Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України в особі Центру професійно-технічної освіти м.Житомира звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження про приватизацію №64182, видане 25.04.2016 начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради, яким задоволено прохання [PERSON] про передачу квартири [ADDRESS] в приватну спільну сумісну власність; визнати недійсним свідоцтво [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] , видане 25.04.2016 начальником управління житлового господарства Житомирської міської ради на підставі розпорядження про приватизацію №64182 від 25.04.2016; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] . (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -919143918101, номер запису про право власності: 14463604). В обґрунтування позову зазначив, що Центром професійно-технічної освіти м.Житомира в особі директора Чернюка П.М. на підставі рішення профспілки та адміністрації ЦПТО м.Житомира (протокол №48 від 10.04.2008) 23.05.2008 року видано [PERSON] з сім"єю із чотирьох осіб ( [PERSON] , дружині [PERSON] , сину [PERSON] та матері [PERSON] ) ордер [NUMBER] на житлове приміщенн, а саме на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказаний багатоквартирний житловий будинок перебуває у власності держави в особі Міністерства освіти і науки України та знаходиться в оперативному управлінні центру професійно-технічної освіти м.Житомира. 25.04.2016 року начальником Управління житлового господарства Житомирської міської ради, за заявою [PERSON] було видано розпорядження про приватизацію вказаної квартири №64182 , яким квартиру передано у приватну спільну сумісну власність та видано свідоцтво [NUMBER] про право власності на неї. Вважають що приватизація квартири відбулася з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.04.2018 року по справі призначено підготовче судове засідання. 21.05.2018 року від Міністерства освіти і науки України до суду надійшли пояснення (а.с.191-192). 27.06.2018 року від представника відповідача Управління житлового господарства Житомирської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.218-221). Ухвалою суду від 07.08.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав. Представник Міністерства освіти і науки України та Центру професійно-технічної освіти м.Житомира позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Представник відповідача Управління Житлового господарства Житомирської міської ради позов не визнав. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Житомирської міської ради в останнє судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Служба у справах дітей Житомирської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.05.2008 року центром професійно-технічної освіти м.Житомира [PERSON] з сім`єю із чотирьох осіб ( [PERSON] , дружині [PERSON] , сину [PERSON] та матері [PERSON] ) було видано ордер на житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані та проживають у вказаній квартирі. 28.03.2016 року [PERSON] звернувся до керівника органу приватизації з заявою УЖГ №66029 про приватизацію вказаної квартири та заявою про видачу свідоцтва про право власності на житло. 25.04.2016 року начальником Управління житлового господарства Житомирської міської ради, за заявою [PERSON] було видано розпорядження №64182 про приватизацію вказаної квартири, яким квартиру передано у приватну спільну сумісну власність та видано свідоцтво [NUMBER] про право власності на неї. 05.05.2016 року державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Таран (Шевченко) О.В. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію права власності №29557862. Номер запису про право власності: 14463604. Порядок та підстави приватизації державного житлового фонду визначається Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та деталізується Положенням «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009. Відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 8 даного Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Аналогічна норма закріплена в п.13 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Як вбачається із наведеного змісту п.9 ст.8 Закону державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій установ може передаватись у комунальну власність за їх бажанням. При цьому Закон не містить заборон приватизації такого житлового фонду без передачі до комунальної власності. Також закон не визначає підпорядкованість вирішення питання приватизації певному органу приватизації в залежності від належності житлового фонду, а лише перелічує уповноважені органи приватизації. В зв`язку з викладеним суд дійшов до висновку про те, що приватизація спірної квартири була здійснена уповноваженим органом приватизації, в порядку та спосіб встановленими законом за згодою балансоутримувача майна. Суд не приймає до уваги посилання позивача на незаконність видачі відповідачу ордеру, оскільки відповідно до статті 59 ЖК України, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку. Позивачем не було заявлено вимоги про визнання ордеру на жиле приміщення не дійсним. Не надано ним і доказів того, що таке рішення існує. Суд не приймає до уваги посилання Міністерства освіти і науки України в поясненні на ч.2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст.4 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», ст.70 Закону України «Про вищу освіту», ст.63 «Про освіту», оскільки зазначені норми національного законодавства не регулюють спірних відносин. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позов заступника керівника Житомирської місцевої прокуратури про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, з підстав зазначених в ньому, не підлягає задоволенню. Як похідна не підлягає задоволенню і вимога про скасування державної реєстрації права власності.

Outcome: dismissed