Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду\~з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27 квітня 2016 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля. Згідно умов цього договору відповідач продав, а він придбав та отримав від нього автомобіль марки OPEL, модель OMEGA ЗНГ, 1997 року випуску, шасі (кузов) W0L000025V1966661 тип легковий сєдан, колір чорний, державний номер [NUMBER], зареєстрований 30.08.2008 року ВРЕР № 2 м. Донецьк при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 225454. На підтвердження укладання угоди відповідачем було складено відповідну розписку від 27 квітня 2016 року, яка підтверджує факт передачі відповідачу коштів за вищевказаний автомобіль у сумі 55000 грн., а також на підтвердження укладення угоди відповідач надав йому нотаріально посвідчену довіреність строком на 1 рік та передав технічний паспорт, ключі від автомобіля і сам автомобіль. В розписці від 27.04.2016 відповідач зобовязався вжити всіх необхідних заходів для переходу права власності на вищевказаний автомобіль до нього. Між сторонами було досягнуто домовленості, що переоформлення права власності на автомобіль відбудеться у м. Сватове Луганської області. Він неодноразово спілкувався з відповідачем особисто та по телефону, але до цього часу відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Відповідач повідомив йому, що в теперішній час не має можливості прибути до території контрольованої Україною та запропонував з усіх питань, що виникають з приводу виконання взятих на себе зобовязань звертатись до його представника. Він виконав зі свого боку всі умови договору купівлі-продажу автомобіля від 27.04.2016 та вжив всіх необхідних заходів направлених на зобовязання відповідача перереєструвати автомобіль на нього. Фактично надана відповідачем довіреність від 27.04.2016 надає йому право від імені відповідача здійснювати цивільно-правові угоди та інші дії передбачені довіреністю, але не дає змоги перереєструвати автомобіль на себе. Він не може оформити договір купівлі-продажу нотаріально, не може належним чином зареєструвати придбаний автомобіль, тому вважає, що його права порушені, оскільки він не може в повному обсязі розпоряджатися придбаним ним майном. Таким чином, він вважає що вищевказаний договір купівлі-продажу від 27.04.2016 укладений з відповідачем підлягає визнанню дійсним, так як між сторонами здійснено реальну угоду купівлі-продажу, про що свідчать розписка про отримання коштів, надана довіреність, факт передачі технічного паспорту, ключів від автомобілю та самого автомобілю, але всупереч того, що відповідач ухилився від нотаріального оформлення договору, він був позбавлений права оформити право власності на себе. Всупереч досягнутим домовленостям між сторонами, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання оформити автомобіль за позивачем. Окрім того транспортний засіб перебуває під арештом з 16.09.2016, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.09.2016 було здійснено запис за реєстраційним № 15974590 про арешт рухомого майна боржника [PERSON] на підставі постанови Покровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 16.09.2016 у виконавчому провадженні ВП № 52250581. Арешт та оголошення заборони на відчуження майна боржника було накладено після того як фактично відбулася угода купівлі-продажу транспортного засобу, яка не порушує законних прав та інтересів третіх осіб. Арешт рухомого майна відповідача, який продав йому транспортний засіб порушує його права як добросовісного набувача транспортного засобу. У звязку з вищевикладеним автомобіль не використовується та знаходиться на зберіганні у м. Сватове Луганської області. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні участі не брали, надавши заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі та позовні вимоги визнали в повному обсязі. Уповноважені представники третіх осіб - Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариствокомерційний банк «ПРИВАТБАНК» надали заяви про розгляд справи без їх участі, Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просили винести рішення на розсуд суду, ПАТ КБ«ПРИВАТБАНК» проти позову заперечують, просять відхилити повністю, оскільки позовнівимоги порушують права банку як кредитора, перед яким має непогашену заборгованість [PERSON] Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач\~визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, беручи до уваги заяви осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС № 225454, виданого ВРЕВ № 2 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області, 30.08.2008 року належав автомобіль марки OPEL, модель OMEGA ЗНГ, 1997 року випуску, шасі (кузов) W0L000025V1966661 тип легковий сєдан, колір чорний, державний номер [NUMBER] (а.с. 10). 27 квітня 2016 року за підписом [PERSON] виконана розписка про те, що він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 55000 грн. в якості оплати за автомобіль марки OPEL, модель OMEGA ЗНГ, 1997 року випуску, шасі (кузов) W0L000025V1966661 тип легковий сєдан, колір чорний, державний номер [NUMBER], таким чином у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу (а.с. 7). На підтвердження укладення угоди відповідач надав позивачу нотаріально посвідчену довіреність строком на 1 рік (а.с. 8), про що в Єдиному реєстрі довіреностей внесено запис (а.с. 9). Після чого, позивач, передавши обумовлені грошові кошти відповідачеві, отримав від нього оригінал технічного паспорту, ключі та автомобіль, який почав використовувати як власник. В розписці від 27.04.2016 відповідач зобовязався вжити всіх необхідних заходів для переходу права власності на вищевказаний автомобіль до позивача. Окрім іншого транспортний засіб перебуває під арештом з 16.09.2016, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.09.2016 здійснено запис за реєстраційним № 15974590 про арешт рухомого майна боржника [PERSON] (а.с. 73), дане обтяження відображено в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 11). Відповідно до постанови Покровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області від 04.10.2016 виконавче провадження ВП № 52250581 закрито у звязку з відсутністю боржника за місцем проживання, відсутністю доходів та майна, на яке можливо звернути стягнення на території Покровського ВДВС Головного територіального УЮ у Дніпропетровській області (а.с. 74). Таким чином, позивач вважає себе власником вказаного автомобілю, так як придбав його на законних підставах, однак на теперішній час не має можливості перереєструвати даний автомобіль на своє імя, так як відповідач ухиляється від його переоформлення та перебуває під арештом. Пунктом 2\~Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року\~„ Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Відповідно до ст.ст.\~626,\~627 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.\~655,\~656 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача та його претензій до вказаного автомобіля, та визнання позову, що дає підстави вважати, що між сторонами було вчинено правочин купівлі-продажу транспортного засобу з реальним настанням правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 та 2\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно\~ст. 204 Цивільного Кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно\~ч. 1 ст. 207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 2\~ст. 219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Оцінюючі надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу та відбулось їх повне виконання: позивач сплатив відповідачу кошти за купівлю автомобілю у повному обсязі, а відповідач передав позивачу предмет договору купівлі-продажу, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, визнати вказаний вище договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на автомобіль, знявши арешт зі спірного автомобіля.

Outcome: approved