Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № СL-148450 від 21.11.2018 року в загальному розмірі 64200,73 грн.; судовий збір у розмірі 1921,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12027,00 грн., витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що 21.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL-148450, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 100000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 65928205 від 21.11.2018 року, випискою руху коштів по рахунку. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування за дорученням позичальника. Проте, відповідач не виконує свої зобов`язання за договором, що призвело до порушення прав позивача. 13.01.2020 року відповідачем в якості погашення заборгованості було сплачено грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. та 20.01.2020 року ще сплачено 26000,00 грн., що в свою чергу зменшено розмір позовних вимог та підтверджено розрахунком заборгованості та випискою руху коштів по рахунку ( [NUMBER] ) за період з 21.11.2018 по 05.03.2020 року. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 16.01.2020 року цивільну справу № 273/2370/19 за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, передано на розгляд за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2020 року цивільну справу № 273/2370/19 за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, прийнято до провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач відзив не подав, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від представника позивача Виссал В [PERSON] В. надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним, причини неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Встановлено, що 21.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-148450, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 100 000,00 грн. строком на 60 місяців, до 21.11.2023 року, далі - Договір (а.с. 9-13). Пунктом 4.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1 Договору, а саме 47,69 % річних, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. Пунктом 6.3.1 Договору встановлено, що для здійснення належного погашення кредиту позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше дати погашення щомісячного платежу, встановленої графіком платежів, забезпечити наявність на поточному рахунку для обслуговування кредиту суми коштів, що відповідає розміру щомісячного платежу. Відповідно до п. 6.9 Договору Банк у випадках, передбачених п. 3.3. Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Згідно меморіального ордеру № 65928205 від 21.11.2018 року, позивачем перераховано відповідачу суму кредиту 100 000,00 грн. (а.с. 20). 09.10.2019 року та 28.10.2019 року АТ КБ «Кредобанк» звернувся до [PERSON] з повідомленням-вимогою та вимагав погашення простроченої заборгованості за кредитним договором (а.с. 27, 30, 33, 37). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № СL-148450 від 21.11.2018 року, заборгованість [PERSON] становить 64164,99 грн. та складається із: заборгованості за кредитом 60925,10 грн., заборгованості за відсотками 3239,79 грн. (а.с. 103) Відповідно до п. 7.1 Договору, позивачем нараховано пеню по простроченій заборгованості відповідача за період з 22.01.2020 року по 05.03.2020 року в розмірі 35,74 грн. (а.с. 104). Загальна сума заборгованості становить 64200,73 грн., яка на даний час банку не повернута. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи, що позивачем належним чином виконано умови договору, невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором призводить до порушення майнових прав та інтересів позивача, оскільки заборгованість за договором на даний не погашено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 1921,00 грн. Поряд з тим, позивач також просить сягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12027,00 грн., витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі пливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Встановлено, що 11.04.2019 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» укладено договір про надання правової допомоги. Разом з тим, окрім копії договору про надання правової допомоги позивачем не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували характер та обсяг наданої правової допомоги та послуг адвоката, розмір витрат, понесених позивачем, а за таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат. Представник позивача жодного разу в судове засідання не з"явився, докази про оплату витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000,00 грн. суду не надав, за таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної вимоги.

Outcome: partial