Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 26 червня 2018 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області за актовим записом №448. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з вересня 2018 року спільне життя з відповідачем припинено, вона з донькою проживає окремо від чоловіка, усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Відповідач [PERSON] ухиляється від обов`язку утримувати дитину, хоча стан його здоров`я та матеріальне становище дозволяє утримувати дитину, інших дітей відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулась до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявленого позивачем розміру аліментів та вважав за необхідне стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки на утриманні останнього перебуває мати - пенсіонер, та яка потребує додаткових витрат на лікування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, одночасно заперечувала проти зазначеного стороною відповідача факту щодо перебування на його утриманні матері, вказавши, що в утриманні останньої також приймають участь інші члени родини. Суд, вислухавши думку позивача [PERSON] , думку представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому 26 червня 2015 року шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, та відміткою в паспорті позивача серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 19 листопада 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] за власною ініціативою аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Відповідно до статті 183 Сімейного Кодексу України стягнення аліментів може проводитися у визначеній судом частці від заробітку батька (матері) дитини. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підтвердження заявленого стороною відповідача факту перебування на утриманні останнього непрацездатної матері, до суду надано копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] , копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, вказаних норм чинного законодавства, при визначенні розміру стягуваних з відповідача аліментів суд виходить з інтересів малолітньої дитини, приймаючи до уваги її вік та потреби, а також враховує матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , на утриманні якого перебуває його непрацездатна мати, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] повинні бути визначені в розмірі ј частини доходу платника аліментів, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial