Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 серпня 2010 р. Нікольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з різними поглядами на життя та несумісність характерів. Сторони не підтримують шлюбні стосунки. З січня 2018 року сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Позивач надав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце і час судового розгляду повідомлялася судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду в зв`язку з реєстрацією відповідача в АР Крим, яка визнана тимчасово окупованою територією і відсутністю поштового зв`язку з даним регіоном. На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Нікольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено актовий запис № 35. Від шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що з січня 2018 року сторони окремо проживають; не підтримують шлюбних стосунків. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Кожен із них триваний час живе власним життям. Шлюб існує формально. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим і порушує права сторін.

Outcome: approved