Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] в свою користь матеріальну шкоду у розмірі 10728 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., спричинену злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 09.10.2012 р. вироком Пустомитівського районного суду Львівської області [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки та згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, надавши йому іспитовий термін на два роки. Вина [PERSON] полягає в тому, що він 17 жовтня 2011 р., керуючи автомобілем та рухаючись ним по автомобільній дорозі Київ-Чоп у напрямку до м.Чоп, при переїзді ділянки в с.Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області, порушив ПДР України та його автомобіль, перетинаючи суцільну вузьку лінію горизонтальної дорожньої розмітки виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд-зіткнення із автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався у напрямку до м.Києва. Крім того [PERSON] допустив також зіткнення з іншими автомобілями. Після ДТП згаданий автомобіль будо доставлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, яке відбулось за допомогою евакуатора, так як при зіткненні автомобіль втратив здатність самостійного руху та згідно висновку №4475 автотоварознавчої експертизи від 26.12.2012 вартість спричиненого збитку оцінена у розмірі 10728 грн. Позивач вказує, що факт спричинення моральної та матеріальної шкоди відповідачем не потребує доведення, так як це встановлено вироком суду по кримінальній справі. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідач ВАТ НАСК «Оранта», який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання та не повідомив причини неявки, не надав свої докази та заперечення на позов і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 17 жовтня 2011 року на автомобільній дорозі Київ-Чоп у с.Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ 210740-110-30» д.р.н [NUMBER], під керуванням [PERSON], «ВАЗ 21063» д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та іншими транспортними засобами. Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.10.2012 р., який набрав законної сили, встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] У зв'язку з цим його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову з питань чи мале місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому не підлягає доказуванню той факт, що 17 жовтня 2011 року ДТП на автомобільній дорозі Київ-Чоп у с.Гамаліївка Пустомитівського району Львівської області сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] Згідно ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На час даної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК «Оранта», що підтверджується полісом №ВЕ/6871609 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на право керування застрахованим транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 210740-110-30» д.р.н. [NUMBER]. Тому обов'язок по відшкодуванню шкоди завданої позивачу в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди покладається на НАСК «Оранта». Судом встановлено, що позивач звертався з заявою про виплату страхового відшкодування до ВАТ НАСК «Оранта», однак останньою такого не було здійснено та розгляд справи про виплату страхового відшкодування припинено. Судом встановлено, що майнова шкода завдана позивачу становить 10728 грн., що підтверджується висновком №4475 судової автотоварознавчої експертизи від 16.11.2011 року, проведеної Львівським НДІ судових експертиз щодо збитку заподіяного автомобілю [PERSON] Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Судом встановлено, що внаслідок ДТП [PERSON] було заподіяно значну моральну шкоду, але її розмір позивачем дещо перебільшений. Визначаючи розмір завданої позивачам моральної шкоди, суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, як ступінь та характер тілесних ушкоджень, завданих внаслідок пригоди позивачу, тривалість розладу здоров'я, тривалість часу, протягом якого завдана шкода не відшкодована, тощо. Тому розмір завданої позивачу моральної шкоди суд визначає у розмірі 2500 гривень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача СК „Оранта" на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 10728 грн. та 2500 грн. моральної шкоди,

Outcome: approved