Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.02.2020 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 2102,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1198. У шлюбі у них народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні стосунки з відповідачем припинені, разом не проживають. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. При цьому, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, отримує соціальні виплати та не має можливості працювати. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, так як він є здоровим та працездатним, має постійний дохід, оскільки зареєстрований як фізична особа-підприємець, інших утриманців чи дітей не має, має в наявності нерухоме та рухоме майно, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 27.04.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи містяться клопотання, відповідно до яких просить розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача. Так, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.06.2015 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1198, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народилися діти: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 16.03.2016 р.; та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 29.03.2018 р. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що їх малолітні діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. При цьому, позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Витрати на її утримання на місяць складаються з: 1000 грн. - сплата за продукти харчування; 500,00 грн. - одяг; 500,00 грн. - лікування та візити до лікаря, а разом щомісячні витрати на її утримання становлять 2000 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів та надання матеріальної допомоги між сторонами не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 2102,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно довідки №42 від 29.01.2020 р., виданої Управлінням соціального захисту населення, вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Солом`янському РУПСЗН. На даний час отримує щомісячну допомогу при народженні 1-ї дитини, за період з серпня 2019 по січень 2020 в розмірі 860 грн. Як вбачається з довідки ГУ ДФС у м. Києві № 26-15-58-04-09 від 31.01.2020 р., згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 2 кварталу 2019 р. по 3 квартал 2019 р. отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу. Згідно статті 84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 р. № 146 затверджений Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб При визначенні розміру аліментів суд враховує сімейне становище платника,а саме наявність у нього інших осіб, яких він за законом повинен утримувати (дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина). Слід розуміти певну умовність використання в законі словосполучення "сімейне становище», тому що воно не охоплює всі випадки наявності у відповідача осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Суд також враховує інші обставини, що мають істотне значення. Це можуть бути будь-які обставини, що стосуються справи, мають майновий аспект свого прояву і тим або іншим способом впливають на матеріальне становище сторін. До них можна віднести стан здоров`я платника і одержувача аліментів, необхідність здійснювати певні виплати (наприклад, погасити кредит за житло, сплачувати за оренду житла, сплата аліментів на утримання дитини). Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Позивач зазначає, що вона не працює, оскільки доглядає за дитиною та лише отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Вбачається, що за таких обставин позивач має право на утримання від відповідача, оскільки з нею проживають їх неповнолітні діти, до досягнення молодшою дитиною трьох років. Так, судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Крім того, встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.12.2020 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.02.2020 до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У звязку з тим, що малолітні діти сторін проживають з матірю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, вона має право на утримання від чоловіка - батька дітей коштів до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, з врахуванням матеріального стану відповідача та сплати ним аліментів на утримання малолітніх дітей, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково: стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1500 грн. з усіх видів доходів щомісячно до досягнення молодшою дитиною трьох років. Судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial