Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] у відповідності з порядком користування, який склався, виділивши у користування позивачу ізольовану кімнату площею 13,3 кв.м, а відповідачу - ізольовану кімнату площею 16,3 кв.м, залишивши місця загального користування у загальному користуванні, та розділивши особовий рахунок на два окремих рахунки у відповідності з порядком користування щодо житлових кімнат та відповідно до частки кожного співвласника щодо місць загального користування. В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема вказав на належність йому та відповідачу в рівних частинах двохкімнатної квартири [ADDRESS] на праві власності (відповідно до судового рішення), а також, що у відповідності з порядком користування, який склався він, позивач, користується кімнатою площею 13,3 кв.м, а відповідач кімнатою площею - 16,3 кв.м Позивач підтримав вказані позовні, просив позов задовольнити. Відповідач заперечував проти задоволення позову (а.с.36). Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, дослідивши всі інші матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Двохкімнатна квартира [ADDRESS] належить сторонам у вказаних позивачем частинах (відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року а.с.7, 13, 14) на праві власності, яка складається з ізольованої кімнати площею 13,3 кв.м, та кімнати площею - 16,3 кв.м та місць загального користування (копія плану та технічного паспорту квартири а.с.8, 12). Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ч.1 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до положень ч.3 ст.358 ЦК України: кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки недоведеними є огульні твердження позивача що саме вказаний ним порядок користування вказаною квартирою, є таким що фактично склався, а також у зв"язку з тим, що всупереч наведеним положенням ЦК України, позивач просить виділити позивачу ізольовану кімнату площею 13,3 кв.м, а відповідачу - 16,3 кв.м, з розділенням особового рахунку на два окремих рахунки у відповідності з таким порядком користування щодо житлових кімнат, що вочевидь тягне збільшення оплати для відповідача за таке користування (ніж та, яка відповідає частці житлової площі, яка йому належить) та зменшення для позивача, при цьому, відповідач заперечує проти вказаного позову, а також враховуючи, що позивачем не доведено, що на даний час кімната площею 16,3 кв.м є ізольованою, оскільки таке твердження суперечить плану квартири копія а.с.8, з якого не вбачається, що кімната площею 16,3 кв.м є ізольованою. Відповідно до ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі у вигляді судового збору зарахувати в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed