Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на території Мирогощанської територіальної громади проживає громадянка [PERSON] та перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з жовтня 2013 року. Від подружнього життя у батьків [INFO] народилася дочка. В ході спілкування з батьками у приміщені КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради в присутності представників даного закладу охорони здоров`я, фахівця із соціальної роботи Мирогощанської сільської ради 24.02.2021 року отримано заяви обох батьків, написані власноручно [PERSON] та [PERSON] , про відмову забрати з пологового будинку, а саме останні відмовились забрати дитину із КНП «Дубенська міська лікарня» у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутності можливості матеріально утримувати та доглядати за дитиною. Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 березня 2021 року № 79 «Про влаштування малолітньої дитини до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушеннями психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради, [PERSON] влаштована до вищезазначеного закладу на повне державне забезпечення, де утримується і виховується. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Мирогощанської сільської ради, яке відбулося 20.09.2021 року, розглядалося питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] та громадянина [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та запрошувались батьки дитини, однак останні на засідання комісії не з`явились. Відповідно до повідомлення генерального директора КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушеннями психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради від 28.08.2021 року № 458 встановлено, що у Книзі обліку відвідувань батьками та родичами дітей у даному закладі, записи відсутні, а також [PERSON] та [PERSON] станом здоров`я дитини не цікавились і не телефонували. Громадянка [PERSON] та громадянин [PERSON] не виконали прямий обов`язок, передбачений ч. 1 статті 143 Сімейного кодексу України та не забрали дитину [PERSON] з пологового будинку, чим обмежили право дитини на проживання в сім`ї, що передбачене ч. 3 ст. 4 Сімейного кодексу України. До органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради звернень баби, діда дитини, інших родичів дитини звернень щодо отримання висновку про доцільності надання дозволу бабі, діду, іншим родичам забрати дитину з пологового будинку не надходило. В ході особистого спілкування з [PERSON] та [PERSON] під час обстеження умов проживання, останні повідомили, що не мають змоги та бажання повернути малолітню доньку на виховання та утримання у свою родину, а також не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав, що підтверджує факт небажання останніх виконувати свої батьківські обов`язки щодо утримання та виховання дочки. З останніми проведено профілактичну роботу та ознайомлено з наслідками не виконання їх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини. З інформації відділу у справах дітей, сім`ї, молоді та соціального захисту населення Мирогощанської сільської ради встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради від 28 квітня 2021 року № 57 «Про надання соціальних послуг (взяття під соціальний супровід) та внесення до банку даних сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, прийомних сім`ях та ДБСТ» родина [PERSON] , [INFO] взята під соціальний супровід та внесена до банку даних, як така що перебуває у складних життєвих обставинах. На утриманні у [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким у 2021 році надано статус дитини з інвалідністю та на сьогоднішній день, діти захованні до КЗ «Дубенська спеціальна школа І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради на цілодобове перебування на 2021-2022 роки, де виховуються п`ять днів у тиждень. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про свідоме нехтування матері та батька своїми обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків по догляду та утриманням малолітньої дитини, а саме останні не цікавляться її розвитком, фактично самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, що полягає в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною, не забезпечують матеріально. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Мирогощанської сільської ради, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування Мирогощанської сільської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1995 року народження, та [PERSON] , 1993 року народження, стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , згідно рішення виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради № 159 від 30 вересня 2021 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав». Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року у справі відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представника позивача: органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради у судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у ньому, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, зазначила, що відмовилась забрати дитину із КНП «Дубенська міська лікарня» у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутності можливості матеріально утримувати та доглядати за дитиною. Не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позов повністю, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи: Рівненського обласного спеціалізованого центру реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям" Рівненської обласної ради в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви, просять провести розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовної заяви не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Батьками її зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки №202 від 11.09.2021, виданої виконкомом Мирогощанської сільської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Склад її сім`ї такий: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , баба [PERSON] (а.с. 15). Згідно інформації КНП «Пологовий будинок» №337 від 03.11.2020, до Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок» Дубенської міської ради, в акушерський стаціонар на пологи 04 січня 2021 року було доставлено швидкою громадянку [PERSON] , [INFO] , жительку с. Мирогоща Друга, стан якої був критичний та потребував медичного нагляду, проте остання від медичного нагляду категорично відмовилась (а.с. 18). Відповідно до листа Рівненської обласної дитячої лікарні «Про перебування на лікуванні дитини [PERSON] » від 11 лютого 2021 року №158/0109/21 встановлено, що [INFO] народилась дівчинка, матір`ю якої є громадянка [PERSON] , 1995 року народження, жителька села Мирогоща Друга, Дубенського району, Рівненської області. 05.01.2021 дитину було переведено у відділення анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених дітей Неонатального центру комунального підприємства «Рівненська обласна дитяча лікарня» Рівненської обласної ради з комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок» Дубенської міської ради. Дитину доставлено із наступним діагнозом: Недоношеність 30 тижнів, морфо-функціональна незрілість, низька маса тіла при народженні, гіпоксидно-ішемічне ураження ЦНС внутрішньо-шлуночкові крововиливи І-ІІ ступенів, синдром пригнічення, апное недоношених. В період перебування у даному закладі, а саме з 05.01.2021 - 11.02.2021 ні батьки, ні родичі не з`являлись, здоров`ям та станом дитини не цікавились, участі у догляді не брали (а.с. 19). Згідно написаних власноручно [PERSON] та [PERSON] заяв про відмову забрати з пологового будинку від 24.02.2021 року, останні відмовились забрати дитину із КНП «Дубенська міська лікарня» у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутності можливості матеріально утримувати та доглядати за дитиною (ас. 20-21). Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 березня 2021 року № 79 «Про влаштування малолітньої дитини до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушеннями психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради, [PERSON] влаштована до вищезазначеного закладу на повне державне забезпечення, де утримується і виховується (а.с. 22). Згідно повідомлення генерального директора КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушеннями психіки та паліативної допомоги дітям» Рівненської обласної ради від 28.08.2021 року № 458 встановлено, що у Книзі обліку відвідувань батьками та родичами дітей у даному закладі, записи відсутні, а також [PERSON] та [PERSON] станом здоров`я дитини не цікавились і не телефонували (а.с. 24). Відповідно до рішення виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради від 28 квітня 2021 року № 57 «Про надання соціальних послуг (взяття під соціальний супровід) та внесення до банку даних сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, прийомних сім`ях та ДБСТ» родина [PERSON] , [INFO] взята під соціальний супровід та внесена до банку даних, як така що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 27-28). Як свідчить акт обстеження умов проживання складеного ССД виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради 28.04.2021, 31.05.2021, 02.06.2021 та 01.09.2021, умови проживання дітей відповідачів є задовільні (а.с. 29-40). Згідно довідки №ЗВ13 від 22.06.2021, [PERSON] офіційно працевлаштований у товаристві з обмеженою відповідальністю «УКРВТОРЛОМ» з 03.08.2018, вантажником. Його дохід за період з 01.09.2020 по 31.05.2021 склав 51400 грн.(а.с. 41). Відповідно до характеристики виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради від 07.10.2021 № 43, [PERSON] , проживаючи на території Мирогощанської територіальної громади зарекомендувала себе з посередньої сторони, спиртними напоями не зловживає. Під час неодноразового проведення обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, зафіксовано порушення щодо недотримання правил гігієни в будинку. Вона не має моральної підтримки з боку своїх близьких людей, а саме батьків, поскільки батько зловживає спиртними напоями, мати взагалі не цікавиться життям та здоров`ям дочки та онуків (а.с. 43). Згідно характеристики виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради від 07.10.2021 № 42, [PERSON] на території сільської ради зарекомендував себе з посередньої сторони. На утриманні у [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким у 2021 році надано статус дитини з інвалідністю. Родина [PERSON] взята під соціальний супровід як така що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 42). Рішенням виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради № 159 від 30 вересня 2021 року «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено висновок органу опіки та піклування Мирогощанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 49). Відповідно до висновку від 30.02021, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Мирогощанської сільської ради, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування Мирогощанської сільської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , 1995 року народження та [PERSON] , 1993 року народження стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 50-52). За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». У частині 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачем було надано до суду достатньо доказів того, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачі ухиляються від виконання батьківського обов`язку відносно своєї дитини. Вони відмовились забрати дитину з пологового будинку і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною, не цікавляться станом її здоров`я. Зазначене є підставою для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до п.1 ч.1 ст.164 СК України.

Outcome: approved