Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання до 24.08.1991 року на території України, обґрунтовуючи свої зазначив, що не набув громадянства України і не має можливості у повному обсязі реалізовувати свої права і обов'язки на території України (відсутній правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках), так як вона не є її громадянином В судове засідання заявник не з'явилась попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Від представника Полтавського районного сектору УДМС України в Полтавській області до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог не заперечив. Від зацікавленої особи: Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти задоволення вимог заявника та при винесенні рішення поклалися на розсуду суду. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують цей факт. Судом встановлено, що заявник, - [PERSON], народилась [INFO] в м. Полтаві, де проживала до 1978 року. В 1962 році вийшла заміж та переїхала проживати у м. Воркуту Російської Федерації, де проживала до 1981 року. Потім повернулася в м. Полтаву, з того часу з території України не виїжджала та проживала в [ADDRESS] [ADDRESS] у [ADDRESS] що підтверджується наступними доказами: В період з 3.02.1958 року по грудень 1962 заявник працювала на Полтавському шкіряно-взуттєвому комбінаті, що підтверджується довідкою ТОВ «Крокуль». У період часу з січня по грудень 1986 року, заявниця працювала завідуючою їдальні Чутівського районного споживчого товариства, що підтверджується довідкою Чутівського районного трудового архіву від 03.08.2011 № 01-8/451. У серпні 1987 та в травні - червні 1988 р., заявниця працювала у пансіонаті «Кротенківський», що підтверджується довідкою ЗАТ пансіонат «Кротенківський» від 09.08.2011 № 28. З червня по жовтень 1990 , заявник працювала в санаторії «Ірпінь», що підтверджується довідкою від 29.08.2011 №345. З 19.11.1990 по 15.09.1992, [PERSON] працювала в ДНЗ № 25 «Віночок» відділу освіти виконкому Ірпінської міської Ради народних депутатів , що підтверджує довідка від 27.07.2011 № 128. Отже, факт постійного проживання до 24 серпня 1991 р. на території, яка стала територією України є юридичним наслідком набуття громадянства України - [PERSON]. Чинним законодавством не встановлено іншого порядку встановлення таких фактів Пунктом 44 Положення про Комісію при Президентові України з питань громадянства визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 р. на території, яка стала територією України для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; (Пункт 3 частини першої статті 3 в редакції Закону №2663-ІV від 16.06.2005);4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Згідно ст. 8 Закону України «Про громадянство України» громадянство України набувається за територіальним походженням, якщо особа постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території , яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Виходячи з наведеного суд, вважає, що в судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON], [INFO] постійного проживала до 24 серпня 1991 р. на території, яка стала територією України і по теперішній час, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд вважає, що в зв'язку із скрутним матеріальним становищем заявника та відсутністю у неї будь - яких доходів її слід звільнити від сплати судового збору та віднести його за рахунок Держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved