюбу між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, враховуючи також, що судом під час судового розгляду справи встановлено, що дитина [PERSON] зарахований на денну форму навчання за державним замовленням курсантом Львівського державного університету безпеки життєдіяльності за напрямком підготовки 6.070101 «Транспортні технології» і на даний час навчається на І-му курсі інституту цивільного захисту (довідка від 01.09.2013 року №4/417), при цьому відповідач протягом вересня, жовтня, листопада та грудня, 2013 року в добровільному порядку перераховував грошові кошти безпосередньо дитині в загальному розмірі 1 400 грн. 00 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку, враховуючи також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що останній перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Кіровоградський міський протитуберкульозний диспансер» з 2010 року з приводу туберкульозу легень (довідка від 16 січня 2014 року), працевлаштований, беручи також до уваги відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, стягнень за виконавчими листами, при цьому доказів щодо неможливості сплачувати аліменти відповідач суду не надав, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позивачем позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч. 3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved