Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок посилаючись на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.10.1997 року. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Вказує, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась, та відповідно до довідки Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області за №496 від 03.12.2019 року спадкодавець заповіту не залишав. Згідно довідки, виданої 03 грудня 2019 року за №497 Шманьківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, спадкодавець проживав та був зареєстрований в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: дружиною - [PERSON] , сином [PERSON] , іншим сином - [PERSON] , батьком [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа лише за заявою позивача [PERSON] . Інших заяв до нотаріальної контори по даній справі не надходило. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений 08 вересня 2004 року секретарем Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №113, відповідно до якого заповіла все належне їй майно на користь позивача [PERSON] . Згідно довідки, виданої 18 лютого 2016 року за №108 Шманьківською сільською радою спадкодавець проживала та була зареєстрована в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: чоловіком - [PERSON] , невісткою - [PERSON] , онуком (позивач) - [PERSON] , онуком - [PERSON] . [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа заведена лише за заявою позивача [PERSON] . Інших заяв до нотаріальної контори по даній справі не надходило. Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 08 вересня 2004 року секретарем Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №111, відповідно до якого заповів все належне йому майно на користь позивача [PERSON] . Згідно довідки, виданої 18 лютого 2016 року за №107 Шманьківською сільською радою спадкодавець проживав та був зареєстрований в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: невісткою - [PERSON] , онуком (позивач) - [PERSON] , онуком - [PERSON] . Спадщину [PERSON] він (позивач [PERSON] ) прийняв та частково оформив свої спадкові права. Таким чином, він, як позивач [PERSON] , успадковує частки вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті свого батька [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги, а після смерті баби [PERSON] та діда [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Проте, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] позивачу було відмовлено. Дана відмова мотивована тим, що у померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не було оформлено належного документа, що посвідчує право власності на майно на свої частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Належність кожному померлому по 1/10 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями [ADDRESS] підтверджується наступним. У відповідності до довідки Шманьківської сільської ради № 491 від 27 листопада 2019 року згідно по господарської книги № 3 за 1986-1990 роки особовий рахунок № [NUMBER] в 1/2 частині житлового будинку в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області на 01 липня 1990 року були зареєстровані такі громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору. Інша частина 1/2 вказаного житлового будинку обліковується в сільській раді згідно по господарської книги №3 за 1986-1990 роки за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 01 липня 1990 рік в ньому була зареєстрована [PERSON] . Тобто кожному спадкодавцю, як членам колгоспного двору, а також позивачу (станом на сьогодні) належить по 1/10 його частині. Згідно довідки Шманьківської сільської ради № 24 від 03 лютого 2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який обліковується в сільській раді згідно по господарської книги №3 /особовий рахунок № [NUMBER] / станом на сьогоднішній день має поштову адресу [ADDRESS] . Оскільки спірні правовідносини виникли до 15 квітня 1991 року, дати введення в дію Закону України «Про власність» до них слід застосовувати діюче в той час законодавство. Згідно ч. 1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином майно померлих членів колгоспного двору має право успадкувати позивач, який є їх спадкоємцем на загальних підставах. Крім того, позивач зазначає, що до недавнього часу спору про житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не було. Позивач вважав, що він із відповідачами, зокрема із [PERSON] , в рівних частинах, є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки відповідачі фактично вступили у права на спадщину. Однак, у лютому 2020 році мати позивача - [PERSON] звернулася до Чортківського районного суду Тернопільської області із позовом до нього - [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В результаті чого позивач дізнався про те, що мати позивача [PERSON] вже є одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.08.2004 року. Також [PERSON] перешкоджає використовувати даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, співвласником якої є фактично він - позивач [PERSON] . Вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане Чортківською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу з Рішення №311 від 18 грудня2014 року Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області «Про зміну поштової адреси житлових будинків с. Шманьківці» необхідно вважати місце знаходження житлового будинку, який знаходиться в с. Шманьківці не по [ADDRESS] , а по [ADDRESS] . Вважає, що суд повинен захистити його право на спадкове майно, шляхом визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Дане свідоцтво [PERSON] було видане після смерті [PERSON] , яка була власником лише 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а не власником вказаного нерухомого майна в цілому, як то вказане в оскаржуваному свідоцтві про право на спадщину.. Відповідно до положень ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Калінніков М.О. позовні вимоги підтримують, просять задоволити в повному обсязі, стягнути судові витрати у справі та повернути зайво сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1681 гривня 60 копійок. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Кожушина Л.К. позовні вимоги не визнають, просять в задоволені позову відмовити за безпідставністю позовних вимог та також вважають, що сплив строк позовної давності, що є підставою відмови в задоволенні позову. 14 квітня 2021 року [PERSON] в судовому засіданні надала заяву про сплив позовної давності та застосування його наслідків - відмова у задоволенні позову [PERSON] . Моментом виникнення права на позов для позивача [PERSON] вважає день його повноліття, [INFO] , (дата народження сина позивача у справі - [INFO] ), оскільки в день повноліття син мав можливість отримати інформацію про порушення свого права. Посилається на те, що оскільки позивач в лютому 2016 року прийняв та частково оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] (бабка) та [PERSON] (дід), то він отримав інформацію про порушення свого права, оскільки витребовував у Шманьківській сільській раді Чортківського району Тернопільської області та надав нотаріусу довідку за №108 від 18.02.2016 року та довідку за №107 від 18.02.2016 року. На підставі викладеного, відповідачка [PERSON] доводить, що інформацію про порушення свого цивільного права позивач [PERSON] міг отримати раніше ніж в лютому 2020 року, тобто не з моменту подання відповідачем до суду позову про визнання його особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, раніше подано заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи відзив, пояснення, заяви, приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а заява відповідачки про застосування строку позовної давності та відмови в задоволенні позову з цих підстав, такою, що не підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідачки [PERSON] та рідним братом відповідача [PERSON] . [INFO] помер батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.10.1997 року. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області за №496 від 03.12.2019 року вбачається, що спадкодавець заповіту не залишав. Відповідно до довідки, виданої 03 грудня 2019 року за № 497 Шманьківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області вбачається, що спадкодавець проживав та був зареєстрований в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: дружиною - [PERSON] , сином [PERSON] , іншим сином - [PERSON] , батьком [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна. а саме: 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведена спадкова справа лише за заявою позивача [PERSON] . Інших заяв до нотаріальної контори по даній справі не надходило. Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений 08 вересня 2004 року секретарем Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №113, відповідно до якого заповіла все належне їй майно на користь позивача [PERSON] . Згідно довідки, виданої 18 лютого 2016 року за №108 Шманьківською сільською радою спадкодавець проживала та була зареєстрована в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: чоловіком - [PERSON] , невісткою - [PERSON] , онуком (позивач) - [PERSON] , онуком - [PERSON] . [INFO] помер дід позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме: 1/10 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до даних Чортківської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] спадкова справа заведена лише за заявою позивача [PERSON] . Інших заяв до нотаріальної контори по даній справі не надходило. Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 08 вересня 2004 року секретарем Шманьківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого в реєстрі за №111, відповідно до якого заповів все належне йому майно на користь позивача [PERSON] . Згідно довідки, виданої 18 лютого 2016 року за №107 Шманьківською сільською радою спадкодавець проживав та був зареєстрований в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області разом із: невісткою - [PERSON] , онуком (позивач) - [PERSON] , онуком - [PERSON] . Спадщину [PERSON] позивач [PERSON] прийняв та частково оформив свої спадкові права. Таким чином, позивач [PERSON] успадковує частки вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті свого батька [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги, а після смерті баби [PERSON] та діда [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Проте, в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на відповідні частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] позивачу було відмовлено та дана відмова була мотивована тим, що у померлих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не було оформлено належного документа, що посвідчує їх право власності на майно на свої частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно п.4.15 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі Порядку) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Згідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу II Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У зв`язку із тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація про зареєстровані речові права на згаданий вище будинок відсутня державним нотаріусом було рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання визнання права власності на спадкове майно. Належність кожному померлому по 1/10 частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями [ADDRESS] підтверджується наступним. У відповідності до довідки Шманьківської сільської ради № 491 від 27 листопада 2019 року згідно по господарської книги № 3 за 1986-1990 роки особовий рахунок № [NUMBER] в 1/2 частині житлового будинку в селі Шманьківці Чортківського району Тернопільської області на 01 липня 1990 року були зареєстровані такі громадяни: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору. Інша частина 1/2 вказаного житлового будинку обліковується в сільській раді згідно по господарської книги №3 за 1986-1990 роки за особовим рахунком № [NUMBER] , станом на 01 липня 1990 рік в ньому була зареєстрована [PERSON] . Тобто кожному спадкодавцю, як членам колгоспного двору, а також позивачу (станом на сьогодні) належить по 1/10 його частині. Згідно довідки Шманьківської сільської ради № 24 від 03 лютого 2020 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який обліковується в сільській раді згідно по господарської книги №3 /особовий рахунок № [NUMBER] / станом на сьогоднішній день має поштову адресу [ADDRESS] . Оскільки спірні правовідносини виникли до 15 квітня 1991 року, дати введення в дію Закону України «Про власність» до них слід застосовувати діюче в той час законодавство. Згідно ч. 1 ст.120, ч.2 ст.123 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Таким чином майно померлих членів колгоспного двору має право успадкувати позивач, який є їх спадкоємцем на загальних підставах. Згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 17, 18 Закону України "Про власність", та роз`яснень даних в п. 6. постанови Пленуму Верховного Суду України, положення статей 17,18 щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Таким чином, переконані, що відсутність у спадкодавців оформлених правовстановлюючих документів на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є спадковим майном не може бути перешкодою для реалізації позивачем свого права на спадкування. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам було звернуто увагу на наступне. Згідно п.3.1 даного Листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). П. 3.3 Листа вказує на те, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою або відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди правомірно задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, земельні ділянки щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину. Враховуючи викладене вище та

Outcome: approved