Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

В червні 2014 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері, тому в встановлений законом строк, вона звернулась із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом, оскільки на ? частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що належав померлій [PERSON], оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документа на вищевказане спадкове майно. Тому просила визнати за нею право власності на на ? частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивач не з"явилась. Надала до суду заяву, в якій просила суд слухати справу у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач Головне управління юстиції у Київській області в судове засідання свого представника не правив, про день слухання справи повідомлявся, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області в судове засідання свого представника не направила, про день слухання справи повідомлена, причини неявки суду не відомі. Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері, тому в встановлений законом строк, вона звернулась із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності за законом, оскільки на ? частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що належав померлій [PERSON], оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документа на вищевказане спадкове майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок та прилеглі до нього будівлі і споруди, що знаходяться в [ADDRESS], який був успадкований матір»ю позивача після її батьків, а саме: - ? частина після смерті батька позивача [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.1982 р.; - ? частина після смерті матері позивача [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.04.2004 р.. Оскільки на ? частину будинку, яка була успадкована після смерті [PERSON] не була здійснена державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, а державним нотаріусом Першої обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. було відмовлено у видачі свідоцтва на цю частину будинку. На іншу ? частину будинку та прилеглих до нього будівель та споруд позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.01.2014 р.. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов"язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved