Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви вказала, що 19.01.2001 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Згідно актового запису про її народження, національність її батька і її вказана «українець», що не відповідає дійсності, так як її батько був по національності - «поляк», але, щоб уникнути переслідувань влади він приховував свою приналежність до польської національності. Її батько завжди вважав себе поляком та виховував її в польських традиціях, їхня родина завжди святкувала польські свята. В даний час вона хоче відновити та зберегти своє етнічне походження для впорядкування документів та реалізації особистих прав та отриманням можливості користуватись окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством [PERSON], а підтвердити даний факт інакше, як в судовому порядку, вона не може. В судове засідання заявниця не з?явилась, однак, подала до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, однак, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без участі представника та не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що 19 січня 2001 року помер батько заявника - [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ №118475 виданим 19 січня 2001 року Козятинським відділом РАГС Вінницької області. Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00019157505 щодо актового запису про народження заявника, національність батька заявника - [PERSON], зазначена, як - «українець», а тому, відповідно національність заявника також зазначена, як - «українка», що не відповідає дійсності, оскільки батько заявника по національності був - «поляк», але щоб уникнути переслідувань зі сторони радянської влади, приховував свою приналежність до польської національності. Так, згідно довідки Державного архіву Вінницької області вих. №07-4540/7 від 28.12.2017 року метричних книг про народження по Білопільському римо - католицькому костелу, до парафії якого відносилось с. Козятин, після 1846 року в архіві на зберіганні немає, в зв'язку з чим неможливо отримати довідку про народження [PERSON], [INFO]. Проте, збереглася «Книга исповедующихся прихожан Белопольской Римско - Католической приходской церкви Киевской губернии Бердичевского уезда» за 1911 рік, в якій під № 207 зазначений «Орловський Іван» його дружина «Мар'я», сини «Марьян, Станислав, Казимир, Иван» що дає підстави зробити висновок про те, що вказані особи, в тому числі і батько заявника - [PERSON], по національності були поляками, українці, які були православними, не могли сповідуватись в католицькому костел. У померлого батька заявника дійсно були були рідні брати: Мар'ян, Казимір та Станіслав, що підтверджується також випискою з погосподарської книги Козятинської сільської ради Козятинського району, Вінницької області, де зазначено їхні роки народження та національність, яка зазначена «поляки». Крім цього, відповідно до списків реабілітованих, які є у вільному доступі на офіційному інтернет сайт Інституту історії України, у 27 томі книги «Реабілітовані історією» значаться, що рідні брати батька заявника: [PERSON], [INFO], поляк, із робітників, голова комітету профспілки птахокомбінату, арештований 23.10.1937 року, звинувачення за ст. 54-10 КК УРСР, за рішенням Наркомату ВС та Прокуратури СРСР від 04.11.193" року засуджений до розстрілу, розстріляний 19.11.1937 року, реабілітований 04.12.1957 року; [PERSON], [INFO], поляк, з робітників, завгосп школи, арештований 13.07.1937 року, звинувачення за ст.54- 3 КК УРСР, за рішенням ОН НКВС СРСР від 02.01.1938 року ув'язнений на 10 років виправних таборів, реабілітований 22.07.1958 року; [PERSON], [INFO], поляк, із робітників, машиніст паровоза арештований 01.01.1938 року, звинувачення за ст. 54-10 КК УРСР, за постановою ОН НКВС СРСР від 22.03.1938 року ув'язнений до 10 років виправних таборів помер в 1939 році, реабілітований 19.12.1956 року. Тобто, з наданих суду письмових доказів підтверджено належність [PERSON], [INFO], до польської національності.

Outcome: approved