Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

В серпні 2013 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій вказав, що [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська». [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті спадкова справа не відкривалась. Просили визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER], визнати за Степанівською сільською радою Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER]. З аналогічних підстав прокурором в серпні 2013 року подано заяви, в яких просили визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER], визнати за Степанівською сільською радою Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER]; визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER], визнати за Степанівською сільською радою Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER]; визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER], визнати за Степанівською сільською радою Олександрівського району право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 7,98 га умовних кадастрових гектар вартістю 190856 грн., на яку [PERSON] видано сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) по КСП «Степанівська» [NUMBER]. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Донецької області від 22 серпня 2013 року заяви прокурора об'єднані в одне провадження. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 02 вересня 2013 року заяви прокурора Олександрівського району Донецької області в інтересах Степанівської сільської ради Олександрівського району задоволені - визнано відумерлою спадщину: право власності на земельну ділянку (пай) в КСП «Степанівське» площею 7,98 умовних кадастрових гектар, що належала померлій [INFO] року [PERSON] відповідно до сертифікату серія [NUMBER]; право власності на земельну ділянку (пай) в КСП «Степанівське» площею 7,98 умовних кадастрових гектар, що належала померлій [INFO] року [PERSON] відповідно до сертифікату серія [NUMBER]; право власності на земельну ділянку (пай) в КСП «Степанівське» площею 7,98 умовних кадастрових гектар, що належала померлій [INFO] року [PERSON] відповідно до сертифікату серія [NUMBER]; право власності на земельну ділянку (пай) в КСП «Степанівське» площею 7,98 умовних кадастрових гектар, що належала померлій [INFO] року [PERSON] відповідно до сертифікату серія [NUMBER]; визнано за територіальною громадою в особі Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області право власності на земельні частки (паї) в КСП«Степанівське», що належали померлим [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати рішення суду, постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою після смерті [PERSON], оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права, а саме, суд не залучив до участі у справі спадкоємців, не врахував, що він отримав спадщину після смерті матері на спірну земельну ділянку, про порушення свого права він дізнався в реєстраційній службі 11 листопада 2015 року, куди звернувся за реєстрацією права власності на своє ім.`я згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим нотаріусом 11 листопада 2015 року. В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Профатило О.П. заперечував проти задоволення скарги. [PERSON] та представник Степанівської сільської ради до суду не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином - телефонограмами, які передані 6 січня 2016 року та зареєстровані в Журналі телефонограм за №26, 27. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. На підставі п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується. Згідно апеляційної скарги [PERSON] рішення суду оскаржується лише в частині задоволення вимог щодо спадщини після смерті [PERSON], а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині. Апеляційний суд вважає що висновок суду першої інстанції про задоволення вимог про визнання відумерлою спадщини після смерті [PERSON] не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Судом першої інстанції встановлено, що за книгою реєстрації права власності на земельні ділянки відділу Держземагенства в Олександрівському районі [PERSON] належить сертифікат на право власності на земельну частку (пай) в КСП «Степанівське» серія [NUMBER], площею 7,98 умовних кадастрових гектар, [PERSON], яка проживала в с.Степанівка Олександрівського району, померла [INFO] року, заява про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходила, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Задовольняючи заявлені вимоги в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті власника земельного паю відсутні спадкоємці, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, тому наявні підстави для визнання спадщини відумерлою та передачі спадку до комунальної власності територіальної громади с.Степанівка Олександрівського району. Але, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо. На підставі ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст..378 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (арк..спр.68). В той же час інформаційна довідка зі Спадкового реєстру, надана 21 червня 2013 року, під час розгляду справи судом першої інстанції, видана щодо [PERSON], яка померла [INFO] року, тобто на іншу особу (арк..спр.3). Отже, суд першої інстанції взагалі не перевірив наявність спадкоємців. Згідно з інформаційною довідкою, наданою на запит апеляційного суду 12 січня 2016 року [PERSON], яка померла [INFO] року, залишила заповіт 07 серпня 1997 року, а 18 червня 2008 року зареєстроване заведення спадкової справи, 11 листопада 2015 року видано свідоцтво про право на спадщину на ім.`я [PERSON] (арк..спр.71), що виключає можливість визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставами для скасування рішення в оскаржуваній частині з ухваленням нового про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Outcome: dismissed