Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач за первісним позовом, [PERSON], звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд, визнати за [PERSON], [INFO], уродженкою м. Харкова, ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами: літ. «А», прибудова літ. «А1», ганок літ. «а», сараї літ. «Б», «Б1», «Г», «Г1», погріб літ. «В», вбиральня літ. «У», літній душ літ. «У1», огорожа - №1, хвіртка - №2, ворота - №3, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] в селі Зарожне Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що її бабуся, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: - житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]; - земельної ділянки, площею 8,2626, кадастровий номер 6325483300:02:000:0080, розташованої на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначила, що є онукою [PERSON]. Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON] стала Позивач, [PERSON]. Відповідач, [PERSON] за життя доглядав за бабусею Позивача, піклувався про неї, забезпечував її всім необхідним, допомагав матеріально. Відповідач, [PERSON] є братом Позивача та відповідно онуком спадкодавця. Впродовж довгого часу він не цікавився життям спадкодавця, матеріальної допомоги не надавав. Фактично зі спадкодавцем не проживав, хоча має право на спадщину. [PERSON] за життя обіцяла Відповідачу заповісти земельну ділянку, але у зв'язку зі смертю вона не встигла скласти заповіт на його ім'я. Але, між Позивачем та Відповідачем 1 існувала усна домовленість, що у разі смерті [PERSON] [PERSON] успадкує житловий будинок, а Відповідач - земельну ділянку. У встановлений законом строк [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже є такою, що прийняла спадщину. Коли Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, у видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У зв'язку з вище наведеним [PERSON], змушена в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України звернутись до суду, оскільки не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно. Відповідач [PERSON], в процесі розгляду справи подав зустрічний позов, відповідно до якого просив: змінити черговість права на спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Надати [PERSON] право на спадкування за законом як спадкоємцю першої черги, після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], зі спадкодавцем [PERSON] на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем міста Новгород-Волинський Житомирської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 8,2626, кадастровий номер 6325483300:02:000:0080, розташованої на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 008707, виданого 17 лютого 2005 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 02 червня 2004 року за № 251 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010668200012, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] в селі Зарожне Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що він матеріально забезпечував [PERSON], сплачував рахунки по комунальним платежам, ніс витрати по її догляду та утриманню, доглядав [PERSON] та піклувався про неї до часу смерті. Всі затрати по її лікуванню, забезпеченню необхідними медикаментами здійснював лише він. [PERSON] вважав близькою людиною, членом своєї сім'ї. Періодично приїздив до неї, щоб провідати, допомогти як матеріально, так і по господарству, а іноді, просто поспілкуватися. [PERSON] за життя обіцяла заповісти йому земельну ділянку площею 8,2626, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 008707, виданого 17 лютого 2005 року. У зв'язку зі смертю вона не встигла скласти заповіт. Що стосується Відповідачів, то впродовж довгого часу вони не цікавилися життям спадкодавця, матеріальної допомоги не надавали. Фактично зі спадкодавцем не проживали, хоча мають право на спадщину. На день смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживав з нею, піклувався про неї, доглядав за будинком та прибудинковою територією. Позивач [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, надала пояснення по обставинам справи відповідного до викладеного в позовній заяві. Відповідач 1 - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, зустрічний позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач 2 - [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10 серпня 2013 року, місце реєстрації - виконавчий комітет Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 11 (а.с.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з: - житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний житловий будинок належав [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, видане 29 вересня 1993 року виконавчим комітетом Зарожненської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Зарожненської сільської ради №6 від 12 січня 1993 року (а.с.). - земельної ділянки, площею 8,2626, кадастровий номер 6325483300:02:000:0080, розташованої на території Зарожненської сільської ради Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №008707, виданого 17 лютого 2005 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 02 червня 2004 року за № 251 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010668200012 (а.с.). [PERSON] є онукою [PERSON]. Мати Позивачки - [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження (а.с.). Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22.09.1957 року, місце реєстрації - Харків, Комінтернівське б/ЗАГС, актовий запис 923, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], і їй було присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.). Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 30.01.1998 року, місце реєстрації - м. Харків, Комінтернівський відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1160, [PERSON] 31.10.1961 року уклала шлюб з [PERSON], і їй було присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.). [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 08.09.1966 року, місце реєстрації - м. Харків, Палац новонароджених, актовий запис № 5455 (а.с.). [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], і їй було присвоєно прізвище - [PERSON], після розірвання шлюбу з [PERSON] вона залишила прізвище [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 09.08.1995 року, місце реєстрації - м. Харків, Фрунзенський відділ реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 447 (а.с.). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.04.2005 року, місце реєстрації - міський відділ реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 246, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], і їй присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. Таким чином, спадкоємцем після смерті [PERSON] стала [PERSON]. Відповідач, [PERSON] за життя доглядав за [PERSON], піклувався про неї, забезпечував її всім необхідним, допомагав матеріально. Зазначене підтвердили допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], пояснивши, що відповідач, [PERSON] є братом Позивача та відповідно онуком спадкодавця. Впродовж довгого часу він спадкодавцю матеріальної допомоги не надавав, фактично зі спадкодавцем не проживав. [PERSON] за життя обіцяла Відповідачу 1 заповісти земельну ділянку площею 8,2626, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 008707, виданого 17 лютого 2005 року. У зв'язку зі смертю вона не встигла скласти заповіт на його ім'я. Але, між ними існувала усна домовленість, що у разі смерті [PERSON], [PERSON] успадкує житловий будинок, а Відповідач 1 - земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже є такою, що прийняла спадщину. [PERSON] протягом встановлених шести місяців не подавала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже, вважається такою, що спадщину не прийняла. Згідно ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню. При розгляді зустрічного позову судом встановлено, що [PERSON], матеріально забезпечував [PERSON], сплачував рахунки по комунальним платежам, ніс витрати по її догляду та утриманню, піклувався про неї до часу смерті. Крім нього, ніхто нею не опікувався. Всі затрати по її лікуванню, забезпеченню необхідними медикаментами здійснював лише [PERSON], який [PERSON] вважав близькою людиною, членом своєї сім'ї, періодично приїздив до неї, щоб провідати, допомогти як матеріально, так і по господарству, а іноді, просто поспілкуватися. Частиною 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкоємцем. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом встановлено, що саме [PERSON] піклувався про спадкодавця до часу її смерті. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, саме постійне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкоємця за адресою місця проживання спадкодавця. На день смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживав з нею, піклувався про неї, доглядав за будинком та прибудинковою територією, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Так як захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом визнання прав, суд вважає зустрічний позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню Враховуючи викладене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, ст.ст. 16, 328, 1217, 1259, 1268, 1269, 1296, 1297, 1298 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, -

Outcome: approved