Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом 13.05.2019 року мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач, починаючи з 01.08.2015 року по 01.04.2019 року, має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 11 593,26 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги відповідач не виконує, тому просив стягнути з відповідача вказану суму боргу за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника КП БМР «Білоцерківтепломережа», вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов до не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3а-5) вбачається, що за відповідачем, [PERSON] , починаючи з 01.08.2015 року по 01.04.2019 року, рахується заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 11 593,26 грн., оплата за надані послуги у вказаний період проводилась частково. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.6), [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя, серія та номер: 2-382, виданий 10.02.2015, видавник Державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Федоряка О.С. та свідоцтво про право на спадщину, Серія та номер:2-384, виданий 10.02.2015, видавник Державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Федоряка О.С. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області (а.с. 12), з 01.11.2002 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також, з матеріалів справи (а.с.3), вбачається, що позивач 11.04.2019 року в порядку досудового врегулювання спору, направляв [PERSON] лист з вимогою щодо сплати заборгованості, однак остання заборгованість не сплатила. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація ). Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги", відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за № 388 (а.с.8) виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП «Білоцерківтепломережа». Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Отже, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача, як власника житлового приміщення та споживача послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача не подала. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, які складаються з судового збору в розмірі 1921,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved