Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на важкий психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на амнестичний розлад внаслідок перенесеної ЧМТ (2015) з судомним синдромом, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, через що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. 04.09.2017 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та його лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що у [PERSON] встановлений важкий психічний розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо запропонованої госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 03.09.2017 [PERSON] був доставлений в ХОПЛ №1 в супроводі дружини. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хворого 04.09.2017, прийшла до висновку про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на амнестичний розлад внаслідок перенесеної ЧМТ (2015) з судомним синдромом, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, що проявляється у тому, що відмічається зниження пам"яті та інтелекту, не впізнає сина, самостійно себе не обслуговує, наявністю судомних нападів. Такий психічний стан [PERSON] є важким психічним розладом, в структуру якого входять симптоми, що обумовлюють неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 04.09.2017, згідно якого [PERSON] страждає на амнестичний розлад внаслідок перенесеної ЧМТ (2015) з судомним синдромом, ускладнений психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, а тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку; медичною картою стаціонарного хворого №5499 від 03.09.2017. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved