Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Демидівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] районна рада Рівненської області про стягнення індексації заробітної плати, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області на її користь індексацію заробітної плати за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 року в розмірі 1425,14 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає про те, що з 1 березня 2012 року вона працює помічником вихователя Демидівського ясла-садка «Сонечко». Згідно довідки [PERSON] селищної ради Рівненської області № 2-7/142 від 18 лютого 2016 року планова індексація її заробітної плати становила: за січень 130,80 гривень, лютий 168,56 гривень, березень 207,54 гривень, квітень 276,96 гривень, травень 427,99 гривень, червень 0,00 гривень, липень 533,23 гривень. Проте, вказані кошти не були нараховані та виплачені їй в повному обсязі. З січня по червень 2015 року індексація заробітної плати взагалі не нараховувалася і не виплачувалася, а за липень 2015 року замість 533,23 гривень їй було виплачено лише 319,94 гривень. У звязку з цим утворилася заборгованість з виплати індексації заробітної плати у розмірі 1425,14 гривень. У позовній заяві позивач [PERSON] вказує про те, що відповідач [PERSON] селищна рада Рівненської області зобовязаний відповідно до вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абз. 4\~ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» нараховувати та виплачувати їй індексацію заробітної плати. Вона зверталася до відповідача з проханням нарахувати та виплатити їй індексацію заробітної плати, однак відповідач виплату індексації не здійснив. Вважає вказані дії відповідача незаконними та такими, що порушують її право на оплату праці. Загальна сума заборгованості відповідача перед нею по індексації заробітної плати за період з січня по липень 2015 року становить 1425,14 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав вказаних у позовній заяві, просила позовну заяву задовільнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Рівненської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі та вказував про те, що позовні вимоги позивача не визнає. Крім того, представником відповідача до суду подано письмове заперечення проти позову [PERSON] у якому вказано про те, що відповідач позовні вимоги позивача [PERSON] не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити. Згідно письмових заперечень проти позову відповідач не заперечує факту невиплати індексації заробітної плати [PERSON] за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 рік в сумі 1425,14 гривень; не оспорює розмір заборгованості індексації, але вказує про те, що заборгованість по індексації заробітної плати позивачеві за вказаний нею період не могла бути сплачена у зв'язку із відсутністю фінансування та ненадходженням грошових коштів із районного бюджету.\~\~ В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на те, що відповідно до чинного законодавства України фінансування закладів дошкільної освіти віднесено до районних бюджетів. Відповідно до рішення [PERSON] районної ради Рівненської області у 2015 році було передбачено кошти на дошкільну освіту селищної ради в сумі 886164 гривень. Однак, цієї суми коштів було недостатньо для виплати індексації заробітної плати працівникам Демидівського ясла-садка «Сонечко», в якому працює позивач. З метою продовження діяльності Демидівського ясла-садка «Сонечко» було вирішено профінансувати інші витрати в дошкільному закладі харчування, комунальні послуги. Крім того, [PERSON] селищна рада Рівненської області неодноразово зверталася до [PERSON] районної ради Рівненської області з проханням виділити додаткові кошти для виплати індексації. У жовтні 2015 року селищному бюджету виділили дотацію на виплату індексації заробітної плати працівникам дошкільних закладів за вересень-грудень 2015 року та позивачеві [PERSON] була нарахована і виплачена індексація заробітної плати за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року в повному обсязі та 60 % за липень. Оскільки статтею 23 Бюджетного кодексу України забороняється збільшення бюджетних призначень за загальними та спеціальними фондами державного бюджету на оплату праці працівників бюджетних установ за рахунок зменшення інших видатків без внесення змін до закону про державний бюджет України, то невиплата відповідачем індексації за січень-червень 2015 року і частково за липень 2015 року через відсутність достатніх бюджетних асигнувань на заробітну плату не порушує право позивача. Виплата індексації заробітної плати відповідачем здійснювалася у 2015 році виходячи з наявних фінансових ресурсів. Представник третьої особи [PERSON] районної ради Рівненської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив судовий розгляд справи проводити без його участі. Крім того, згідно поданих до суду письмових пояснень представника [PERSON] районної ради Рівненської області вказується про те, що відповідно до положень Бюджетного кодексу України зі змінами, рішенням [PERSON] районної ради Рівненської ради № 394 від 22.01.2015 року «Про районний бюджет на 2015 рік» видатки на фінансування дошкільної освіти на території [PERSON] селищної ради Рівненської області у 2015 році віднесені до Демидівського селищного бюджету. Виплата індексації заробітної плати працівників дошкільного закладу «Сонечко» [PERSON] селищної ради проводилась в межах наявних коштів, затверджених у бюджеті селищної ради на фінансування дошкільної освіти, що відповідає вимогам ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює помічником вихователя Демидівського ясла - садка «Сонечко» з 1 березня 2012 року (а.с. 5). Відповідно до пунктів 1.1., 1.3., 10.1. статуту Демидівського ясла - садка «Сонечко» [PERSON] селищної ради Демидівського району Рівненської області, засновником такого дошкільного навчального закладу є [PERSON] селищна рада Рівненської області, яка здійснює його фінансування та матеріально-технічне забезпечення. Одними із джерел фінансування дошкільного закладу «Сонечко» є кошти засновника ([PERSON] селищної ради Рівненської області) та кошти відповідних бюджетів у розмірі, передбаченому нормативами фінансування (а.с. 27-36). Спірні відносини між сторонами по справі виникли у звязку з невиплатою відповідачем позивачеві нарахованої планової індексації заробітної плати за період з січня по липень 2015 року в розмірі 1425,14 гривень. Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Конституційний суд України у своєму рішенні №9-рп/2013 від 15.10.2013 року, дійшов висновку про те, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої\~статті 233 Кодексу Законів про працю України\~слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Відповідно до положень\~Закону України «Про Конституційний суд України" рішення Конституційного суду України є остаточним, не підлягає оскарженню та є обов'язковим на всій території України. Як встановлено із довідки № 01-12/23, виданої [PERSON] ясла-садком 23 травня 2016 року (а.с. 5), та довідки № 2-7/142, виданої [PERSON] селищною радою Рівненської області 18 лютого 2016 року (а.с. 6), [PERSON] дійсно працює помічником вихователя Демидівського ясла-садка «Сонечко» та за період з січня по липень 2015 року їй була нарахована відповідачем, але не виплачена планова індексація заробітної плати в розмірі 1425,14 гривень. Згідно положень ч. 6\~ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Ст. 33 Закону України «Про оплату праці»\~передбачає, що у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.\~Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). У відповідності з положеннями ч. 5\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення). Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»\~визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі\~ст. 19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Таким чином, індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. У\~статті 2 Закону України «Про оплату праці»\~визначено структуру заробітної плати, складовими частинами якої є основна заробітна плата та додаткова. Додаткова заробітна плата включає в себе доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої\~наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] селищна рада Рівненської області не оспорює факт нарахування планової індексації заробітної плати та її невиплати [PERSON] за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 рік в розмірі 1425,14 гривень; визнає та підтверджує те, що індексація заробітної плати позивачеві [PERSON] у січні-червні 2015 року не нараховувалася та не виплачувалася, а в липні 2015 року була виплачена частково. Крім того, сторони не оспорювали розмір заборгованості індексації (1425,14 гривень). Згідно заперечень проти позову відповідача заборгованість по індексації заробітної плати позивачеві за вказаний нею період не могла бути сплачена у зв'язку із відсутністю фінансування та ненадходження грошових коштів із районного бюджету (а.с. 19-21). У запереченнях проти позову відповідач [PERSON] селищна рада Рівненської області зазначає про те, що відповідачем надсилалися листи до [PERSON] районної ради Рівненської області з проханням додатково надати кошти для виплати індексації заробітної плати. Так, під час розгляду справи, судом були дослідженні письмові листи №2-7/70 від 5 лютого 2015 року, №02-15/377/15 від 19 лютого 2015 року, №2-7/151 від 18 березня 2015 року, №2-7/330 від 15 червня 2015 року, №02-15/1480/15 від 26 червня 2015 року (а.с. 22-26). Із даних доказів судом встановлено, що відповідачем, [PERSON] селищною радою Рівненської області, вживалися заходи щодо утримання закладів дошкільної освіти за рахунок міжбюджетних трансфертів та за рахунок власних доходів загального фонду. В 2015 році при виплаті заробітної плати працівникам закладів дошкільної освіти, нараховано та виплачено індексацію з нарахуваннями за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень та 60% за липень 2015 року, відповідно до кошторисних призначень. Як встановлено з письмових пояснень голови [PERSON] районної ради Рівненської області (а.с. 15-17) виплата індексації заробітної плати працівникам дошкільного закладу «Сонечко» [PERSON] селищної ради Рівненської області, в тому числі позивачеві [PERSON], проводилася в межах наявних коштів, затверджених в бюджеті [PERSON] селищної ради Рівненської області на фінансування дошкільної освіти, що відповідає вимогам частини 6\~статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1\~статті 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з районних бюджетів належать видатки на дошкільну освіту. Крім того, у\~Законі України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносини» №79-VIII від 28.12.2014 року, було встановлено, що у 2015 році з бюджетів селищ можуть здійснюватися видатки в частині утримання дошкільних навчальних закладів, за рахунок міжбюджетних трансфертів з районного бюджету бюджетам місцевого самоврядування. Заперечення відповідача [PERSON] селищної ради\~Рівненської області\~проти позову [PERSON] ґрунтуються на відсутності належного фінансування закладів дошкільної освіти із районного бюджету та відсутності грошових коштів у селищному бюджеті для виплати індексації заробітної плати. Норми\~ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~передбачають, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Також, норми ст. 6 вищевказаного Закону зазначають про те, що порядок проведення індексації грошових коштів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Таким чином, законодавством України передбачено підвищення розміру оплати праці у зв'язку з індексацією і дане підвищення не скасоване у встановленому порядку.\~ Частиною 6\~статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначається джерело коштів на проведення індексації. Зазначена норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов'язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. Відповідач не надав доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого він фінансується, гроші на індексацію заробітної плати відсутні. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що невиплата індексації заробітної плати є обмеженням права позивача, що є незаконним. Відповідно до пунктів 23, 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 8 листопада 2005 року, судом зауважено, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, що необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні\~положення є чинними.\~ В звязку з цим, Європейський\~Суд\~\~не\~\~прийняв\~\~аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. Стаття 43 Конституції України\~гарантує кожному право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що невиплата позивачеві [PERSON] індексації заробітної плати за період з 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 рік в розмірі 1425,14 гривень порушує її трудові права, які підлягають поновленню шляхом стягнення із відповідача вказаних грошових коштів. При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що [PERSON] селищна рада Рівненської області є неналежним відповідачем у справі, оскільки згідно п.п. 1.1., 1.3., 10.1. Статуту Демидівського дошкільного навчального закладу ясла-садка «Сонечко» Демидівського району Рівненської області засновником вказаного дошкільного навчального закладу є [PERSON] селищна рада Рівненської області, яка здійснює фінансування та матеріально-технічне забезпечення ясла-садка, проводить нарахування і виплату заробітної плати його працівникам. Абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає суму заробітної плати, що належить до стягнення без утримання цього податку й інших обовязкових платежів. Ст. 168 Податкового кодексу України передбачає, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок. Враховуючи, що індексація заробітної плати входить до структури заробітної плати, з якої проводяться відрахування податків та обов'язкових платежів як із заробітної плати, суд стягує нараховану відповідачем планову індексацію заробітної плати позивачеві в розмірі 1425,14 гривень (за січень 130,80 гривень, лютий 168,56 гривень, березень 207,54 гривень, квітень 276,96 гривень, травень 427,99 гривень, червень 0,00 гривень, липень 213,29 (533,23 -319,94 = 213,29) гривень). Відповідно до пункту 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач, на час подання до суду позовної заяви у справі про стягнення заробітної плати, була звільнена від сплати судового збору. Частина 3\~статті 88 ЦПК України\~передбачає, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням вказаних правових норм, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 2, 33, 34 Закону України «Про оплату праці», ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст.ст. 2, 5, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved