Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивач Василівська міська рада Запорізької області звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але протягом тривалого періоду часу (понад 6 місяців) за цією адресою не проживають. Дане житло знаходиться у комунальній власності. Реєстрація [PERSON] і [PERSON] за вказаною адресою позбавляє можливості надати вказану кімнату іншим особам, які цього потребують. На підставі Акту обстеження квартири на предмет проживання від 20.11.2017 року комісією встановлено, що відповідачі безперервно не проживають за вищевказаною адресою з січня 2015 року. Фактичне місцеперебування [PERSON] і [PERSON] невідоме, будь-яких домовленостей про збереження за відповідачами житлової площі за період його не проживання не існує. Тому, Василівська міська рада Запорізької області просить суд визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача Крат Є.О. не з"явився, у наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутність, позов підтримують, згодний на постановлення заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзиву на позов не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів міста Василівка отримала ордер № 164 від 23 травня 1995 р. на заселення у [ADDRESS], що підтверджується корінцем ордеру № 6598, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Василівка 2 червня 1995 р. (а.с. 7). Згідно довідки комунального підприємства «Добробут» Василівської міської ради Запорізької області від 25.10.2017 р. № 42, станом на 01.10.2017 року заборгованість з квартирної плати складає 6443 грн. 30 коп. (а.с. 8). Відповідно до Акту обстеження квартири на предмет проживання від 20.11.2017 р., виданого Василівською міською Радою Запорізької області, встановлено, що за адресою: [ADDRESS], прописані та безперервно не проживають у період з січня 2015 року по 20.11.2017 року [PERSON] і [PERSON], що додатково засвідчують сусіди (а.с. 6). Крім того, як вбачається з копії довідки № 425 за 2017 р., виданої Приватним акціонерним товариством «Василівкатепломережа», заборгованість по сплаті за централізоване опалення станом на 01.10.2017 р. за адресою: [ADDRESS], становить 22165,78 грн. (а.с. 9). Згідно копії довідки від 26.10.2017 р., виданої приватним підприємцем [PERSON], заборгованість станом на 01.10.2017 р. по вивезенню сміття за адресою: [ADDRESS] - 1733,86 грн. (а.с. 12). Відповідно до перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], знаходиться у комунальній власності Василівської міської ради Запорізької області та є неприватизованою (а.с. 14). Як видно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст. 391 ЦК України. Як роз'яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень в здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідачі з січня 2015 року, тобто понад один рік, не проживають у належному позивачу житловому помешканні, однак не зняті з реєстрації, участі в оплаті комунальних послуг не беруть, реєстрація [PERSON] і [PERSON] у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачу в користуванні належним йому майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушують права позивача як власника, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст. 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved