Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за договорами позики до відповідачки. Позов обґрунтовує тим, що 14.03.2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики коштів, відповідно до якого він передав останній 410 000,00 грн. та 16.03.2013 року відповідно до договору позики він передав відповідачці 420 000,00 грн., які вона зобов»язалась повернути в строк до 01.11.2013 року. Розписки написала власноручно, але коштів добровільно не повернула. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та норми діючого законодавства просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 830 000,00 грн., 3% річних в сумі 37 315,00 грн. та судові витрати по справі в сумі 3 656,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Посилаючись на обставини. Викладені в позові та просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, причини неявки суду не сповістила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладених розписок [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 410 000,00 грн. та 420 000,00 грн., які зобов»язалась повернути до 01.11.2013 року, що підтверджується оригіналами розписок, наданих представником позивача в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Розписки укладені в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Борг, в зазначений позичальником [PERSON] строк, повернуто не було, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 830 000 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку 3% річних від суми боргу становлять: 420 000 + 410 000 х 3 : 100 = 24 900 : 365 х 547 = 37 315,00 грн. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню всього 867 315,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 3 656,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved