Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В січні 2014 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної ради, управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 2767 грн. 54 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що постановою Старокостянтинівського районного суду від 07.12.2012 року в справі №2215/3740/2012 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.128 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим, а кримінальну справу закрито. Позов Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави залишено без розгляду. В зв'язку із заподіянням внаслідок вчинення злочину [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON], останній перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні, на його лікування лікарнею витрачено 2767 грн. 54 коп. Вказані кошти [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовані. В судовому засіданні прокурор Баклан Г.В. позов підтримав у повному обсязі. Представники позивача - Старокостянтинівської районної ради, управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явились. Відповідач [PERSON] позов визнав частко, пояснивши, що потерпілому він сам купував ліки, коли той лежав у лікарні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Відповідно до роз'яснень, даних у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 ''Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат'' питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з ''Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання'', затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок). Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров"я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров"я. Виходячи із зазначених нормативних положень, кошти на відшкодування закладу охорони здоров"я витрат на лікування потерпілого від злочину виплачуються самому закладу охорони здоров"я, якщо він перебуває у приватній власності, або до відповідного бюджету, якщо заклад охорони здоров"я перебуває у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади. Судом встановлено, що постановою Старокостянтинівського районного суду від 07 грудня 2012 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.128 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим, а кримінальну справу закрито. Вказані кошти [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовані. Згідно цієї постанови [PERSON] 30 липня 2012 року близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись у веранді належного [PERSON] домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS], на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою припинення сварки, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень, легковажно розраховуючи на можливість їх відвернення, наніс [PERSON] два удари кулаком руки по голові, від чого останній, падаючи на підлогу, вдарився об кут стола грудною клітиною, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7 ребра зліва, гемотораксу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №248 від 24 вересня 2012 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, забійної скальпованої рани передньої поверхні правої вушної раковини, забійних ран лобної ділянки, волосяної ділянки голови, скроневої ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров'я. Внаслідок отримання вищезазначених тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Старокостянтинівської центральної районної лікарні і на його лікування Старокостянтинівською ЦРЛ витрачено 2767 грн. 54 коп. Старокостянтинівська ЦРЛ перебуває у власності територіальних громад сіл Старокостянтинівського району та фінансується з бюджету Старокостянтинівського району. Вказані обставини підтверджуються: постановою Старокостянтинівського районного суду від 07 грудня 2012 року, довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ №1988 від 03.10.2012 року, рішенням Старокостянтинівської районної ради народних депутатів дванадцятої сесії XXI скликання №2 від 28.07.1992 року, рішенням Старокостянтинівської районної ради п'ятої сесії №4 від 23.03.1999 року, статутом Старокостянтинівської ЦРЛ, затвердженим 05 грудня 2006 року рішенням 5 сесії Старокостянтинівської районної ради, положенням про управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 12.03.2013 року, згідно п.10 якого управління є юридичною особою. Оцінивши усі надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні в Старокостянтинівський ЦРЛ, на що лікарнею потрачено 2767 грн. 54 коп. А тому, зазначені кошти слід стягнути з [PERSON] на користь Старокостянтинівської районної ради, управління фінансів Старокостянтинівської районної державної адміністрації для зарахування в бюджет Старокостянтинівського району на рахунок №35414017001461 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код ЄДРПОУ 02004479. Оскільки при подачі позову прокурор звільнявся від сплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved