Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 14.05.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який заповіту не залишив. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 58011303, спадкову справу № 64929998, 235/2019 щодо майна померлого [PERSON] заведено у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , відповідно до заведеної спадкової справи є [PERSON] та [PERSON] , у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка майно після смерті чоловіка прийняла, однак не оформила. До спадкового майна після смерті [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок, розташований на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. За усною домовленістю спадкоємці вирішили про наступний розподіл спадкового майна: позивач успадковує повну частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач успадковує житловий будинок. Однак, в нотаріальному порядку укласти договір про поділ спадкового майна позивач та відповідач позбавлені можливості. Так, згідно відповіді в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 157/01-16 від 23.04.2021 року [PERSON] , в Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області відкрито дві окремі спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину на майно якого прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину на майно якої прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину [PERSON] . У зв`язку з тим, що вони є спадкоємцями по різних спадкових справах, договір про поділ спадщини між ними не може бути укладений. Отже, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7723 га, кадастровий номер 0523180400:05:004:0120 на території Балабанівської сільської ради Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 26.05.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01.07.2021 року. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 01.07.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи на 05.08.2021 року. У зв"язку з неявкою сторін та за їх клопотаннями, розгляд підготовчого судового засідання, неодноразово відкладався. Так, востаннє, підготовче судове засідання, призначене на 28.10.2021 року, було відкладено на 25.11.2021 року, за клопотанням представника позивача адвоката Панасюк Н.А. При цьому, 05 листопада 2021 року відповідачем [PERSON] , подано до суду зустрічну позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який заповіту не залишив. Спадкову справу до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведено у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , відповідно до заведеної спадкової справи є [PERSON] та [PERSON] , у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка майно після смерті чоловіка прийняла, однак не оформила у зв`язку зі смертю. Згідно заповіту [PERSON] від 14.06.2019 року, усе своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Спадкову справу № 65148381, 270/2019 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , заведено у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. Спадкоємцем згідно заведеної спадкової справи є [PERSON] . Оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала, однак не оформила майно після смерті [PERSON] , тому [PERSON] спадкує частину майна після смерті [PERSON] . Отже, [PERSON] просить прийняти зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок до спільного розгляду з первісним позовом та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 10.11.2021 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок до розгляду, об`єднано в одне провадження первісний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, призначено підготовче судове засідання по справі на 25.11.2021 року. У судове засідання позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи. При цьому, 24.11.2021 року на адресу Оратівського районного суду Вінницької області надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Панасюк Н.А. про розгляд справи справи без їх участі. У судове засідання відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним [PERSON] не з`явилася, належним чином повідомлялася про час, день та місце розгляду справи. При цьому, 24.11.2021 року на адресу Оратівського районного суду Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без її участі. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.1979 року, викладеного російською мовою, [INFO] народився « [PERSON] ». Його батьками зазначені: « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 148077 від 26.01.2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,7723 га, яка розташована на території с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області; цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0521808382021 від 12.05.2021 року земельна ділянка кадастровий номер 0523180400:05:004:0120 площею 3,7723 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Балабанівської сільської ради, Оратівського району, Вінницької області, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно листа роз`яснення відділу в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 0-2-0.31-130/101-21 від 12.05.2021 року, у державному акті серії ВН № 148077 від 26.01.2004 року, виданого на ім`я [PERSON] допущена помилка в кадастровому номері 0523180400:05:004:0096 є невірним. Вірним є номер 0523180400:05:004:0120. Згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 200910625 від 19.02.2020 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] , виготовлений 04.02.2020 року, загальна площа будинку становить 70,6 кв.м. Характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок літера А, веранда літера а, погріб літера Б, сарай літера В, сарай літера Г, сарай Г1, сарай Г2, сарай літера г. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що 23.04.2019 року виконавчим комітетом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 7. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58011303 від 22.10.2019 року спадкову справу № 64929998 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстровано 22.10.2019 року. Як вбачається із спадкової справи № 235/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , справу розпочато 22.10.2019 року за заявою [PERSON] . Відповідно до заяви № 23АА7291349 від 18.06.2019 року, [PERSON] відмовився від належної частки спадкового майна після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на користь брата [PERSON] . Згідно заяви № 802 від 14.06.2019 року, [PERSON] відмовилась від належної частки спадкового майна після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки № 18 від 12.04.2019 року, виданої виконавчим комітетом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, відповідно до запису в домовій (господарській) книзі виконавчого комітету Балабанівської сільської ради за № 1, особовий рахунок № [NUMBER] помер [PERSON] , який народився [INFO] в с. Іллінецьке, Іллінецького району Вінницької області, на день смерті [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали слідуючі особи: дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онуки [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , викладеного російською мовою, [INFO] народилася « [PERSON] ». Її батьками зазначені: « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.06.2007 року, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 15.06.2007 року, прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2019 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 11.07.2019 року виконавчим комітетом Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, складено відповідний актовий запис № 9. Згідно заповіту посвідченого секретарем Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 14.06.2019 року, [PERSON] все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Як вбачається із спадкової справи № 270/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , справу розпочато 29.11.2019 року за заявою [PERSON] . Згідно відповіді в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 157/01-16 від 23.04.2021 року [PERSON] , в Оратівській державній нотаріальній контрі Вінницької області відкрито дві окремі спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину на майно якого прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] , та після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину на майно якої прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину [PERSON] . В зв`язку з тим, що вони є спадкоємцями по різних спадкових справах, договір про поділ спадщини між ними не може бути укладений. При цьому, відповідно до договору про поділ спадкового майна від 01.11.2021 року, засвідченого старостою Підвисоцького старостинського округу Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] та [PERSON] уклали договір, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 3,7723 га, розташована на території Балабанівської сільської ради Вінницької області, належна померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 148077, виданого 26.01.2004 року Оратівською районною адміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації № 119 від 17.04.2003 року, а [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв. м., житловою площею 30,5 кв.м., право власності на який посвідчено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2020 року. З моменту посвідчення даного договору право спільної власності на дане спадкове майно припиняється. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Щодо первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги на спадкове майно після померлого [INFO] [PERSON] . [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При цьому, [PERSON] спадщину після смерті чоловіка прийняла, однак не оформила у зв`язку зі смертю. Інші спадкоємеці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовились. За вказаних обставин, суд враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя отримав правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно, а також, приймаючи до уваги, що спадкоємці уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого [PERSON] на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 3,7723 га, розташована на території Балабанівської сільської ради Вінницької області, належна спадкодавцю, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним). Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на все спадкове майно, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї. При цьому, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців які мають право на обов`язкову частку на зазначене спадкове майно ні нотаріусом, ні судом не встановлено. Спадкоємці домовилися між собою про поділ спадкового майна наступним чином: [PERSON] на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 3,7723 га, розташована на території Балабанівської сільської ради Вінницької області, належна померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 148077, виданого 26.01.2004 року Оратівською районною адміністрацією та Оратівським районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації № 119 від 17.04.2003 року, а [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,6 кв. м., житловою площею 30,5 кв.м. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, той факт, що спадкоємці уклали договір про поділ спадкового майна, та приймаючи до уваги, що задоволення позову не суперечить вимогам закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним). На підставі викладеного,

Outcome: approved