Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 15.05.1997 уклав шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Уличненською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за № 8. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] дочка [PERSON]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не підтримують шлюбні відносини, їх шлюб носить лише формальний характер. Таким чином, вважає, що подальше примирення та збереження сім'ї неможливі, а тому просить розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про слухання справи у їх відсутності. Сторони в письмових заявах зазначили, що проти задоволення даного позову не заперечують. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] 15.05.1997 уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Уличненською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за № 8 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]). Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]) та [INFO] народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого і не заперечила відповідач. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.

Outcome: approved