Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, просить суд:\~ стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до повноліття дитини; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з 27.09.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який 03.08.2012 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. З 2016 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільного сина, хоча є працездатним, має вищу освіту, його стан здоров`я дозволяє працювати, інших утриманців він не має, а тому вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн., чим буде забезпечена рівність її та відповідача у несенні обов`язку утримання дитини. З цих підстав позивач і звернулась з позовом до суду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд розглядає справу за відсутність учасників провадження. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щодійсно з 27.09.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.08.2012 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 1505/5312/2012 було розірвано. /л.с. 2/ Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 100660 від 11.07.2007 року. /л.с. 3/ У відповідності до довідки № 183 від 28.03.2018 року, виданої паспортистом Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського, [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Склад сім`ї: [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться при матері. /л.с. 4/ Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною людиною. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 1860 грн. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а мінімальний розмір аліментів на утримання дитини з 6 років не може бути меншим 930 грн., виходячи із приписів ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме доцільно та в інтересах дитини стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 30.03.2018 року і до повноліття дитини, оскільки позивач не надала доказів того, що відповідач може сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у визначеному нею розмірі 2000 грн., що є порушенням вимог\~ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Ст. 81 ЦПК України\~регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв"язку з частковою обгрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог позивачу - відмовити. Відповідно до ст. 184 ч. 2 ЦПК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial