Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дітьми повноліття, а також, стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі прожиткового мінімуму на особу, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обовязку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. У звязку із тим, що на даний час позивач не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною, перебуваючи у декретній відпустці, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та утримання дітей. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 052111, видане 22.01.2009 р. відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 17, встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] 22 січня 2009 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилися: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 102439, видане 26.08.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2025; син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 259918, видане 24.05.2017 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 11. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дітей. За нормами ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У звязку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідач зобовязаний їй надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки на її утриманні перебувають малолітні діти, і вона не може бути працевлаштована, у звязку із доглядом за малолітньою дитиною, а відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дружини. Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, вважає, що слід задовольнити часткового позов, та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 грудня 2017 року, і до досягнення дітьми повноліття, а також, з урахуванням вимог статті 84 СК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/9 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 грудня 2017 року і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років тобто до 18 травня 2020 року. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial