Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Кредитна спілка «КС Еталон» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, вказавши, що 30.09.2016 року між Кредитною спілкою «КС Еталон» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1523-І, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн. під 60% річних строком на 24 місяці, тобто до 01.10.2018 року. Згідно п.3.2 кредитного договору, невідємною частиною договору є графік проплати, який був укладений з відповідачкою, згідно якого проплата встановлювалась щомісячно у встановлені дні, які запропонувала [PERSON]. У відповідності до п.п.а) п.8.1 Кредитного договору, у випадку створення заборгованості більше ніж за 1 календарний місяць по сплаті основної суми кредиту та/або процентів за користування кредитом, кредитодавець має право достроково стягнути заборгованість за Договором повністю та проценти за користування ним за весь термін, передбачений п.2.1 Договору. З часу заключення договору [PERSON] здійснила лише декілька платежів по кредитному зобовязанню, чим порушила п.п.2.1, 3.2, 5.1 кредитного договору №1523-І. Кредитна спілка намагалася вирішити проблему шляхом листування, проте відповідач не реагувала на ці спроби вирішити спір та ухиляється від контакту з позивачем і не сплачує по кредитному зобовязанню. При таких порушеннях відповідачем умов зобовязання, позивач був змушений застосувати штрафні санкції, які передбачені Кредитним договором №1523-І від 30.09.2016 року п.9.2 та п.9.3. Відповідно до п.9.2 Кредитного договору №1523-І від 30.09.2016 року, за прострочення по сплаті позичальником тіла кредиту та/або процентів за користування кредитом (недотримання графіка сплати) позичальник несе спеціальний вид цивільно-правової відповідальності у вигляді додаткових 60% річних за неналежне виконання грошового зобовязання (ч.2 ст.625 ЦК України), від залишку основної суми кредиту, а саме з 27.03.2017 року по 01.10.2018 року. Оскільки обставина прострочення з повернення частин кредиту за п.3.2 Кредитного договору настала, то у відповідності до ч.1 ст.212 ЦК України, як попередньо обумовлену зміну умов виконання зобовязання, кредитодавцем нараховано проценти виходячи із фактичної кількості днів користування простроченими кредитними коштами 60% річних ( фіксована процентна ставка за кредитом), а також застосовано відповідальність за ч.2 ст.625 ЦК України у розмірі 60% річних (річні проценти за порушення грошового зобовязання) за п.9.2 Кредитного договору, що разом становлять 7173,91 грн.. У відповідності до п.9.3 Кредитного договору №1523-І від 30.09.2016 року, за простроченя по сплаті боргу та недотримання графіка повернення кредиту та сплати процентів, позичальнику було застосовано штраф у розмірі 10% від залишку основної суми кредиту за кожен випадок порушення графіка повернення кредиту та сплати процентів, який становить - 4752 грн. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1523-І від 30.09.2016 року в сумі 15885,91 грн., а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2016 року між Кредитною спілкою „КС Еталон" та [PERSON] було укладено кредитний договір №1523-І, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн. під 60% річних, строком на 24 місяці, тобто до 01.10.2018 року. Вказані обставини підтверджуються: заявою [PERSON] від 30.09.2016 року на отримання кредиту; Кредитним договором №1523-І від 30.09.2016 року; ордером №130 від 30.09.2012 року. Згідно п.2.6 кредитного договору №1523-І від 30.09.2016 року, сторони встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пунктом 3.1 кредитного договору встановлена плата за користування кредитом, виходячи з фіксованої процентної ставки 60% річних від суми кредиту, починаючи з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повної сплати заборгованості за кредитом зарахування на поточний рахунок кредитодавця або внесення касу кредитодавця готівкою або дата здійснення операції щодо спрямування додаткового пайового внеску на повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом відповідно до п.2.3, 2.4, 2.5 Договору включно. Відповідно до п.3.3 кредитного договору, у випадку існування заборгованості на момент закінчення дії договору, нарахування процентів на залишок основної суми кредиту здійснюється до моменту повного розрахунку позичальника з кредитодавцем. Відповідно до п.п.а) п.8.1 Кредитного договору, кредитодавець має право достроково стягнути заборгованість за Договором повінстю та проценти за користування ним за весь термін передбачений п.2.1 Договору у випадку створення простроченої заборгованості більше ніж за 1 календарний місяць по сплаті основної суми кредиту та / або процентів по кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання \~має виконуватися належним чином відповідно до умов\~договору\~та вимог цього Кодексу, інших\~актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до\~звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших\~актів цивільного законодавства, звичаїв\~ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника\~процентів\~від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст..549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п.9.1 Кредитного договору, за порушення умов договору сторони несуть цивільно-правову, кримінальну та інші види відповідальності, передбачені чинним законодавством України та відповідними пунктами даного договору. Зокрема, цивільно-правову відповідальність сторони несуть у двох видах: стягнення неустойки (ст.549 ЦК України) та спеціального виду цивільно-правової відповідальності у вигляді додаткових процентів річних за неналежне виконання грошового зобовязання (ч.2 ст.625 ЦК України), що за своєю правовою природою не виключає можливості одночасного застосування таких видів санкцій. Згідно п.9.2 Кредитного договору, при створенні позичальником заборгованості за цим договором, яка склалася внаслідок неналежної сплати основної суми виданого кредиту та/або процентів за користування кредитом без поважних причин, про о кредитодавець не був повідомлений у письмовому вигляді за 5 робочих днів до моменту розрахунку, позичальник несе відповідальність у вигляді 60% річних від залишку основної суми кредиту до закінчення строку дії договору. Згідно п.9.3\~кредитного договору,\~у випадку\~порушення позичальником\~вимог п.5\~Договору позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю штраф в розмірі 10% від залишку основної суми кредиту за кожен випадок порушення графіка повернення кредиту та сплати процентів, відображеного в Додатку №1 Договору. У порушення умов кредитного договору свої зобовязання відповідач [PERSON] за кредитним договором №1523-І від 30.09.2016 року своєчасно не виконувала, внаслідок чого її заборгованість становить 15885,91 грн., з яких: 3960 грн. заборгованість за кредитом; 7173,91 грн. заборгованість за відсотками; 4752 грн. штраф, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, наданим суду. Позивачем 18.08.2017 року, 19.09.2017 року, 16.01.2018 року на адресу відповідача направлялись листи-попередження щодо погашення заборгованості, проте заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1523-І від 30.09.2016 року в сумі 15885,91 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762 грн.. \~

Outcome: approved