Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням належного їй житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку [ADDRESS], даний будинок належить їй на підставі договору дарування житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 13.08.2004 року та договору купівлі - продажу ? частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями. Разом з позивачем у вищевказаному будинку проживають чоловік [PERSON], донька [PERSON] та син [PERSON]. Крім них у вказаному будинку зареєстрований, але не проживає [PERSON]. Позивач [PERSON] звернулася до Онуфріївського РС УДМС України в Кіровоградській області щодо зняття з реєстрації [PERSON] але їй було відмовлено та роз"яснено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення аба права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів. Тож, зважаючи на вищевикладене позивачу було запропоновано звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, оскільки реєстрація в будинку, де вона проживає на даний час, її колишнього чоловіка перешкоджає їй вільно володіти та користуватись належним їй майном. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пізнаше ним до суду було подано заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі проживали разом, потім розлучилися, будинок, де вони проживали належав бабусі і залишився позивачу. У відповідача та позивача були постійні сварки. [PERSON] у вищевказаному будинку не проживає вже давно. [PERSON] вирішила оформити субсидію але їй не вдалося це зробити і вона вирішила знати з реєстрації [PERSON] з будинку. Сторони по справі не проживають більше 4 років. [PERSON] до будинку немає ніякого відношення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила наступне, що позивач її сусідка. Раніше [PERSON] проживала з відповідачем, цей будинок належав бабусі позивача. Потім вони розлучилися й свідок його більше в тому будинку не бачила. [PERSON] не проживає у вказаному будинку більше шести років. Вислухавши свідків та вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 13 серпня 2004 року було укладено договір дарування на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями між дарувальником [PERSON] та обдарованими [PERSON] та [PERSON] /а. с. 9/. Згідно довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно Світловодського комунального міжміського бюро технічної інвентаризації від 23.06.2010 року вбачається, що на підставі вищевказаного договору позивачу та відповідачу належить по ? частці житлового будинку по [ADDRESS]. З договору купівлі - продажу ? частки житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями від 24 червня 2010 року за № 1096 вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] ? частку свого майна належного йому згідно вищевказаного договору дарування /а.с. 11/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано 11.09.2009 року /а.с. 20/. 9 липня 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в Павлиській селищній раді Онуфріївського району Кіровоградської області. У зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]» /а.с. 21/. Згідно довідки про склад сім'ї [PERSON] виданої Павлиською селищною радою № 154 від 16.01.2015 р. за адресою [ADDRESS] проживають: позивач [PERSON], чоловік - [PERSON], дочка - [PERSON] та син [PERSON]. Згідно довідки виданої Павлиською селищною радою № 156 від 16.01.2015 р. за адресою [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрований, але за цією адресою фактично не проживає з 2010 року. Тобто, відповідач без поважних причин не проживає тривалий період та не користується спірним будинком, з заявами до правоохоронних органів про те, що позивач перешкоджає йому проживати та користуватися будинком не звертався. Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у випадку вибуття наймача і членів його сім'ї на постійне місце проживання в інший населений пункт чи в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п.11 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Враховуючи те, що в суді знайшов підтвердження факт відсутності [PERSON] за адресою: [ADDRESS] понад 6 місяців, та те, що він мешкає [ADDRESS] суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved