Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є батьком [PERSON], [INFO]. Його син з 2013 року проходив навчання в Селидівському гірничому технікумі. У травні 2016 року сина позивача було направлено на виробничу практику до відповідача по справі на період з 02.05.2016 року по 26.06.2016 року, про що було укладено Договір № 250508В, а у подальшому видано наказ про прийняття сина до відповідача по справі у якості учня гірничого робітника підземного. 14.06.2016 року при проходженні практики з сином позивача стався нещасний випадок в результаті якого він отримав наступні травми: Сочетанная травма: ссадины кожи, кровоизлияния, обширные и сливающиеся кровоизлияния в кожу, подкожную клетчатку и мышцы грудной клетки, травматические разрывы плевры и ткани легких, капсулы селезенки, закрытые переломы костей таза с внедрением головки бедренной кости в полость таза и повреждением правой наружной и внутренней подвздошной артерии: ОС Л: Двусторонний закрытый пневмоторакс; Кровоизлияния в брюшную полость объемом 1700 мл, в забрюшинную жировую клетчатку и мышцы малого таза; острая массивная кровопотеря: пятна Минакова, острая очаговая эмфизема и дистелектазы легких, неравномерное кровенаполнение, преимущественно общее венозное полнокровие и дистрофические изменения внутренних органов; отек легких; спек головного мозга; СОП: липоматоз поджелудочной железы. Дані травми є несумісними з життям, у зв'язку з чим син помер. Про факт настання нещасного випадку свідчить Акт спеціального розслідування випасного випадку зі смертельним наслідком за формою Н-5, Акт про нещасний вигадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 та свідоцтво про смерть. Вважає, що загибеллю сина йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному. Насамперед, моральна шкода спричинена через несподівану смерть сина, оскільки йому було лише 18 років. Він був молодим хлопцем, його життя тільки починалось, в нього було безліч планів на майбутнє та позивач навіть уявити не міг, що залишиться без сина та що буде його хоронити. Син позивача був здоровою людиною та міг би ще довго жити, у нього ще все життя було попереду. Він був опорою позивача у житті, він міг завжди та в усьому покластися на нього та завжди знав, що в нього є близька людина, яка завжди прийде на допомогу, та надасть свою підтримку. Зі смертю сина позивач втратив і впевненість у завтрашньому дні, йому дуже не вистачає сина, та він сумує за ним. Андрій був первістком позивача і подорослішав він хотів матеріально допомогти йому в забезпеченні своїх молодших братів та сестер, тому що він бачив як важко позивачу. Тому і пішов на шахту, щоб його навчили гірничої справи. Коли помер син, позивачу було лише 41 рік. Позивач навіть подумати не міг, що буде хоронити свою дитину, не кажучи вже про те, що у такому віці. Син позивача мріяв про те, що він створить свою сім'ю, в нього буде любляча дружина та багато дітей, про те, що в них буде дружня велика сім'я. В нього були великі плани щодо своєї кар'єри. Та все це були і мрії позивача. Однак в один день усе обірвалось. В позивача не має сина, не має дорогої людини, не має сина яким він пишався та якого дуже любив. Втрата сина є для позивача дуже болячою. Все це завдає позивачу неописуємих моральних та душевних страждань. Через смерть сина змінився уклад життя. Позивач страждає як батько від втрати найдорожчої людини. І ця втрата є невідновною. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в 2000000 грн., та просить стягнути цю суму з відповідача. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги вважають занадто завищеними. При постановленні рішення визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди просив врахувати вимоги розумності та справедливості, а також загальну практику судів з аналогічних справ. На його думку позов може бути задоволено на суму не більше 100000,00 гривень. Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську, до судового засідання не з'явився, суду надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що просять суд розглядати справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснень сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] року у селі Новоселидівка Мар'їського району, у свідоцтві про народження баками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року у смт. Удачне Красноармійського району Донецької області (а.с.4). Згідно довідки від 20.12.2016 року [PERSON] навчався у Селидівському гірничному технікумі денного відділення за спеціальністю ШПБ з 01.09.2013 року по 17.06.2016 року. Відрахований в зв'язку зі смертю (а.с.5). Відповідно до договору № 250508В від 25.05.2016 року, між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в особі головного інженера, надалі - Підприємство з одного боку та робітник-інструктор ПАТ «ШУ «Покровське» [PERSON], з другого сторони, уклали договір про те, що робітник-інструктор зобов'язується провести навчання на робочому місці за учбовою програмою [PERSON] в період з 07.06.2016р. по 26.06.2016р. Робітник-інструктор зобов'язується вживати заходів до забезпечення безпечних умовах праці, дотримання правил безпеки робітників, які навчаються, отримання ним практичних навичків роботи за професією. Підприємство зобов'язується забезпечити робітнику-інструктору необхідну учбово-методичну та виробничу допомогу зі сторони керівництва шахти (а.с.6). Згідно акту № 55а, за формою Н-1, про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 3 листопада 2016р., [INFO] року о 10 годині 25 хвилин, зі [PERSON] стався нещасний випадок. В обставинах за якими стався нещасний випадок зазначено, що о 10 годині 25 хвилин механік дільниці КТ-9 [PERSON] зателефонував на пересип конвеєрів №2/№1, де в цей час проводився ремонт стикових з'єднань стрічки конвеєра 2ЛТ-120 №2, з метою отримання інформації про стан ведення ремонтних робіт. По телефону [PERSON] відповів учень ГРП [PERSON] [PERSON] покликав до телефонного апарату [PERSON], а сам направився до [PERSON], який в цей момент знаходився безпосередньо біля місця ведення робіт на відстані 8 м від кінцевої станції 2ЛТ-120 №1. [PERSON] передав [PERSON] ручний інструмент (коловорот, пасатижі), а сам направився до апаратури управління конвеєром №2 (АУК-1М), який встановлений на ПК 76+5,8 виробки на відстані 14 м від місця ведення робіт. Також [PERSON] наказав [PERSON] після запуску конвеєра №2 подати світловий або голосовий сигнал при підході наступного стикового з'єднання до місця ведення робіт. В цей час о 10 годині 30 хвилин механік дільниці КТ-9, який розмовляв по телефону з [PERSON], запустив конвеєр 2JIT-120 №1 з метою переміщення наступного стикового з'єднання стрічки. В цей момент, при підході [PERSON] до АУК-1М, стрічка конвеєра 2ЛТ-120 №1 почала переміщатися, через 2-3 секунди [PERSON] і [PERSON] почули крик людини збоку кінцевої станції 2ЛТ-120 №1. Крик у телефонну слухавку почув [PERSON], він терміново зупинив стрічковий конвеєр 2JIT-120 №1. [PERSON] побачив, що біля кінцевої станції стрічкового конвеєра 2ЛТ-120 №1 здійнявся пил. Він підбіг до контрольно-тросового вимикача (КТВ), що знаходився приблизно в 5 метрах від нього, відключив і заблокував стрічковий конвеєр 2ЛT- 120№1. Після цього [PERSON] і [PERSON] прибули до кінцевої станції 2JIT- 120№1 і побачили, що [PERSON] знаходиться у лотку для прийому гірничої маси, який розташований перед кінцевим барабаном 2JIT-120 №1. [PERSON] направився до телефону та повідомив механіка дільниці КТ-9 [PERSON] про нещасний випадок. [PERSON] разом з [PERSON] направились до місця нещасного випадку, куди прибули приблизно о 10 годині 40 хвилин. [PERSON] та [PERSON] почали надавати потерпілому першу медичну допомогу, намагалися привести його до свідомості. О 10 годині 44 хвилин до місця нещасного випадку прибув механік дільниці КТ-9 [PERSON]., він зателефонував гірничому диспетчеру шахти і повідомив про нещасний випадок, що стався зі [PERSON] Одночасно робітники дільниці КТ-9 перемістили потерпілого з лотка на ноші і понесли його на південний польовий конвеєрний штрек гор. 593м. О 10 годині 44 хвилин гірничий диспетчер шахти [PERSON] викликав на підприємство бригаду лікарів РПГ 10 ВРГЗ та направив на південний польовий конвеєрний штрек гор. 593 м фельдшера підземного [PERSON] для надання потерпілому медичної допомоги, після чого сповістив про нещасний випадок на виробництві керівництво підприємства. Об 11 годині 10 хвилин фельдшер прибула до [PERSON] і приступила до виконання реанімаційних заходів. Через 30 хвилин, так як [PERSON] ознаків життя не надавав, фельдшер припинила надавати потерпілому реанімаційні заходи. Після цього постраждалого почали транспортувати на поверхню. Лікарі оглянули [PERSON] та об 11 годині 50 хвилин констатували його біологічну смерть. О 12 годині 00 хвилин тіло [PERSON] було видано на денну поверхню і після огляду працівниками поліції о 12 годині 20 хвилин тіло було направлено в Красноармійське відділення СМЕ. Особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON], начальник дільниці КТ-9, [PERSON], гірник підземний дільниці КТ-9, [PERSON], учень гірника підземного. Причини нещасного випадку є невиконання вимог інструкцій з охорони праці: інструктор з проходження виробничої практики гірник підземний дільниці КТ-9 [PERSON] не забезпечив дотримання з боку учня гірника підземного дільниці КТ-9 [PERSON] вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил, норм та інструкцій з безпечного ведення робіт; невиконання посадових обов'язків: відсутність належного контролю за безпечним веденням робіт у 1 зміну на дільниці КТ-9; начальник дільниці КТ-9 не забезпечив безпечне ведення робіт з ремонту стрічкових конвеєрів; особиста необережність потерпілого під час перебування у підземних виробках. Устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасних випадків: стрічковий конвеєр 2ЛТ-120№1. Згідно висновку експерта Красноармійського відділення СМЕ № 183 від 14.06.2016р. судово-медичний діагноз: поєднана травма: садна шкіри, крововиливу, великі крововиливи в шкіру, підшкірну клітковину і м'язи грудної клітки, травматичні розриви плеври і тканини легенів, капсули селезінки, що зливаються, закриті переломи кісток тазу з впровадженням голівки стегнової кістки в порожнину тазу і ушкодженням правої зовнішньої і внутрішньої клубовий артерії. ОСЛ: двосторонній закритий пневмоторакс; крововиливи в черевну порожнину об'ємом 1700 мл, в зачеревну жирову клітковину і м'язи малого тазу; гостра масивна крововтрата: плями Минакова, гостра осередкова емфізема і дистелектази легенів, нерівномірне кровонаповнення, переважно загальне венозне повнокров'я і дистрофічні зміни внутрішніх органів; набряк легенів; спік головного мозку; СОП: ліпоматоз підшлункової залози (а.с. 7-15). Акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, якийстався14.06.2016р. о 10 годині 25 хвилин на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», за формою Н-5 від 3.11.2016р. Згідно акту причинами настання нещасного випадку визначені: невиконання вимог інструкцій з охорони праці: інструктор з проходження виробничої практики гірник підземний дільниці КТ-9 [PERSON] не забезпечив дотримання з боку учня гірника підземного дільниці КТ-9 [PERSON] вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил, норм та інструкцій з безпечного ведення робіт; - Порушення п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірника підземного», п.8 «Положення про дисципліну працівників гірничих підприємств, затв. Постановою КМУ № 294 від 13.03.2002р.», п.2.9 «Колективного договору підприємства на 2015-2017 р.р.», ст.. 14 Закону України «Про охорону праці». Невиконання посадових обов'язків: відсутність належного контролю за безпечним веденням робіт у 1 зміну на дільниці КТ-9; начальник дільниці КТ-9 не забезпечив безпечне ведення робіт з ремонту стрічкових конвеєрів; - Порушення глави ІУ розділ 5 пункт 15, глави ІУ розділ 5 пункт 15 НПАОП 10.0-1.01-10 «Правила безпеки у вугільних шахтах», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.06.2010р. під № 398/17693), п. 4.1 «Посадової інструкції заступника начальника дільниці «Конвеєрний транспорт» (Затверджена директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» [PERSON] від 01.02.2013р), п. 2 Колективного договору підприємства на 201-2017р.р.» Особиста необережність потерпілого під час перебування у підземних виробках - Порушення п. 4.1 «Положення про дисципліну працівників гірничих підприємств, затв. Постановою КМУ № 294 від 13.03.2002р.» Комісія із спеціального розслідування даного нещасного випадку ознайомилась з матеріалами розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком і прийшла до висновку, що відповідно до п. 15 пп.2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок на виробництві, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 (а.с.16-27). Відповідно до ст.ст.1, 3 ст.43, ч. 1 та 2 ст. 46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов'язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. З ст. 153 КЗпП України. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Таким чином, смертю сина позивачу моральна шкода завдана з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці, унаслідок чого [PERSON] був смертельно травмований. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Частина 2 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Частина 4 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особи, які зазнали порушення своїх, гарантованих Конституцією прав, нерідко високо оцінюють свої страждання. Тому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 24.10.2012 року у справі №6-123цс12 та постанові від 13.11.2013 року у справі №6-120цс13 у спорах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім'ї працівника в результаті отриманого ним на виробництві професійного захворювання, а також про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, який загинув унаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника в таких випадках здійснюється відповідно до положень ст. 1167, ч.2 ст. 1168 ЦК України, а не за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Позивач достатньо аргументував у позовній заяві та в судовому засіданні свої моральні страждання, які йому спричинила смерть сина. Встановити ціну людського життя, повернути сина неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у їх життєвих стосунках, обсягу страждань, а також характеру немайнових втрат, які тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 200000,00 гривень. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Частина 3 ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial