Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зазначаючи, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Вказав, що після смерті [PERSON] в управління та володіння спадковим майном він фактично вступив, однак у визначений законом термін не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він є пенсіонером, отримує невелику пенсію, значну частину якої витрачає на придбання ліків, оскільки його дочка [PERSON] тяжко хворіє. Позивач в позовній заяві зазначив, що на даний час він може та бажає прийняти спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв"язку з пропущенням ним строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги із зазначених підстав підтримав повністю, навівши обставини, аналогічні тим, що вказані в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача - Любешівської селищної ради Любешівського району Комзюк Н.Н. позовні вимоги визнала повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2015 року [PERSON] померла [INFO] року у віці 74 роки. Згідно заповіту від 09.12.2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а також все те, на що вона за законом буде мати право. Таким чином, позивач [PERSON] на даний час являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини та пропустив строк прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк в 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що причини, які заважали позивачу вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини є поважними, а саме те, що він є пенсіонером, отримує невелику пенсію, значну частину якої витрачає на придбання ліків, оскільки його дочка [PERSON] тяжко хворіє, а тому позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини. За клопотанням позивача судові витрати покласти на нього.

Outcome: approved