Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , про стягнення індексу інфляції та 3% річних, просить суд: стягнути з [PERSON] на його користь розмір інфляції за весь час прострочення у сумі 55 130 грн, та 3% річних у розмірі 5898 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за позикою у розмірі 39 950 грн, суму відсотків за користування коштами у розмірі 5 992,50 грн та суму сплаченого ним судового збору. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист та відкрито 3 виконавчі провадження № 37034549, 37034724, 37034883. Зазначає, що суму боргу частково було погашено 28.04.2017 року, стягнуто на користь стягувача суму відсотків за користування коштами та суму сплаченого судового збору, про що державним виконавцем винесено дві постанови про закінчення виконавчого провадження. Суму основного боргу так і не було стягнуто в повному обсязі. Оскільки часткове стягнення боргу відбулось лише 28.04.2017 року, то за цей період часу/з моменту видачі виконавчого листа/, стягувачу було завдано значних матеріальних збитків у зв`язку із несплатою боргу. За таких обставин, вважає доцільним застосування положень ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 14 грудня 2017 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Гайда-Герасименко О.Д. було відкрито провадження у справі та вона призначена до судового розгляду на 13 лютого 2018 рік об 11.00 годину. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08 червня 2018 року вказана справа була розподілена судді Прийомової О.Ю. 13 червня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Прийомова О.Ю. справа прийнята до провадження судді та призначена до підготовчого судового розгляду. 13 вересня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся через оголошення на сайті судової влади,ю судовими повістками, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд Ухвалою від 03 серпня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданого клопотання, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2013 року по цивільній справі № 495/9132/2012, яким задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за позикою грошей у розмірі 39 950 грн, а також суму відсотків за користування коштами у розмірі 5 992,50 грн. та суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 464,03 грн, судом 12.03.2013 року було видано виконавчий лист. /л.с.11/. 15.03.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції було винесено три постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 37034883, ВП №37034549, ВП № 37034724. /л.с.12-14/. Згідно постанови державного виконавця Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ від 28.04.2017 року серії ВП № 37034724, борг в сумі 5992,50 грн. стягнуто в повному обсязі, у зв`язку із чим виконавче провадження закінчено. /л.с.15/. Згідно постанови державного виконавця Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ від 28.04.2017 року серії ВП № 37034883, борг в сумі 464,03 грн. стягнуто в повному обсязі, у зв`язку із чим виконавче провадження закінчено. /л.с.16/ Згідно постанови державного виконавця Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ від 28.04.2017 року серії ВП № 37034549 вказано, що згідно актового запису про смерть № 803 від 12.07.2016 року [PERSON] помер. Борг стягнуто частково у сумі 4038,06 грн. Залишок боргу становить 35 911,94 грн. Виконавче провадження закінчено. /л.с.17/. Разом з тим, задля перевірки достовірності вказаних даних щодо смерті відповідача, судом було витребувано з Білгород-Дністровського міськрайонного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області актовий запис про смерть даної особи, у зв`язку із чим листом за № 3680/54-17 від 08.08.2019 повідомлено про відсутність актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] ./ л.с.111/. На виконання ухвали суду про витребування доказів з Білгород-Дністровського міськрайонного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області надані матеріали виконавчих проваджень та клопотання про виправлення описки до Постанови про закінчення виконавчого провадження від 03 травня 2017 року по виконавчому провадженні № 37034549 та зазначити після слова встановлено, текст в наступній редакції "згідно актового запису про смерть № 803 від 12 липня 2016 року [PERSON] помер, а не [PERSON] . До суду також наданий актовий запис № 803 від 12липня 2016 року, відповідно до якого вказано, що саме [PERSON] помер [INFO] . /л.с. 94/ Матеріалами справи встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом. /л.с.8-10/ Задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи судом витребувалась інформація стосовно сум сплаченого боргу за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 17.01.2013 року по справі № 1505/9132/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] , на що надійшла відповідь з Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ в Одеській області за № 2414/22-27 від 21.01.2019 року, згідно якої станом на 21.01.2019 року по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 1505/9132/2012, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, стягнуто коштів у розмірі 2 387,43 грн. /л.с.81/ За таких обставин, залишкова сума боргу згідно з матеріалів виконавчого провадження становить 35 911,94 грн.- 2 387,43 грн.=33 524,51 грн., що і буде головною величиною при розрахунку індексу інфляції. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими. За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній і у постанові від 6 липня 2016 року № 6-1946цс15. Як зазначається у пунктах 3.1.-3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). На суму інфляційних нарахувань не нараховуються проценти. Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому здійснено платіж. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.01.2019 року стягнуто з [PERSON] боргу у розмірі 2387,43 грн. /л.с.81/, тож цей місяць не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань, оскільки у ньому проведено фактичні нарахування. Сукупний індекс інфляції за період з 01.02.2019 року по 08.06.2020 року становить 104,78%. Таким чином, враховуючи формулу для розрахування суми боргу з урахуванням вставленого індексу інфляції: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] 33 524,51*104,78%/100%-33524,51=1602,47 грн. Позивачем обраховані інфляційні втрати за період з 2013 року по 2017 рік, що суперечить чинному законодавству, адже згідно правового висновку Постанови ВП ВС від 08.11.2019 року по справі № 127/15672/16-ц (№ в ЄДРСР 85743708) зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Щодо стягнення процентів з відповідача, суд зауважує про наступне. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Натомість, з відповідача за рішенням суду від 07.01.2013 року вже стягнуто відсотки за користування коштами, та постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв`язку із повним стягнення боргу. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Outcome: partial