Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.12.2006 року між ним та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № 10-06-И/33, згідно якого банк надав йому у тимчасове користування кредитні ресурси в сумі 140 200,00 доларів США з оплатою процентів. Вказаний кредитний договір був забезпечений договором іпотеки від 20.12.2006 року та договором поруки з [PERSON] від 20.12.2006 року. У 2010 році ним було допущено прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим банком було подано позов про стягнення заборгованості та видано виконавчий лист № 2-273 від 02.09.2011 року. Вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Деснянського РВ ДВС у м.Києві та відкрито виконавче провадження, в рамках якого було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2011 року. Як зазначає позивач, 22.03.2019 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого новим кредитором стало ТОВ «Росвен Інвест Україна». Станом на березень 2021 року його заборгованість була виплачена у повному обсязі, про що була видана відповідна довідка, на підставі якої була припинена іпотека. Проте, лишився арешт на його майно, накладений вищевказаною постановою. Для скасування цього арешту він звернувся до відділу виконавчої служби та надав відповідний пакет документів, на що 04.06.2021 року отримав лист, де зазначено, що в зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено, закрити виконавче провадження та зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом арешт зняти неможливо, позивач просить задовольнити його вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 01.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність позовні вимоги просить задовольнити. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 20.12.2006 року між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір № 10-06-И/33, згідно якого банк надав позивачу у тимчасове користування кредитні ресурси в сумі 140 200,00 доларів США з оплатою процентів. Вказаний кредитний договір був забезпечений договором іпотеки від 20.12.2006 року та договором поруки з [PERSON] від 20.12.2006 року. Судом також встановлено, що на виконанні у Деснянському РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебувало виконавче провадження № 30120481 з примусового виконання виконавчого листа № 2-273 від 02.09.2011 року Деснянського районного суду м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» коштів у розмірі 1 469 005,25 грн., в рамках якого було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.12.2011 року. 27.05.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02.12.2011 року зареєстровано арешт нерухомого майна, належного [PERSON] відповідно до постанови № 1955/2-11 від 01.12.2011 року ВДВС Деснянського РУЮ м.Києва. Відповідно до листа Деснянського РВ ДВС м.Київ ЦМУЮ МЮ (м.Київ) № Д/9 від 04.06.2021 року, вищевказане виконавче провадження було завершено та знищено, а тому закрити виконавче провадження та зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим. Крім того, згідно довідки ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 16.03.2021 року № 11803710, яке є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», вказане ТОВ не має будь-яких майнових та фінансових претензій до [PERSON] та поручителя [PERSON] щодо стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно позивача було накладено органом виконавчої служби у 2011 році, на даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. Крім того, боргові зобов`язання, які були підставою для видачі виконавчого листа, припинено. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу у здійсненні ним права власності на належне йому майно. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час здійснення я кого було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на майно позивача на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. При таких обставинах, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved