Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором від 17.04.2019 року у розмірі 15297 грн. 68 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.04.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України», в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10020/0339, та відповідачем [PERSON] був укледий Договір про споживчий кредит №339/0129 , за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у розмірі 11000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.04.2024 року зі сплатою 56 % річних за користуваня кредитом. Процентна ставка, зазначена у договорі, є фіксованою. Станом на 06.05.2020 року за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 15297, 68 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з"явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17.04.2019 року між АТ «Державний ощадний банк України», в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10020/0339, та відповідачем [PERSON] був укледий Договір про споживчий кредит №339/0129 , за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у розмірі 11000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 16.04.2024 року зі сплатою 56 % річних за користуваня кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням його законних прав. Відповідно до п.3.2.1 Договору банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Договором. (п.2.4.2.) Всі платежі за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. (п.3.3.1) Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором. (п.3.3.2) Позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 183,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з травня 2019, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. (п.3.3.3) Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менше розміру, вказаного у п.п.3.3.3 цього Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще настав в повному обсязі, але не виключно, у разі якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць; неподання позичальником на вимогу банку документів, що стосуються його фінансового стану. (3.9.1) При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором та стягнути заборгованість у примусовому порядку. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач, як позичальник, зобов`язався: - відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору (4.3.4) - завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим договором на поточному рахунку (4.3.10.) - за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу (п.8.3.) Як зазначає позивач, в зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 06.05.2020 року має заборгованість на суму 15297, 68 грн., яка складається із: - 10814 грн. 85 коп. - загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом (за основним боргом); - 1836 грн. 74 коп - загальна сума заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; - 1769 грн. 03 коп- загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів за кредитом; - 353 грн. 92 коп. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; - 235 грн. 17 коп.- загальна сума інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості по основному боргу; - 43 грн. 33 коп.- загальна сума інфляційних втрат від прострочення сум заборгованості по процентам; - 214 грн. 12 коп.- загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; - 30грн. 52 коп.- загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсоткам; Доказів, які бсвідчили пронаявність підставдля звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором від 17.04.2019 року, суду не надано. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні обовязки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК Українивизначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.610 ЦК України встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved