Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання до 30 червня 2024 року, у розмірі ј частки його заробітку, починаючи з 01 лютого 2021 року. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на оплату навчання сина [PERSON] , [INFO] , у Харківському торгівельно-економічному інституті Київського національно-економічного університету в сумі 32200грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05 жовтня 2002 року по 05 вересня 2012 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою. Зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2012 року з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що їх син [PERSON] продовжує навчання на факультеті економіки та управління Харківського торгівельно-економічного інституту КНТЕУ за спеціальність «Маркетинг», термін навчання з 07 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить їх у скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . При цьому просить визначити розмір аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі 2000грн. Вказує, що за умови сплати 2000грн. з боку матері та з боку батька загальна сума, що складає 4000грн., є достатньою для забезпечення належного рівня утримання дитини, яка продовжує навчання. Зазначає, що 05 липня 2016 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Від вказаного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , тому вимога про стягнення аліментів у розмірі ј частини заробітку є необґрунтованою. Крім того, вказує, що вимога про стягнення додаткових витрат на утримання дитини є безпідставною, оскільки вартість навчання включається до аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12 лютого 2003 року. \~ \~ \~ \~З довідки № 154 від 05 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету економіки та управління Харківського торговельно-економічного інституту КНТЕУ за спеціальністю 075 «Маркетинг» ступеня вищої освіти «бакалавр». Навчається за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб, термін навчання з 07 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. \~ \~ \~ \~Згідно договору про навчання № 61/20 від 09 вересня 2020 року загальна вартість освітньої послуги становить 64400грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток. Статетю 28 Конвенції про права дитини визначено, що дитина має право на освіту. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1\~ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частинами першою - третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає. Суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання (проїзд, харчування, одяг, придбання підручників, тощо). При цьому встановлено, що він перебуває на утриманні у матері, проживає з нею за однією адресою. Доказів на спростування цих даних відповідач суду не надав, як і не надав даних про добровільне утримання сина, який продовжує навчання з дня виповнення повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст.\~182,\~200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, має змогу утримувати сина. Обставин, що свідчили б про неможливість відповідача сплачувати аліменти у період навчання дитини - [PERSON] , матеріали справи не містять. Доводи відповідача про те, що він має на утриманні малолітню дитину приймаються до уваги судом, однак не свідчать про відсутність у [PERSON] обов`язку по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, і можуть стати лише підставою для зменшення розміру аліментів. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, яка продовжує навчання, суд зазначає наступне. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила\~статті 185 Сімейного кодексу України\~(додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею 199 цього Кодексу\~(утримання дитини, яка продовжує навчання). Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16, провадження №61-1717 св 18. Тобто, правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, передбачені\~ст. 185 Сімейного кодексу України,\~не можуть бути розповсюджені на обов`язок відповідача по участі в утриманні повнолітньої дитини. Відтак, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимог щодо стягнення додаткових на утримання дитини, яка продовжує навчання, слід відмовити з огляду на те, що вони по своїй суті не є додатковими витратами у розумінні\~ст. 185 Сімейного кодексу України, оскільки не пов`язані із особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, її станом здоров`я чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами по забезпеченню основних життєвих потреб дитини. Згідно\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що [PERSON] на теперішній час проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, не працює, навчається у Харківському торговельно-економічному інституті КНТЕУ на контрактній основі за денною формою навчання, стипендію не отримує. Крім того, суд бере до уваги розмір доходів відповідача, наявність на його утриманні малолітньої дитини, і вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 24 лютого 2021 року і до закінчення навчання - 30 червня 2024 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 199, 200 СК України, суд

Outcome: partial