Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи - Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області про тлумачення заповіту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 грудня 2001 року його мати [PERSON] склала заповіт в якому зазначила про те, що на випадок своєї смерті з належного їй за законом майна, а саме: права на земельну частку (пай), розміром 2,35 га, згідно з сертифікатом [NUMBER], вона заповідає [PERSON]. Даний заповіт було посвідчено виконавчим комітетом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 78. [INFO] його мати померла, про що складено відповідний актовий запис № 49 від 11 грудня 2014 року та видано виконкомом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,6694 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Він є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 18.12.2001 року виконавчим комітетом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області і зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 78, в якому заповідач [PERSON] заповіла своє майно - земельну частку (пай), позивачу [PERSON], відповідно до правовстановлюючого документа: сертифікат серії [NUMBER]. 20.02.2014 року на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6694 га, розташовану на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області реєстраційною службою Калинівського районного управління юстиції Вінницької області видано свідоцтво про право власності, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] Коли він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,6694 га, оскільки майно, що вказане спадкодавцем у заповіті, не підтверджується тим документом, що вказаний в цьому заповіті. Замість сертифікату нотаріусу надав свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видане 20.02.2014 року реєстраційною службою Калинівського районного управління юстиції Вінницької області. В даній ситуації яка склалася вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти йому земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак, пізніше, коли спадкодавець отримав на підставі сертифікату свідоцтво про право власності на земельну ділянку, вона не внесла до заповіту відповідних змін, не будучи обізнаною у суттєвості різниці між поняттями земельна частка (пай) та земельна ділянка, розуміючи їх як одне й те саме. Фактично в заповіті та в свідоцтві про право власності йдеться мова про одну й ту саму земельну ділянку, розміри якої були уточнені в процесі виготовлення технічної документації для видачі свідоцтва про право власності. За вказаних обставин, він вимушений звертатись в суд з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, згідно заяв, позовні вимоги визнають, просить справу розглянути за їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак від завідуючої Калинівською районною державною нотаріальною конторою надійшов лист № 265/01-16 від 28.02.2017 року про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засідання з достовірністю встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно, індексний номер 18044588, виданого 20.02.2014 року реєстраційною службою Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6694 га, розташована на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER] 18 грудня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 78, згідно якого належне їй право на земельну частку (пай) сертифікат [NUMBER] у землі, яка перебуває у колективній власності ТОВ «Україна» села Комунарівки, розміром 2,35 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі заповідає у власність сину [PERSON], тобто позивачу. [INFO] [PERSON] померла в с. Корделівка, Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 11.12.2014 виконкомом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6694 га, розташованої на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER] Бажаючи оформити спадщину після смерті матері, позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини в Калинівську районну державну нотаріальну контору. Однак, позивачу було відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,6694 гектара, що розташована Вінницька область, Калинівський район Корделівська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], після померлої [INFO] - [PERSON], оскільки в заповіті вказана земельна частка (пай), а не земельна ділянка в натурі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 834/02-14 від 04.08.2015 року. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини другої статті 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною другою статті 1256 передбачена можливість тлумачення заповіту судом, яке здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до статті 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом установлено, що [PERSON] не може оформити спадщину по заповіту після смерті [PERSON], оскільки в заповіті вказана земельна частка (пай), а не земельна ділянка в натурі. Отже суд вважає, що з метою захисту права [PERSON] на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного [PERSON] 18.12.2001 року на користь [PERSON] При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із наступного. Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з'ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця. Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 17 Розділу X „Перехідних положень" ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, на момент складання заповіту право [PERSON] на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER], однак на момент відкриття спадщини це майно їй вже не належало, оскільки на підставі даного сертифікату було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, проте спадкодавицею [PERSON] не було внесено змін до заповіту. Згідно зі статтями 125 та 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Отже, право власності на земельну ділянку площею 2,6694 га, розташовану на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] у [PERSON] виникло після одержання нею зазначеного вище свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України). Таким чином, оскільки на час складання заповіту на вказану вище земельну ділянку ще не було видано свідоцтва про право власності на земельну ділянку та на час смерті [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 1804458, виданого 20.02.2014 року реєстраційною службою Калинівського районного управління юстиції Вінницької області, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6694 га, розташована на території Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер [NUMBER], була власницею земельної ділянки площею 2,6694 га, очевидним є те, що складаючи заповіт на користь [PERSON], [PERSON] заповідала йому саме земельну ділянку, власницею якої вона була. Враховуючи вищивикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved