Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей звернулась Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, рішення просить прийняти без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтвом про народження (повторне) серії [NUMBER] виданим 05 вересня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №3307. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1488. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2018 року по цивільній справі №569/7740/18 за позовом Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів вбачається, що позов задоволено; позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З дослідженого в судовому засіданні розпорядження Рівненського міського голови від 29 січня 2019 року №70-Р про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування вбачається, що: 1.Надано [PERSON] , [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Підставою для надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування є: рішення Рівненського міського суду від 5 листопада 2018 року у справі №569/7740/18 про позбавлення матері [PERSON] батьківських прав стосовно сина; вирок рівненського міського суду від 14 березня 2016 року у справі №569/13858/15-к про засудження батька дитини [PERSON] . 2. Взяти до уваги, що малолітній [PERSON] тимчасово влаштований у сім`ю бабусі [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . 3. Службі у справах дітей вжити заходів щодо влаштування [PERSON] в сім`ю громадян України. З дослідженого в судовому засіданні Розпорядження Рівненського міського голови від 13 лютого 2019 року №154-р про призначення опіки над малолітнім вбачається, що: 1. Встановлено опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мати [PERSON] позбавлена батьківських прав рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.11.2018, справа №569/7740/18. Батько дитини [PERSON] засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2016, справа №569/13858/15-к та відбуває покарання. 2. Призначити [PERSON] , що мешкає на [ADDRESS] опікуном малолітнього внука [PERSON] , [INFO] . З дослідженого в судовому засіданні наказу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 22 липня 2020 року №79-ос про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] вбачається, що тимчасово, наказано: тимчасово влаштувати в сім`ю [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] . 2. Відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей вжити заходів щодо захисту законних прав та інтересів [PERSON] . З дослідженого в судовому засіданні письмового пояснення [PERSON] від 03 вересня 2020 року вбачається, що після того, як він звільнився з місць позбавлення волі, в нього виник конфлікт з його матір`ю, тому він не має наміру проживати із нею та його дітьми в одному будинку. Він має іншу родину, тому не має бажання займатися вихованням його дітей. Тим більше, проживати він буде за межами міста, адресу повідомляти не бажає. Він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не цікавляться життям та здоров`ям своїх дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, участі у їх виховані та житті не приймають, самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей. З дослідженого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 29 жовтня 2020 року №08-1171 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] до [PERSON] вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] стосовно доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законодавство України, яке регулює сімейні відносини визначає, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до п.п.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як було встановлено в судовому засіданні, будь-яких перешкод відповідачам виконувати належним чином покладені на них обов`язки по вихованню дітей ніхто не чинить, вони самі усунулися від своїх обов`язків, життям та здоров`ям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надають. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними, повністю визнаними відповідачем [PERSON] , а тому вони підлягають до задоволення. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими, доведеними, заявленими з врахуванням вимог розумності та справедливості, а тому вони підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати в розмірі по 1681,60 грн. (840,80 грн. х 2 позовні вимоги ( про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав)) слід стягнути з кожного з відповідачів в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved