Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту, накладеного на все майно, яке належало йому і його брату [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позову покликається на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11,11.1999р. його - [PERSON] , та його брата [PERSON] було визнано винними та засуджено згідно ст. 140 ч. 2 КК України - на два роки позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їм майна; по ст. 206 ч. 2 КК України - на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України шляхом часткового складення покарань остаточно визначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їм майна. На підставі ст. 42 КК України відстрочено виконання вироку на один рік зі сплатою штрафу у розмірі 680 гривень в дохід держави. Постановою державного виконавця Чериби З.В. відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Львова від 03.02.2000р. було накладено арешт на все майно, зокрема й на квартиру., що знаходиться у [ADDRESS] із забороною подальшого її відчуження. У вказаній квартирі він на праві приватної власності проживав разом з батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] . [INFO] після того, як його батьки та брат померли, він звернувся до третьої державної нотаріальної контори Львова з метою відкриття спадщини після померлого брата та батьків, але йому було відмовлено у відкритті спадщини на підставі відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об' єктів нерухомого майна, оскільки є обтяження у вигляді арешту на все майно, належне йому й його брату, зокрема й на квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] . В позові покликається на вимоги ст. 46-1 КК України (редакція 1960р.) і вказує, що його - [PERSON] , та його брата, [PERSON] , було звільнено від покарання, однак арешт виконавцем на цій підставі знятий не був. Оскільки арешт на квартиру накладено незаконно, порушуються його права та інших членів сім`ї на приватизацію квартири, а виконавче провадження знищено, відтак змушений звернутись до суду, просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту такого, просив позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Сеньків А.В. проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як видно з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 11.02.2019 року № 850, позивач зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , є одним із співвласників даної квартири, інші співвласники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли (а.с.14,15). В даній квартирі зареєстровані та проживають: позивач, дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] ( а.с. 14). Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 11,11.1999р. [PERSON] , та [PERSON] визнано винними та засуджено згідно ст. 140 ч. 2 КК України - на два роки позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їм майна; по ст. 206 ч. 2 КК України - на два роки позбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України шляхом часткового складення покарань остаточно визначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного їм майна. На підставі ст. 42 КК України відстрочено виконання вироку на один рік зі сплатою штрафу у розмірі 680 гривень в дохід держави. ( а.с. 6-7). Як вбачається з постанови державного виконавця Чериби З.В. відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Львова від 03.02.2000р. - накладено арешт на все майно, зокрема й на квартиру, що знаходиться у [ADDRESS] із забороною подальшого її відчуження, зазначене підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна ( а.с. 8,9,10). Відповідно до ст. 46-1 КК України (редакція 1960р.) по закінченню строку відтермінування виконання вироку суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, залежно від ставлення до праці або навчання засудженого, його поведінки протягом встановленого судом строку відтермінування виконання вироку виносить ухвалу про звільнення засудженого від покарання або про направлення засудженого для відбування позбавлення волі, призначеного вироком. Відповідно до ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з копії вироку позивача і його померлого брата - [PERSON] , було звільнено від покарання, однак арешт виконавцем на цій підставі знятий не був. Враховуючи відсутність підстав для арешту квартири, знищення виконавчого провадження за спливом відповідного строку зберігання, з метою непорушення позивачем та іншими членами сім`ї права на приватизацію квартири та набуття права власності на таку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved