Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за №3200. У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, сторони припинили шлюбні відносини, майже рік разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом, переконливо просила не надавати їм з відповідачем строку для примирення, оскільки це не приведе до жодних позитивних наслідків, окрім цього кожен із них вже тривалий час живе своїм власним життям і відновлювати подружні відносини вони не бажають. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідно до ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 11 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №3200, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 11 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим 01 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4), та доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 09 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, майже рік сторони разом не проживають, припинили шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство та бюджет. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, примирення між ними не можливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 640 гривень судового збору, які остання сплатили при зверненні з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved