Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 07 червня 2014 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини розладились через втрату почуття любові та поваги один до одного. З 25 травня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Шлюб існує формально, тому просив розірвати його. У судове засідання позивач не з'явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що заявлені вимоги визнає та просить не відновлювати дошлюбне прізвище. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 2014 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 08 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Фактичні взаємовідносини подружжя є наступними. Сторони не змогли створити в сім"ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги, з 25 травня 2016 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Шлюбні відносини припинились через втрату почуття любові та поваги один до одного. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що розлад в сім'ї не носить тимчасового характеру. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстави, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, відсутні. Вимог про відновлення дошлюбного прізвища позивач не заявила. Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову до суду позивачем було сплачено 551 грн. 20 коп. судового збору. Враховуючи позицію позивача, вказані витрати не підлягають відшкодуванню з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved