overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 19 листопада 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено у Луківській селищній раді Турійського району Волинської області. Від цього шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з [PERSON] у неї не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та зловживання відповідачем алкогольними напоями, у зв"язку з чим вони протягом одного року не підтримують подружні стосунки. Вважає, що примирення з [PERSON] неможливе та, оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить її інтересам, просила цей шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала адресовану суду письмову заяву про те, що вона повністю підтримує свій позов, на примирення не згідна ні за яких умов, наполягає на розірванні шлюбу і просить справу за даним позовом розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву про те, що він повністю визнає позов [PERSON], на примирення не згідний і просить справу за даним позовом розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в дане судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задовольнення. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 19 листопада 1999 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, та свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого 31 жовтня 2000 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, і серії [NUMBER], виданого 25 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, [PERSON] і [PERSON] дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7). Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка на примирення не згідна ні за яких умов та наполягає на розірванні шлюбу, неприязні взаємини, що склалися між сторонами, перешкоджають належному вихованню дітей, а тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати, так як для цього є законні підстави. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем [PERSON] у зв'язку з відповідним її клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 21 лютого 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено у відділі реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя з [PERSON] у неї не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, у зв"язку з чим вони з січня 2015 року не підтримують подружні стосунки. Вважає, що примирення з [PERSON] неможливе та, оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить її інтересам, просила цей шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала адресовану суду письмову заяву про те, що вона повністю підтримує свій позов, на примирення не згідна ні за яких умов, наполягає на розірванні шлюбу і просить справу за даним позовом розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про те, що він повністю визнає позов [PERSON], на примирення не згідний і просить справу за даним позовом розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в дане судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задовольнення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 001607 та свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 056949, виданих 21 лютого 2005 року і 07 грудня 2007 року, відповідно, відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, [PERSON] і [PERSON] дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сімя розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка на примирення не згідна ні за яких умов та наполягає на розірванні шлюбу, неприязні взаємини, що склалися між сторонами, перешкоджають належному вихованню дитини, а тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати, так як для цього є законні підстави. Судові витрати по справі суд залишає за позивачем [PERSON] у зв'язку з відповідним її клопотанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 400 грн. до досягнення ним 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. В обгрунування позовних вимог позивач покликається на обставини викладені в позовній заяві. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що їх син [PERSON], [INFO] навчається в Надслучанському інституті Національного університету водного господарства денного відділення на третьому курсі. Самостійно його утримувати не має змоги. Сину потрібні кошти на проїзд, на навчання, оплату гуртожитку, одяг, харчування, підручники. Відповідач є батьком і тому зобов'язаний допомагати утримувати сина. Відповідач позов визнав частково та згідний сплачувати кошти в розмірі 300 грн. Більше не має змоги, оскільки працює та отримує 800 грн., а також на його утриманні перебуває його матір. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від подружнього життя мають спільного сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Згідно довідки Надслучанського університету водного господарства та природокористування [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення на спеціальності "содово-паркове господарство» з 01.09.2014 року по 30.06.2016 року. У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримування припиняється у випадку припинення навчання. Право на звертання до суду з позовом про стягнення аліментів мають той з батьків, з ким проживає дочка, син, а так само самі дочка, син, що продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає, маючи можливість її надавати бо є здоровим та працездатним. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У підтвердження заявлених вимог зазначила, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. У визначений законом строк до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав не зверталася із-за хвороби її сестри, яка перебувала на лікування та потребувала стороннього догляду, а токож не була обізнана із правами й обов"язками спадкоємця, а тому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визначити їй додатковий строк у два місяця для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу, оскільки сторони до суду не з"явились. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав: Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] - мати позивача. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суди повинні перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, так як пропустила 6-ти місячний термін для прийнятття спадщини. Ця обставина, свідчить про те, що вона є спадкоємцем у розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Факт пропуску позивачем строку для прийняття спадщини із поважних причин знайшов своє підтвердження. Суд вважає, що повне визнання відповідачем позову слід прийняти, так як це не суперечить закону, не порушує чиї - небудь права, свободи або інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Вербицької сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у розмірі 1,58 га. Позивач вважає, що вступила в управління спадковим майном, так як похоронила матір, успадкувала спадкове майно, користується ним та обробляє земельні ділянки. При зверненні у квітні 2016 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Вербицької сільської ради. За вказаних обставин просила визнати за нею право на середню земельну частку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує. Представник відповідача Вербицької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнає. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав : Відповідно до витягу із книги реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку пай за [NUMBER] власником сертифікату на право на середню земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Вербицької сілської ради, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектарах є [PERSON]. Як встановлено, що позивач похоронила матір, успадкувала спадкове майно, користується ним та обробляє земельні ділянки. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 548,549 ЦКУРСР 1960 р. позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, немає, а тому є підстави для визнання за позивачкою права на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 06 травня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 04. Від подружнього життя у сторін є дитина дочка [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Зазначає, що шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з"явилися, попередньо подали заяви про слухання справи у їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач не заперечив щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Протягом розгляду справи судом встановлені наступні обставини. З 06 травня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконкомі Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 04. (а.с. 4). За час спільного сімейного життя у сторін дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, у подружжя припинили існувати почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та в позовній заяві вказав, що 05.09.1998 року у Скоморохівській сільській раді Сокальського району Львівської області був зареєстрований шлюб про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний актовий запис №3. Спільне життя в сторін них не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Стосунки між ними поступово погіршились, почастішали конфлікти, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб виявився невдалим. Вже понад 4 роки сторони проживають окремо. Просить суд не надавати час на примирення так як вважає це не доцільно, сімю зберегти є не можливо. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно до свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 05.09.1998 року, про що у Скоморохівській сільській раді Сокальського району Львівської області зроблено відповідний актовий запис №3 та видано свідоцтво серії І-СГ №013068. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та в позовній заяві вказала, що 01.09.2008 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі . Від даного шлюбу в них є троє неповнолітніх дітей. З початку подружнього життя вони проживали добре, проте згодом між ними часто почали виникати сварки і непорозуміння , вони є людьми з різними поглядами на життя. За таких обставин вважає, що надалі продовжувати шлюбні відносини не варто, їхня сімя фактично розпалась та шлюб між ними зберігати недоцільно, а тому просить суд його розірвати. В судове засідання позивач не прибула, однак подала заяву, що позов підтримує та просить його задовольнити та слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав заяву, що позов визнає та просить його задовольнити та слухати справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: сторони втратили взаємні подружні почуття і примирюватися не бажають, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім"ї, саме ці обставини є дійсною причиною позову. При таких обставинах, коли подальше спільне життя не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому їх шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 03.05.2007 року, від шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя сторін не склалося належним чином, між ними виникали сварки та непорозуміння. На даний час вони припинили подружні стосунки та протягом року проживають окремо. Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не прибула, подала в суд заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву у якій вказує, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Зокрема, відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні почуття, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї, обоє не бажають зберігати шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, у позовній заяві вказала, що одружилася з ним 08.06.1996 року, від шлюбу у сторін народилося троє дітей син [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO].. Зазначає, що одруження із відповідачем виявилося невдалим та спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування відповідачем налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Просить суд їх з відповідачем шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить задовольнити в повному обсязі, в обгрунтування надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково повідомила, що примирення між ними неможливе та призведе лише до погіршення її ситуації. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що бажає примиритися із відповідачкою. Заслухавши сторони та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивачка категорично не бажає зберігати із відповідачем шлюб, так як на сьогоднішній день у неї є відносини з іншим чоловіком і вона бажає з ним одружитися. Позивачка втратила до відповідача подружні почуття, між сторонами виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім"ї. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved