Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної адміністрації залізничного транспорту України, третьої особи ДП «Дарницький вагоноремонтний завод» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 28.05.2014 року № 625/ОС його було звільнено з посади директора державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» за невиконання умов контракту, що полягало у неефективному використанні державного майна на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та пп. «й» п. 27 контракту від 01.12.2011 року № 782. Підставою для видання наказу стали результати перевірки Головним управлінням контролю та внутрішнього аудиту Укрзалізниці окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ДВРЗ» які нібито свідчать про систематичне невиконання позивачем умов контракту, неефективне використання закріпленого за підприємством державного майна та прибутку. За період перевірки жодних дисциплінарних проступків не вчинялося, заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не застосовувались. Натомість за результатами роботи в 2011-2014 роках було застосовано ряд заохочувальних заходів, як зі сторони Укрзалізниці так і інших організацій, об'єднань, фондів. На момент проведення перевірки спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює здійснення контролю за виконанням функцій з управління обєктами державної власності та критерії визначення ефективності управління обєктами державної власності, була постанова Кабінету Міністрів України від 19.06.2007 року № 832 «Про затвердження порядку здійснення контролю за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності та критеріїв визначення ефективності управління обєктами державної власності." За результатами перевірки органом управління окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства у порядку внутрішнього аудиту має бути складений аудиторський звіт, як офіційний документ, до якого додаються рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем та який повинен містити лише відомості про хід внутрішнього аудиту, стан системи внутрішнього контролю та аудиторський висновок. Проведення Головним управлінням контролю та внутрішнього аудиту Укрзалізниці перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ДВРЗ» за результатами якої складено акт від 18.04.2014 року №11/ЦКРУ/14294471 відповідно до законодавства України та контракту не є підставою для звільнення директора державного підприємства п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Акт перевірки було підписано представниками ДП «ДВРЗ» із зауваженнями, які фактично залишені без належного вивчення та аналізу. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Представники відповідача Нанкіна М.Б., Баркова О.П., проти задоволення позову заперечили та подали заперечення відповідно до якого вказувалось, що на контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України проте, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю , є недійсними. Закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору. Позивача було звільнено на підставі п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України та пп.(й) п. 27 контракту. Проведений акт перевірки не був підставою для звільнення, підставою було не виконання умов контракту, що було виявлено в процесі перевірки. Факти виявлені вказаною перевіркою були в подальшому відображені за результатами вже міністерської перевірки - в аудиторському звіті про результати фінансового аудиту та аудиту відповідності за період з 01.10.2012 року по 01.01.2014 року Управління внутрішнього аудиту Міністерства інфраструктури України не відповідає дійсності те, що пп. «й») п. 27 відсутній у контракті, так як однією з додаткових угод до контракту нумерація пунктів була змінена. Відповідно до порядку погодження з Головою Ради міністрів АРК головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818, Укрзалізницею до Київської міської державної адміністрації направлено лист від 06.05.2014 року № Ц-1/274 щодо погодження звільнення директора державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» [PERSON] за невиконання керівником цього підприємства умов укладеного з ним контракту та неефективного використання закріпленого за Підприємством державного майна. Листом Київської міської державної адміністрації від 29.05.2014 року № 001-1009 було погоджено звільнення [PERSON] з посади директора державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод». Позивачем безпідставно пропущено місячний строк позовної давності для пред'явлення вимоги про поновлення на роботі. З наказом про звільнення позивач ознайомився 04.08.2014 року, позовна заява була подана 23.09.2014 року. Представник третьої особи Дмитрасевич М.О. проти задоволення позову заперечив. Судом встановлено, що Наказом Міністерства Інфраструктури України Державної адміністрації залізничного транспорту України від 28.05.2014 року № 625/ОС за невиконання умов контракту, яке полягає в неефективному використанні державного майна, директора підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» [PERSON] було звільнено з роботи 28.05.2014 року на підставі пункту 8 частини 1 ст. 36 КЗпП України та підпункту «й» пункту 27 контракту від 01.12.2011 року № 782. Позивача звільнено на підставі п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, відповідно якого підставою для припинення трудового договору є підстави передбачені контрактом. Відповідно до підпункту «й» пункту 27 контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Укрзалізниці, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення його дії - у разі неефективного використання та збереження державного майна. Відповідно до додаткової угоди до контракту від 01.12.2011 № 782 з директором Державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод» від 05.03.2013 року, у зв'язку зі зміною нумерації пункти 14-36 контракту вважати пунктами 15-37 контракту відповідно. Під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «ДВРЗ» за період з 01 січня 2011 року по звітний місяць 2014 року було встановлено ряд недоліків у фінансово-господарській діяльності підприємства, випадків недотримання законодавства України та неефективного використання державного майна. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави передбаченні в контракті. Підпунктом «й» пункту 27 контракту від 01 грудня 2011 року №782 укладеного з директором ДП «ДВРЗ» (зі змінами внесеними у додатковій угоді від 05 березня 2013 року) передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Укрзалізниці, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі неефективного використання та збереження державного майна. Під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «ДВРЗ» за період з 01 січня 2011 року по звітний місяць 2014 року було встановлено ряд недоліків у фінансово-господарській діяльності підприємства, випадків недотримання законодавства України та неефективного використання державного майна. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Державної адміністрації залізничного транспорту України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі не підлягають задоволенню, оскільки звільнення з роботи проведено у відповідності з нормами трудового законодавства України. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат та заявлені вимоги залишені судом без задоволення, судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed