Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», які знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця» було встановлено, що в адміністративних межах Старововчинецької сільської ради Глибоцького району в смузі відведення залізниці по ВП «Чернівецька дистанція колії» на ділянці з км 309 + 260 до км 309 + 330 перегону з правої сторони по ходу км на відстані від 53 м. від осі головної колії розташована земельна ділянка [PERSON], яка передана їй у власність рішенням Старововчинецької сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та ведення особистого господарства та ведення особистого селянського господарства в той час коли ширина смуги відведення залізниці в даному місці становить 60 м. від осі колії. Перекриття земельної ділянки [PERSON], з смугою відведення залізниці становить від 7 м. та площею по 2 ділянках 0,0310 га. На вказані земельні ділянки видано державні акти, що підтверджується актом від 01 жовтня 2013 року з планом-схемою де відображена накладка земельних ділянок, який підписано представниками сільської ради. Тому просить суд визнати незаконним рішення Старововчинецької сільської ради № 250-15/07 від 16 листопада 2007 року в частині передачі земельних ділянок у приватну власність [PERSON] площею 0,6265 га., та визнати недійсними державні акти на паво власності на земельну ділянку серії ЯД № 078988 від 12 грудня 2008 року кадастровий номер № 7321086300:01:002:0091 та серії ЯД № 078989 від 12 грудня 2008 року кадастровий номер 7321086300:01:002:0092 видані [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача Левчук І.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Предстаник відповідача Рошкулець Марія Іванівна в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині перекриття земельних ділянок загальною площею 0,0310 га., саме в цій частині проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Глибоцькому районі в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги позивача визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує, а також просить справу розглянути у відсутності їх представника. Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи і не заявили клопотання про відкладення розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив обставини та відповідні їм правовідносини і визначив наступні правові норми, що їх регулюють. Так, відповідно до ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Згідно ст.6 Закону України ''Про залізничний транспорт", ч.1 ст.23 Закону України «Про транспорт» передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу України, ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту. Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні робіт ПП «Ріга» з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками для ДТГО «Львівська залізниця» стало відомо про те, що під час виконання робіт в адміністративних межах Старововчинецької сільської ради Глибоцького району в смузі відведення залізниці по ВП «Чернівецька дистанція колії» на ділянці з км 309 + 260 до км 309 + 330 перегону з правої сторони по ходу км на відстані від 53 м. від осі головної колії розташована земельна ділянка [PERSON], яка передана їй у власність рішенням Старововчинецької сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та ведення особистого господарства та ведення особистого селянського господарства в той час коли ширина смуги відведення залізниці в даному місці становить 60 м. від осі колії. Перекриття земельної ділянки [PERSON], з смугою відведення залізниці становить від 7 м. та площею по 2 ділянках 0,0310 га. На вказані земельні ділянки видано державні акти, що підтверджується актом від 01 жовтня 2013 року з планом-схемою де відображена накладка земельних ділянок, який підписано представниками сільської ради. Згідно «Плана границ полосы отвода участка Вадул-Сирет-Черновцы», Львівської залізниці 1949 року ширина смуги відведення на ділянці з км 309 + 260 до км 309 + 330 перегону з правої сторони по ходу км. становить 60 м. з урахуванням захисних лісонасаджень. В той час ділянка [PERSON], як зазначалося вище, починається на відстані 53 м. від осі колії. Крім того, згідно довідки держкомзему про земельні ділянки смуги відведення залізниці по с. С.Вовчинець обліковується за залізницею в межах смуги відведення по межі захисних лісонасаджень 2,1 га., саме на підставі плану смуги відведення. Крім того, залізницею як землекористувачем сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою відокремленого підрозділу та податковою декларацією. Зазначені обставини підтверджуються актом від 01 жовтня 2013 року з планом-схемою де відображена накладка земельних ділянок, який підписано представником сільської ради. Що стосується відсутності державного акту на право постійного землекористування, необхідно зазначити, що землекористування залізницею здійснюється від початку будівництва залізничного полотна та його облаштування згідно будівельних норм у межах та площі визначеній «Планом границ». Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода», затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 30.01.1963 року; «Положение о землях предоставленных транспорту», затв. Постановою СНК СССР 07.02.1933 року; «Об упорядочении отвода земель для железных дорог», затв. Постановою Ради Міністрів СРСР 27.01.1962 №83, інші нормативні акти та будівельні норми), вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, відповідно до п.п.54,55 «Общих начал землепользования и землеустройства» (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928). В подальшому, при зміні законодавства та введення інституту державних актів в Земельних Кодексах, вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі. Проте, всупереч зазначеному та існуючим нормам частина земельної ділянки смуги відведення Залізниці була передана у власність [PERSON] де остання веде особисте господарство у близько до залізничного полотна, в той час як, згідно затвердженого плану смуги відведення, відстань від залізничного полотна має становити від 60 м. Крім того, залізницею, як землекористувачем, сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» Чернівецька дистанція колії № 408 від 15 жовтня 2013 року про сплату земельного податку з 2011 року по 2013 рік в розмірі 2 979,65 гривень за користування ділянками зайнятими під захисними лісонасадженнями, які знаходяться в адміністративних межах с. Старий Вовчинець Глибоцького раойну Чернівецької області. Відповідно до ч.2 ст.149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Однак, вилучення ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося. Крім того, залізниця, як суміжний користувач, не погоджувала ні проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі, погодження на вилучення земельної ділянки не надавала. На наданих копіях державних актів залізниця не значиться суміжним землекористувачем, хоча, як уже зазначалося, земельна ділянка відповідача знаходиться на відстані 60 м. від осі колії та накладається зі смугою залізниці. Відповідно до п. б) 4.4 ст.84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, землі під державними залізницями, а отже, Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не мала правових підстав виносити згадане рішення про передачу у власність. Те, що залізниця не втратила право землекористування на земельні ділянки, які їй було виділено при будівництві та облаштуванні залізничного полотна, обґрунтовується і наступними нормами законодавства. Згідно п.5 Постанови Верховної Ради України №562 від 18.12.1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю чи землекористування. Пунктом 6 Постанови Верховної Ради Української PCP «Про земельну реформу»(зі змінами та доповненнями) визначено, що землекористувачі повинні до 01.01.2008 року оформити право власності або право користування землею. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року у справі №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення»Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право користування, визнані неконституційними. Таким чином, оформлення права постійного користування відповідно до норм Земельного кодексу України, на землі, які фактично перебувають у користуванні залізниці, не є обмеженими у часі. Згідно п. 3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Частина 1 ст.155 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку підставою звернення до суду є порушення права користування земельною ділянкою в результаті протиправних дій відповідачів. Відповідно до ст.ст.60, 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України у справі необхідно провести розподіл судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: partial