Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 15469 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 10 червня 2007 року, з якої: 3203 грн. 66 коп. заборгованості по кредиту, 10252 грн. 82 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 800 грн. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 712 грн. 82 коп. штрафу (процентна складова). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач відповідно до умов кредитного договору, який складається із «Умов та правил надання банківських послуг», «Тарифів банку», «Правил користування платіжною карткою», отримала 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, остання умови договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18 жовтня 2018 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якою отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, про що свідчить повідомлення від 15 лютого 2019 року про вручення матеріалів рекомендованим листом, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Представник позивача Кіріченко Р.А. згідно письмової заяви до позову не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність її заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст.279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження,-наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З 21 травня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 10 червня 2007 року укладений договір про надання банківських послуг, який складається із заяви відповідача, як отримувача банківських послуг від 10 червня 2007 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримала банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Універсальна, 55 днів пільгового періоду», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, базова процентна ставка в місяць-1,9%. Відповідач, як позичальник, погодилась що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, остання відповідно до умов даного договору зобов`язана повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобов`язань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомилась та погодилась, про що свідчить її підпис у вищезазначеній Заяві. Згідно п.1.1.7.11. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18 жовтня 2018 року становить: 3203 грн. 66 коп. заборгованості по кредиту, 10252 грн. 82 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 800 грн. комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 712 грн. 82 коп. штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит та платежі відповідно до договору не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є її невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею і комісією та штрафи. Вимоги про стягнення на користь позивача 800 грн. пені та комісії, які не розмежовані, не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15. Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача: 3203 грн. 66 коп. заборгованості по кредиту, 10252 грн. 82 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 712 грн. 82 коп. штрафу (процентна складова), всього 14669 грн. 30 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 15469 грн. 30 коп., судом стягнуто 14669 грн. 30 коп., тобто позовні вимоги задоволені на 94,82% (14669,30 х 100 : 15469,30=94,82%), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1670 грн. 72 коп. судового збору (1762 х 94,82:100 =1670,72).

Outcome: partial