Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання недійсною довіреності. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30 січня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] оформила довіреність №133 від імені позивача на імя [PERSON] за даними викраденого паспорту. За цією довіреністю 02 лютого 2016 року [PERSON] отримав дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], та 04 лютого 2016 року уклав із [PERSON] договір купівлі продажу вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Балковою [PERSON] Після того, як позивач дізналась про оформлення від її імені довіреності та укладення договору купівлі-продажу квартири, вона одразу звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Просила суд визнати недійсною довіреність від 30.01.2016 року, видану від імені [PERSON] на ім"я [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за номером №133 (реєстраційний номер в Єдиному реєстрі довіреностей №43426139). В судове засідання позивач не з»явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Поважних причин неявки в судове засідання суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не зявилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог про визнання недійсною довіреності не заперечує. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 30.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено довіреність від імені [PERSON] щодо уповноваження [PERSON] на продаж належної [PERSON] квартири [ADDRESS]. Дана довіреність посвідчена та зареєстрована в реєстрі 30.01.2016 №133. Також судом встановлено, що 04 лютого 2016 року між [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 30 січня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано за №113 від імені [PERSON], та [PERSON] укладено договір купівлі продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ч.1, 3\~ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1,2\~ст.11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Пунктом 2\~ст. 208 ЦК України\~передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою крім правочинів передбачених\~ст.206 ЦК України. Позивач в позовній заяві як на підставу позову посилалася на те, що довіреність від її імя було видано іншою особою за вкраденим у неї паспортом за відсутності її внутрішньої волі на вчинення ткаого правочину. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст. 228 ЦК України\~правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок або вчинений всупереч волі особи, є нікчемним. Згідно\~ст. 236 ЦК України\~правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №8 4/754 від 21 квітня 2017 року, рукописні записи «Хвищук Валентина Володимирівна» у наданій на дослідження довіреності від 30.01.2016 від [PERSON] на [PERSON] на продаж квартири за адресою: [ADDRESS], вилученій 24.01.2017 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], виконані не [PERSON], [INFO], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис:» у наданій на дослідження довіреності від 30.01.2016 від [PERSON] на [PERSON] на продаж квартири за адресою: [ADDRESS], вилученій 24.01.2017 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], виконаний не [PERSON], [INFO], а іншою особою. Рукописні записи «Хвищук Валентина Володимирівна» у наданій на дослідження довіреності від 30.01.2016 від [PERSON] на [PERSON] на продаж квартири за адресою: [ADDRESS], на бланку НАТ 005578, вилученій 22.03.2017 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової [PERSON], виконані не [PERSON], [INFO], а іншою особою; Підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис:» у наданій на дослідження довіреності від 30.01.2016 від [PERSON] на [PERSON] на продаж квартири за адресою: [ADDRESS], на бланку НАТ 005578, вилученій 22.03.2017 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової [PERSON], виконаний не [PERSON], [INFO], а іншою особою. Враховуючи, що підписи та рукописний текст від імені довірителя у вказаній вище довіреності виконаний не [PERSON], але від її імені, суд приходить до висновку про відсутність внутрішньої волі позивача на видачу такої довіреності та про відсутність її волевиявлення вчинення такого правочину внаслідок неправомірних дій інших осіб. З огляду на викладене, такий односторонній правочин як довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON], посвідчена 30.01.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] є недійсним. \~\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а віповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову [PERSON], на її користь необхідно стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Outcome: approved