Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 05.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке шляхом перейменування на даний час є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №283/1-18, згідно з яким останньому було надано грошові кошти в сумі 90000 гривень. З метою забезпечення виконання зобов`язання по вищевказаному кредитному договору між сторонами був укладений договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передав в іпотеку банку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. У зв»язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 25.01.2017 року за відповідачем рахується заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 92535, 60 гривень, з відсотків в сумі 145579, 91 гривень, інфляційних витрат за кредитом в сумі 4069, 53 гривні, інфляційних витрат за відсотками в сумі 17372, 18 гривень. Рішенням суду просить в рахунок погашення вищевказаної кредитної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 69, загальною площею 65,4 кв. м, житловою площею 38, 6 кв.м., розташовану в будинку №50 по вул.Сосновського в м.Коростень Житомирської області шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з»явились. Представник позивача письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів рекомендованими листами за місцем реєстрації. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Судом встановлено, що 5 лютого 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке в подальшому змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 283/1-187. Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 90000 гривень, який останній повинен був погашати згідно затвердженого графіку та сплачувати кошти за користування кредитом в розмірі 14, 5% річних, з кінцевим терміном повернення до 4.02.2023 року. Крім того, відповідно до статті 4 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій позичальник зобов»язаний сплатити 10 % від суми кредиту за кожний випадок. 4.08.2008 року та 22.07.2009 року між сторонами укладались додаткові угоди про внесення змін до договору кредиту №283/1-187 від 05.02.2008 року. З метою забезпечення виконання зобов»язань за даним кредитним договором, 5.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Банку в іпотеку передано трьохкімнатну квартиру, загальною площею 65, 4 кв.м., житловою площею 38, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2005 року. 4.08.2008 року сторони уклали договір про внесення змін до вказаного іпотечного договору . У зв»язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість, загальний розмір якої, станом на 25.01.2017 року, становить 259 557, 22 гривень, з яких заборгованість за кредитом 92535, 60 гривень, за відсотками 145579, 91 гривень, розміру інфляційних витрат за кредитом 4069, 53 гривень та розміру інфляційних витрат за відсотками 17372, 18 гривень . Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов'язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчать підписи сторін. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простороченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до ст.7 Закону України «Про іпотеку» \~ \~за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Суть іпотеки, як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов»язань, полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов»язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до\~ Закону України «Про іпотеку»\~підлягає підтвердженню з боку суду. Частиною 1 ст.12, ч.1 ст.33 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~ ст.38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно ч. 6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 6 ст. 38, ст.39 Закону України «Про іпотеку », у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. При цьому суд повинен указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Указаний правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року № 6-1205цс15. З врахуванням наведеного початкову ціну продажу предмета іпотеки слід встановити на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved