Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24.05.2006 року між ним та відповідачкою укладено договір, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 2013,76 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачка умов договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 17.06.2013 року утворилася заборгованість в сумі 32168,58 грн., яку позивач просить стягнути, а також судові витрати у сумі 321,69 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, судова повістка, направлена на її адресу, зазначену в довідці адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 24.05.2006 року, на підставі заяви відповідачки, позивач надав їй строковий кредит у розмірі 2013,76 грн. на строк 12 місяців до 24.05.2007р., зі сплатою відсотків у розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі в сумі 191,82 грн. Відповідачка порушила зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.06.2013 року становить 32168,58 грн. та складається з наступного: - 2013,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 9894,14 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 18252,65 грн. - пеня; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1508,03 грн. - штраф (процентна складова). Згідно вимог ст.629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦПК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зазначених обставин справи та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідачки 2013,76 грн. заборгованості за кредитом та 9894,14 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами. Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, що включає у себе його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст.579 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У відповідності до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Нарахування пені в сумі 18252,65 грн. за період з 03.07.2006р. по 17.06.2013р. проведено позивачем згідно норм чинного законодавства. Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що розмір пені надмірно великий, у порівнянні з розміром невиконаного зобов"язання, суд вважає за можливе скористатися правом, передбаченим ч.3 ст.551 ЦК України, та зменшити розмір пені до 3000 грн. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідальність у вигляді стягнення штрафів за порушення терміну виконання грошового зобов'язання договором від 24.01.2006р. та Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам не передбачена, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1508,03 грн. штрафу (процентна складова). На підставі викладеного та

Outcome: partial