Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позовній заяві вказала, що з 12.03.2005 році перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] [INFO].. Зазначала, що відповідач участі у виханні дитини не приймає та добровільно не надає коштів на утримання дочки, тому просила стягувати із відповідача на утримання їх малолітньої дочки, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, розгляд справи просить проводити без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON] [INFO] серії І-СГ № 486751 встановлено, що батьками малолітньої дитини є [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено матеріалами справи, дочка сторін [PERSON] [INFO] проживає з позивачкою та знаходиться повністю на її утриманні. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач [PERSON] інших дітей, крім спільної з позивачкою, немає, на стан здоров"я не скаржився, непрацездатних дружину, батьків та дітей не утримує. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Що стосується доходу відповідача, суд бере до уваги те, що він працює, має сталий заробіток, тому, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дитині, сплачувати аліменти, які слід стягувати в 1/4 частині від всіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640, 00грн На підставі викладеного,

Outcome: approved