Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 11 червня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено усний договір позики, предметом якого було передання грошових коштів у власність відповідача. За даним договором [PERSON] позичив у [PERSON] кошти у сумі 71 000 (сімдесят одна тисяча) гривень, що підтверджується розпискою. Даний договір позики було укладено строком на 14 днів. Станом на 25 червня 2012 року і по сьогоднішній день [PERSON] грошей не повернув. Позичальник зобов'язався у разі неповернення грошей до 25.06.2012 року сплачувати пеню у розмірі 0,1% за кожен день відстрочки. На підтвердження своїх доводів, щодо позовних вимог позивач вказує, що відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов'язання передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує заяви та претензії щодо повернення суми позики, при особистих зустрічах за участі свідків відмовляється виконувати умови позики та взяті на себе зобов'язання. Всіма можливими способами ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обов'язок. Додає, що відповідач зобов'язаний сплатити суму позики в розмірі 71 000 (сімдесят одна тисяча гривень), інфляційні втрати в розмірі 4 703, 82 (чотири тисячі сімсот три гривні, вісімдесят дві коп.), 3% річних у розмірі 4 376, 71 (чотири тисячі триста сімдесят шість гривень, сімдесят одна коп.), пеню у розмірі 28 950 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят гривень). Загальна сума боргу відповідача станом на 15 липня 2014 року становить 109 030, 53 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в ній. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необґрунтованість та на доводи , викладені в запереченні та доповненні до заперечення на позовну заяву./а.с.18-23,35-38/. Відповідач також пояснив, що дійсно підпис у борговій розписці належить йому. Від проведення почеркознавчої експертизи відмовився. Не пригадує за яких обставин підписав таку розписку. Частково визнав факт заборгованості перед позивачем, але в меншій сумі і з інших підстав. Надав суду оригінал і копію (а.с.28) довідки №5 від 21.03.2013 року. Вважає, що власноручний напис [PERSON] -"Розрахунок провів станом на 19.04.2014р."- підтверджує погашення ним існуючого боргу. Дослідивши даний документ, співставивши його з поясненнями відповідача і представника позивача, суд вважає, що зазначена довідка не доводить факту погашення боргу [PERSON] Існування боргових відносин відповідачем як в судовому засіданні, так і наданими бухгалтерськими та іншими документами не спростовується. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що про боргову розписку їм відомо зі слів [PERSON] Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково , виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; -згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). - відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми. - згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми. - відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. - Відповідно до ст.ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» -платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Судом досліджено матеріали справи: - Розписка [PERSON] про отримання від [PERSON] коштів у розмірі 71000 грн. на термін 14 днів зі сплатою 0,1 відсотка пені за кожен день відстрочки /а.с.5/; - Розрахунок боргу наданий позивачем з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних, пені. Згідно даного розрахунку борг відповідача станом на 15 липня 2014 року становить 109 030, 53 грн. /а.с.6-9/ ; - Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.04.2013 року відносно [PERSON] та [PERSON]./а.с.24-27/; - Довідка, видана [PERSON] щодо нарахованої у 2012 році заробітної плати/а.с.28/ ; - Копії квитанцій /а.с.29-34,62-64/. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати понесені позивачем по сплаті судового збору. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи той факт, що відповідач належно не виконав свої зобов'язання за борговою розпискою , суд вважає, що підлягає стягненню з нього заборгованість за борговою розпискою від 11.06.2012 року у розмірі 96915(дев'яносто шість тисяч дев'ятсот п'ятнадцять ) гривень, з яких - 71000 (сімдесят одна тисяча ) гривень - заборгованість за борговою розпискою та 25 915 (двадцять п"ять тисяч дев"ятсот п"ятнадцять) гривень- розмір пені, розрахований у відповідності до умов, визначених у борговій розписці. Решта коштів, що вказана у позовних вимогах не підлягає стягненню, оскільки позивач не навів підстави таких вимог і точність розрахунку. На підставі наведеного та

Outcome: partial