Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

До суду з позовом звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивований тим, що враховуючи, що в майбутньому у позивачів виникне необхідність у реалізації своїх спадкових прав, постало питання врегулювання їх родинних відносин з [PERSON], але в позасудовому порядку вирішити цього питання не можливо, оскільки їх мати [PERSON] померла. Позивачі в судове засідання не зявилися, але попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Відповідач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує факт свого батьківства відносно позивачів.. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, роз'яснено судам, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON], народився 19 січня 1956 року в с. Петрівське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 01.02.1956 року Петрівським бюро РАЦС актового запису № 4 про народження (свідоцтво про народження серія ЯЭ № 469138 від 01.02.1956 р.) в графі мати записана [PERSON]. в графі батько запис відсутній. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), народилася 24 червня 1960 року в с. Петровське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 09.07.1960 року Петровською сільською радою Козелецького району актового запису № 16 про народження (свідоцтво про народження серія І-УР № 112961 від 09.07.1960 р.) в графі мати записана [PERSON], в графі батько запис відсутній. 18 серпня 1979 року вона уклала шлюб із [PERSON], зареєстрований Петровською сільською радою Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 17, та змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), народилася 13 січня 1964 року в с. Петровське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 02.02.1964 року Петроьською сільською радою Козелецького району актового запису № 2 про народження (свідоцтво про народження серія IV-УР № 2385800 від 02.02.1964 р.) в графі мати записана [PERSON], в графі батько запис відсутній. 29 травня 1987 року вона уклала шлюб із [PERSON], зареєстрований Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 23, та змінила прізвище на [PERSON]. [PERSON] з 1954 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], вони вели спільне господарство, народили трьох дітей, в с. Петрівське Козелецького району Чернігівської області. Оскільки шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований на час народження позивачів, то записи про народження дітей згідно законодавства, яке діяло на той час, провели за прізвищем матері. В свідоцтвах про народження по батькові ми записані Григорович та Григорівна. З народження позивачі проживали разом з матірю та батьком [PERSON], які нас ростили, утримували, виховували та навчали. З народження вони знали хто їх батько і тільки пізніше кожен свого часу дізналися, що в їхніх документах про народження [PERSON] не значиться батьком, запис про батька взагалі відсутній. За час спільного проживання відповідач проявляв до позивачів турботу, піклування, вони в свою чергу сприймають його все своє життя як батька. [PERSON] визнавав і визнає позивачів своїми дітьми, цікавиться їх життям. 21 червня 1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 9, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. 05 жовтня 2017 року померла [PERSON]. [PERSON]на даний час проживає один, за станом свого здоровя потребує сторонньої допомоги, позивачіпостійно проводять за ним догляд, що підтверджується довідкою виконавчого комітетуПетрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 15 від 12.01.2018 року. 21 грудня 2011 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретаремПетрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON] тазареєстрований в реєстрі за № 76, за яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він буде мати право по закону, заповідав [PERSON], [INFO], [PERSON], 19 січня 1956р н., [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що в майбутньому у позивачів виникне необхідність у реалізації своїх спадкових прав, постало питання врегулювання їх родинних відносин з [PERSON], але в позасудовому порядку вирішити цього питання не можливо, оскільки їх мати [PERSON] померла. Відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім?ю України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім?я, по батькові та національність батька дитини записується за її вказівкою. У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15, зазначено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1\~січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно з ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України від20.06.1969 №2006-VII, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.\~\~\~При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.\~ Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України прирозгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Виходячи з розяснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України, у разі виникнення підвідомчого суду спору про право вимоги про встановлення факту батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 р. особою, яка померла, а за життя визнавала дитину своєю, утримувала її або бажала її народження під час вагітності матері, розглядаються у позовному, а не в окремому провадженні. Додані до позовної заяви письмові докази підтверджують факт визнання [PERSON] свого батьківства щодо [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Так, згідно довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради Козелецькогорайону Чернігівської області № 5 від 09.01.2018 року, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], проживали разом, велиспільне господарство і разом виховували своїх дітей: [PERSON],[INFO], син, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], дочка. Крім того, в подальшому і в даний час [PERSON] також визнає своє батьківство щодо позивачів, вони підтримують родинні відносини. Беручи до уваги визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання батьківства, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved