Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

В серпні 2019 року позивачка звернулась до суду і вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 1921 грн. В обґрунтування вимог зазначила, що з квітня 2017 року проживала разом з [PERSON] однією сім`єю у фактичних шлюбних стосунках без державної реєстрації шлюбу. [PERSON] сильно хворів, позивачка возила його на обстеження, на лікування у місто Київ, намагаючись його вилікувати. [PERSON] формально знаходився в офіційному шлюбі з [PERSON] , але спільного господарства не вели, мешкали окремо з березня 2017 року, ніяких відносин не підтримували. Подання заяви на розлучення [PERSON] відкладав, так як хворів. [PERSON] знала, що [PERSON] дуже хворий, але своєї допомоги або зацікавленості в його одужанні та лікуванні жодного разу не надавала та не пропонувала. 19 квітня 2019 року за адресою [ADDRESS] , [PERSON] помер в присутності позивача. Причина смерті - ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення печінки. Після його смерті, позивачка почала займатися його похованням. День похорону був назначений на 21 квітня 2019 року. 20 квітня 2019 року приблизно об 15 годині до квартири позивача увірвалася відповідачка, принижувала позивача, ганьбила її честь і гідність у присутності свідків, ображала нецензурною лайкою, обмовляла, поширювала завідомо неправдиві відомості, що позивач веде розпусний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, звинувачувала в отруєнні [PERSON] та навмисному його вбивстві, ходила без дозволу по квартирі, незаконно забрала з кімнати позивача мобільний телефон [PERSON] Відповідачка залишила ківртиру лише після приїзду поліції. 21 квітня 2019 року похорони [PERSON] не відбулись, оскільки [PERSON] написала до поліції заяву про те, що [PERSON] начебто отруїла [PERSON] і у Довгинцівському ВП КВП було відкрите кримінальне провадження № 12019040720000583 за ст.115 КК України. На вимогу відповідача була проведена медична експертиза, яка підтвердила, що [PERSON] помер від ракової інтоксикації та злоякісного новоутворення печінки. Зі сторони відповідача, на протязі трьох місяців лунали заяви з погрозами, наклепом, обмовлянням позивача та поширення завідомо неправдивих відомостей щодо особистості позивача, та відношення до померлого цивільного чоловіка позивача [PERSON] , що порочить честь, гідність і репутацію позивача, завдає її психічного болю, морального потрясіння та зурочує повагу та пам`ять до померлого [PERSON] . Позивач після викликів її до органів поліції для допиту та постійних погроз відповідача змушена була звертатись до лікаря за медичною допомогою. Діагноз лікарів - гіпертонічна хвороба першого ступеню та нейроциркуляторна дистонія. Через такі дії відповідача, позивачка переносить моральні страждання та нервовий стрес, втратила душевний спокій та була змушена довгий час, нести моральні потрясіння, нервові переживання, які сказалися на її здоров`ї. Внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачка була позбавлена можливості реалізувати похорон свого цивільного чоловіка, з яким мешкала останні два роки, лікувала та піклувалася за його здоров`ям, перенесення наклепу за підозрювання вбивстві, все це, викликало у позивача моральні страждання. У зв`язку з цим, позивачка відчує себе ошуканою, принизливою, що негативно позначилося на психічному стані позивача змусило сильно нервувати і переживати. Крім цього, протиправні дії відповідача спричинили порушення звичного життєвого укладу позивача, оскільки з`явилася необхідність відстоювати свої права, звертатись із заявою до органів поліції витрачати на це багато свого часу. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 25 вересня 2019 року вимоги ухвали позивачем виконано та ухвалою суду від 30 вересня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надали суду відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4200 грн., посилаючись на те, що додані до позову докази жодним чином не доводять вчинення відповідачем протиправних дій чи бездіяльності, які б спричинили позивачу моральну шкоду. Додана до позову заява позивача в поліцію, підписана іншою особою, а тому не є належним доказом. Крім того, вважать що звернення позивачем з даним позовом відволікає увагу відповідача та правоохоронних органів від незаконної схеми заволодіння її з померлим чоловіком - [PERSON] квартирою, щодо якої використовуючи безпомічний стан хворого [PERSON] було укладено заповіт на ім`я позивача. 15 листопада 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача вказав, що до позовної заяви позивачем додані довідки з медичної допомоги, які свідчать про те, що позивач дійсно зверталася про надання медичної допомоги та додані чеки на придбання медичних засобів. Також відповідач вказує що додана до позову заява до органів поліції позивачем підписана іншою особою « [PERSON] », але даний факт є орфографічною помилкою, так як додані до заяви документи в органи поліції та потерпіла зазначені як « [PERSON] ». Також підтвердження дійсності заяви наданої до органів поліції від потерпілої « [PERSON] » є відповідь на її заяву від органів поліції від 24.05.2019 р., яка додана до позовної заяви. Також відповідач у відзиві вказує на те, що позивач [PERSON] відволікає її увагу та правоохоронних органів від незаконної схеми заволодіння її з померлим чоловіком [PERSON] квартирою, щодо якої використовуючи безпомічний стан хворого [PERSON] було укладено заповіт на ім`я позивача [PERSON] . Таким чином, відповідач вводе в оману суд та надає недостовірні та неправдиві пояснення. Оскільки відповідач спричинив позивачу немайнову шкоду, яка полягає у виникненні негативного для нього явища, зокрема необхідності неодноразового звернення для встановлення істини у справі та доказування для вирішення питання, що [PERSON] дійсно помер від онкозахворювання, витрачання особистого часу, значних коштів, сили для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на психоемоційного стані та здоров`ю позивача, спричинених неправомірними діями та розповсюдженням неправдивої інформації позивач оцінює, як моральну шкоду та просить суд стягнути з відповідача. Висловлювання відповідача ненормативною лексикою в присутності сторонніх осіб, завдало позивачу шкоди його діловій репутації, принизили честь та гідність так як, ці слова є образливими і принизливими з точки зору їх тлумачення та розуміння. Таким чином вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з тих підстав, що у відповідача відсутні законні підстави та докази для спростування фактів позивача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою знайомі та дружать багато років, з 1996 року проживають в одному будинку та є сусідами. З 09 квітня 2016 року позивачка [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімє,ю без реєстрації шлюбу. Вона була присутня, коли помер [PERSON] та викликала швидку допомогу і міліцію. 20 березня 2019 року їй подзвонила позивачка та попросила зайти до неї. Коли вона підійшла до квартири позивачки в коридорі вона зустріла відповідачку [PERSON] з молодим чоловіком та дівчиною. Відповідачка сказала, що [PERSON] отруїла її чоловіка [PERSON] , ображала [PERSON] нецензурними виразами, якими саме вона не може сказати, але говорила, що позивачка «розпусниця» та зловживає спиртними напоями. В той же день [PERSON] викликала працівників поліції, а потім швидку допомогу, оскільки вона страждала на захворювання серця і їй стало погано. Їй часто викликали швидку, оскільки в неї хворе серце та гіпертонія. За весь час хвороби [PERSON] відповідачка [PERSON] не цікавилась станом здоров`я свого чоловіка, жодного разу не приходила та допомоги на лікування не надавала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачкою знайомі багато років з 1990 року, проживають в одному будинку та є сусідами. [PERSON] проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних стосунках більше двох років, стосунки були добрі. Їй було відомо, що [PERSON] був одружений з [PERSON] та подав на розлучення. За день до похорон [PERSON] , [PERSON] зі своїм сином від попереднього шлюбу приходила до квартири позивачки через два дні після смерті [PERSON] , вона в цей час була в гостях у [PERSON] , вони випивали. Відповідачка зайшла в квартиру, сказала, що позивачка веде розпусний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. Нецензурних висловлювань з боку відповідачки вона не чула. Відповідачка вважала, що саме [PERSON] винна у смерті її чоловіка, про що заявила позивачу та їй. Після того як відповідачка пішла з квартири, позивачу [PERSON] викликали швидку допомогу їй стало погано з серцем і інша сусідка залишилась з нею на ніч. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість доводів кожної сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] ( а.с.8). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №254 від 20 квітня 2019 року виданого Амбулаторія №8, КУ "ЦПМСД №4 [PERSON] помер [INFO] , причина смерті - ракова інтоксикація (а.с.18). 26.04.2019 року [PERSON] була подана заява до Довгинцівського відділу поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області про кримінальне правопорушення. Листом начальника Довгинцівського відділу поліції КВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24 травня 2019 року заявницю повідомлено, що фактом заяви [PERSON] , яка зареєстрована до ЖЄО- 7655 від 26.04.2019р. Довгинцівським ВП КВП проведено перевірку, за результатами якої було встановлено, що в наданих матеріалах не вбачається ознак кримінального правопорушення, а вбачаються ознаки цивільно-правових відносин розгляд яких знаходиться у компетенції суду. Заявниці роз`яснено, що для розгляду данного конфлікту з гр. [PERSON] . Вона маєте право звернутись до Довгинцівського районного суду із заявою поданою у порядку приватного обвинувачення. Згідно довідки КЗ «Криворізька станції швидкої медичної допомоги» ДОР, від 11 травня 2005 року [PERSON] 26 квітня 2019 року о 19 год. 10 хв. за адресою бул. Європейський 1/76 надана допомога, встановлено діагноз: ГБ 1 ст. НЦК. (а.с.13). За змістом статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п.5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто, суд повинен з`ясувати всі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Оцінюючи доводи позивача щодо завдання моральної шкоди відповідачем, що полягало у приниженні честі та гідності позивача, та призвело до моральних страждань, суд вважає їх не доведеними належними та допустимим доказами, які беззаперечно доводять вказані обставини. Оцінюючи пояснення свідків, допитаних в судовому засіданні за клопотанням представника позивача, як окремо так і сукупності з іншими доказами у справі, суд також не вважає їх беззаперечним підтвердженням факту завдання моральної шкоди позивачу в розмірі 40000 грн. саме протиправним винними діями відповідача, оскільки свідки надали суперечливі покази, зокрема свідок [PERSON] заперечила будь-які нецензурні висловлювання в на адресу позивачки з боку відповідача, а свідок [PERSON] не змогла навести суду жодного з принизливих висловлювань, що могли завдати моральної шкоди позивачу. При цьому, сумніви відповідача [PERSON] у причинах смерті її законного чоловіка, що були нею висловлені під час перебування в квартирі позивача та подальше звернення у зв`язку з цим до правоохоронних органів, проведення медичного дослідження причин смерті [PERSON] , не можуть розцінюватись судом як протиправна поведінка відповідача, якою може бути завдано моральної шкоди. Надана довідка про виклик швидкої медичної допомоги 26.04.2019 року на адресу позивачки та надання їй допомоги через 6 днів після зазначених у позові подій в квартирі позивача та копії квитанцій на придбання медикаментів за червень-травень 2019 року, не можуть бути беззаперечним доказом наявності вини відповідача у погіршенні стану здоров`я позивача та встановленому діагнозі, враховуючи, що свідками підтверджено наявність хронічних захворювань у позивача задовго до розглядуваних подій. Такми чином, суд дійшов висновку, що будь-яких належних та допустимих доказів як наявності моральної шкоди, так і наявності причинного зв`язку між такою шкодою та висловлюваннями відповідача в бік позивачки, а також вини відповідача в її заподіянні суду також не надано, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до ст.141 ЦПК України. судові витрати слід віднести на рахунок позивачки. За правиламист.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених ним витрат на оплату послуг адвоката, тому вимога про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4200 грн. задоволенню також не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed