Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яка 14.05.2014 року викладена в останній редакції, до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 23.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (перейменованого з Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк) та [PERSON] було укладено Генеральну угоду № 02, згідно умов яких Банк зобов'язався надати вказаному відповідачу кредити в межах суми, що не перевищує встановлений Генеральною угодою ліміт, а зазначений вище відповідач зобов'язався користуватись наданими кредитними коштами на умовах, встановлених кредитними договорами, та відповідати за виконання власних зобов'язань. При цьому ліміт кредитування згідно п. 1.2 вказаної угоди був встановлений в межах суми, еквівалентної 1 200 000,00 доларів США. На виконання умов зазначеної генеральної угоди з відповідачем були укладені відповідні кредитні договори, а саме: 23.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 13.09-02/07-СК згідно умов якого Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 685 000,00 доларів США до 23.07.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., №3 від 21.05.2009 р. до зазначеного кредитного договору). Також відповідно до договору № 13.11-02/07-СК від 23.07.2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON], Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 300 000,00 доларів США до 15.07.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., №3 від 21.05.2009 р. до зазначеного кредитного договору). 18.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 13.54-02/08-СК згідно умов якого Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 682 000,00 гривень терміном до 18.03.2011 року з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 23,5 % річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., зазначеного до кредитного договору). Однак в порушення вимог вказаних пунктів кредитних договорів [PERSON] неналежним чином не виконувала покладені на неї зобов'язання, та вимоги банку по погашенню заборгованості з попередженням про ініціювання звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, з 02.03.2009 року [PERSON] систематично порушувала умови кредитного договору № 13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року та здійснювала погашення кредиту та процентів за його користування невчасно та не у відповідності до встановленого графіку погашення, з 01.07.2009 року за зазначеним договором відповідачка повністю припинила погашення кредиту та процентів за його користування. З 11.08.2009 року [PERSON] припинила здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором № 13.54-02/08-СК, з 18.03.2009 року [PERSON] припинила здійснювати будь-які платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентів за його користування. Отже у Позивача внаслідок порушення [PERSON] зобов'язань щодо повернення отриманих кредитів та сплати відсотків за користування кредитними коштами виникло право вимагати від останнього достроково повернути отримані кредити за зазначеними вище договорами у повному обсязі, тобто вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту за кредитним договором № 13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року, що загалом 17 389 100 грн. 24 коп., що за курсом НБУ становить 1 492 502 долара США, 49 центів, а також сплати процентів за користування грошовими кредитними коштами; повернення суми кредиту за кредитним договором № 13.11-02/07-СК, від 24.07.2007 року, що загалом складає 7 609 821 гривень, 66 коп., що по курсу НБУ становить 653 149 доларів США, 25 центів, а також сплати процентів за користування грошовими кредитними коштами, а також вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту за кредитним договором № 13,54,02/08-СК від 18.03.2008 року, що становить 1 453 045 гривень, 83 коп., та сплати процентів за користування грошовими кредитними коштами. Виконання зобов'язань відповідача за Генеральною угодою та кредитними договорами, що були укладені на її підставі, були забезпечені шляхом укладення іпотечного договору, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 23.07.2007 р. за реєстровим номером 4122. Згідно вказаного договору [PERSON] в іпотеку Банку було надано нерухоме майно. Так, в якості забезпечення своєчасного та повного виконання обов'язків по кредитному договору [PERSON] передала в іпотеку банку нежиле приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке в цілому складається з одного нежилого приміщення підвалу, першого поверху,загальною площею 251,7 кв. м. Просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 23.07.2007 року під реєстровим № 4123. Представник позивача у судове засідання з'явився, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Вказав що навіть максимальною вартістю предмета іпотеки не покривається наявна заборгованість відповідача. Представник відповідача до суду з'явився, проти задоволення позову заперечував, просив суд призначити нову експертизу, для встановлення ринкової вартості майна на час вирішення справи. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовна вимога позивача підлягає частковому задоволенню оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, 23.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (перейменованого з Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк) та [PERSON] було укладено Генеральну угоду № 02, згідно умов яких Банк зобов'язався надати вказаному відповідачу кредити в межах суми, що не перевищує встановлений Генеральною угодою ліміт, а зазначений вище відповідач зобов'язався користуватись наданими кредитними коштами на умовах, встановлених кредитними договорами, та відповідати за виконання власних зобов'язань. При цьому ліміт кредитування згідно п. 1.2 вказаної угоди був встановлений в межах суми, еквівалентної 1 200 000,00 доларів США. На виконання умов зазначеної генеральної угоди з відповідачем були укладені відповідні кредитні договори, а саме: 23.07.2007 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 13.09-02/07-СК згідно умов якого Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 685 000,00 доларів США до 23.07.2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., №3 від 21.05.2009 р. до зазначеного кредитного договору). Також відповідно до договору № 13.11-02/07-СК від 23.07.2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON], Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 300 000,00 доларів США до 15.07.2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., №3 від 21.05.2009 р. до зазначеного кредитного договору). 18.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 13.54-02/08-СК згідно умов якого Банк надав вказаному відповідачу грошові кошти в сумі 682 000,00 гривень терміном до 18.03.2011 року з процентною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 23,5 % річних (з урахуванням положень додаткових угод № 1 від 07.11.2008 р., № 2 від 21.05.2009р., зазначеного до кредитного договору). Надання [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 54-0208-СК від 18.03.2008 року підтверджується меморіальним ордером № ТR. 7371.1 від 18.03.2008 року, згідно якого на поточний рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в сумі 685 000,00 грн. Надання [PERSON] грошових коштів підтверджується заявами на видачу готівки №42_86 від 23 липня 2007 року, №42_5 від 25 липня 2007 року, №42_1 від 25 липня 2007 року, №42_1 від 26 липня 2007 року, згідно яких позичальнику були виплачені кредитні кошти за кредитними договорами №13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року та №13.11-02/07-СК від 24.07.2007 року на загальну суму 985 000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.1 кредитних договорів встановлений обов'язок [PERSON] щодо повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі, в строки та в порядку, що встановлюються кредитним договором. Відповідно до п. 3.1 кредитних договорів погашення кредиту та сплата процентів за його користування мало здійснюватись позичальником згідно встановлених договорами графіків погашення кредитів та сплати процентів. В порушення вимог вказаних пунктів кредитних договорів [PERSON] неналежним чином не виконала покладені на неї зобов'язання,. що підтверджується матеріалами справи. Так, 02.03.2009 року [PERSON] систематично порушувала умови кредитних договорів № 13.09-02/07-СК та №13.11-02/07-СК від 23.07.2007 року та здійснювала погашення кредитів та процентів за їх користування невчасно та не у відповідності до встановленого графіку погашення, з 01.07.2009 року за зазначеними договорами відповідачка повністю припинила погашення кредиту та процентів за його користування. З 11.08.2009 року [PERSON] припинила здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором № 13.54-02/08-СК, з 18.03.2009 року [PERSON] припинила здійснювати будь-які платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентів за його користування. Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно до п. 5.5, 7.2 кредитних договорів Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди та виконання всіх зобов'язань за договором у випадку невиконання (неналежного виконання) Позичальником зобов'язань щодо сплати кредиту, процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором. Отже у позивача внаслідок порушення [PERSON] зобов'язань щодо повернення отриманих кредитів та сплати відсотків за користування кредитними коштами виникло право вимагати від останнього достроково повернути отримані кредити за зазначеними вище договорами у повному обсязі. Також згідно вказаних кредитних договорів за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом зазначеними кредитними договорами передбачена відповідальність у вигляді пені. Так, кредитними договорами, а саме п. 8.1 встановлено, що в разі несвоєчасного повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Також ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання у вигляді нарахування на суму боргу трьох процентів річних. Отже Банк має право на нарахування штрафних санкцій відповідно до умов договорів та вимог чинного законодавства, а саме на стягнення суми заборгованості з повернення кредитів та сплати відсотків, на обчислення пені згідно кредитних договорів, а також штрафних санкцій згідно чинного законодавства. Станом на 07.04.2014 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором 13.09-02/07-СК від 23.07.2007 року, становить 1 495 502 долари США, 49 центів та складається з наступних сум: -35 813 доларів США, 05 центів, що еквівалентно 417 256 грн.,56 коп. - сума заборгованості з повернення кредиту; -510 322 долари, 97 центів, що еквівалентно 5 945 873 грн., 61 коп. - сума заборгованості з повернення простроченого кредиту; -2 730 долари США, 73 центи, що еквівалентно 31 815 грн., 66 коп. - сума процентів за користування кредитними коштами; -500 542 долари США,53 центи, що еквівалентно 5 831 805 грн., 50 коп. - сума прострочених процентів за користування кредитними коштами; -369 517 доларів США, 53 центи - сума пені за несвоєчасну сплату процентів згідно п. 7.1. кредитного договору. -73 565 доларів США, 68 центів, зо еквівалентно 857 111 грн., 46 коп. - 3% річних на прострочені платежі х погашення кредиту та відсотків користування кредитом. Заборгованість за кредитним договором № 13.11-02/07-СК від 24.07.2007 року, становить 7 609 821 грн., і складає за офіційним курсом гривні до долару США, станом на 07.04.2014 року - 653 149 доларів США, 25 центів, з яких: 225238 доларів США12 центів що еквівалентно 2624242, 37 грн. - сума заборгованості з поверхня кредиту; 3378 доларів США 57 центів, що еквівалентно 39363, 61 грн., - сума процентів за користування кредитом; 202939 доларів США 47 центів що еквівалентно 2364441, 48 грн., - сума прострочених процентів; 18490 доларів США 17 центів, що еквівалентно 2154732, 17 грн. - сума пені за несвоєчасну сплату кредиту; 36652 долара США 92 цента, що еквівалентно 427042, 02 грн. - сума 3% річних за прострочення платежів. Заборгованість за кредитним договором № 13.54.0208-ск від 18.03.2008 року становить 1453045, 83 грн. та складається з наступних сум: -419 157 грн., 71 коп. - сума заборгованості з повернення простроченого кредиту; -7 286 грн., 45 коп. - сума відсотків за користування грошовими коштами, -459 722 грн., 07 коп. - сума прострочених процентів за користування кредитними коштами; -401 238 грн., 46 коп. - сума прострочених процентів за користування кредитними коштами; -80 300 грн., 19 коп. - сума 3% річних на прострочені платежі х погашення кредиту та відсотків користування кредитом. -85 340 грн., 95 коп. - сума інфляційних нарахувань за несвоєчасну сплату процентів за кредитними коштами. Водночас, суд звертає увагу, що за час розгляду справи відповідач не здійснив жодних дій щодо погашення кредиту та врегулювання спору Виконання зобов'язань відповідача за Генеральною угодою та кредитними договорами, що були укладені на її підставі, були забезпечені шляхом укладення іпотечного договору, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 23.07.2007 р. за реєстровим номером 4122. Згідно вказаного договору [PERSON] в іпотеку позивача було надано нерухоме майно, а саме: Нежилого приміщення магазину, що знаходиться за адресою: [ADDRESS],, яке в цілому складається з нежитлового приміщення підвалу, першого поверху загальною площею 251,7 кв.м. Як вбачається з п. 1.1 зазначеного іпотечного договору за рахунок предмета іпотеки забезпечені зобов'язання [PERSON] за зазначеними вище Генеральною угодою № 02 у повному обсязі, враховуючи зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати плати за користування кредитом (процентів), комісій, пені, інших платежів, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови сплати яких встановлені кредитними договорами. Відповідно до п.1.4 вказаних іпотечних договорів предмет іпотеки сторони оцінили в 6 795 976 (шість мільйонів сімсот дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят шість) гривень, 00 копійок, що на момент підписання договору за курсом НБУ ( 1 долар = 5,05 грн.) становило 1 345 737 (один мільйон триста сорок п'ять тисяч сімсот тридцять сім) доларів США, 00 центів. Відповідно до п. 4.1, 4.2 вказаних іпотечних договорів у разі невиконання зобов'язань за кредитними договорами іпотекодержатель (позивач) має право достроково стягувати надані кредити незалежно від встановленого строку виконання зобов'язання та задовольнити свої вимоги в повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 5.1 кредитних договорів встановлений обов'язок [PERSON] щодо повернення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі, в строки та в порядку, що встановлюються вказаними кредитними договорами. З матеріалів справи слідує, що відповідач порушив умови повернення сум кредитів, відсотків річних за користування кредитом, та інших платежів, згідно до умов договору про надання кредиту, а також не виконав письмові вимоги позивача, щодо повергнення кредиту та попередження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №0432013 від 13.06.2013 року ринкова вартість нежилих приміщень магазину, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], які складаються з нежилих приміщень підвалу і першого поверху , загальною площею 251,7 кв.м., які належать [PERSON] згідно зі свідоцтвом про право власності (серія ЯЯЯ №296818), виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 18.01.2006 року на момент складу звіту складає 3 686 881 грн., що еквівалентно 461 061 доларів США. Суд враховує загальну позицію представників обох сторін по справі що згідно публічної інформації з 2013 року ринкова вартість нерухомого майна з 2013 року ще знизилася. Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З матеріалів справи вбачається , що у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» позивач листами звертався з письмовою вимогою до відповідача про усунення порушень кредитних договорів та попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач дані вимоги не виконав і позивач звернувся до суду. Ч.2 ст.35 Закону України „Про іпотеку" надає іпотекодержателю право у будь-який час звернутися за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань по кредитним договорам у встановлений строк суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказаний вище предмет іпотеки. Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» по зверненню стягнення на предмет іпотеки, суд відповідно до вимог ст.ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону «Про іпотеку». Як вже зазначалося, за договором іпотечного майна предмет іпотеки сторони станом на 23.07.2007 року оцінили в 6795976 грн., а згідно висновку експертизи ринкова вартість предмета іпотеки на 13.06.2013 р. вже складала 3 683 881 грн. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку, що у зв'язку зі зміною у часі ринкової вартості предмету іпотеки та відсутністю стабільності на ринку нерухомого майна в Україні не має підстав для визначення конкретної початкової ціни для продажу на публічних торгах. Тому, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково звернувши стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною встановленою суб'єктом оціночної діяльності в порядку виконавчого провадження під час виконавчих дій по виконанню рішення суду, без визначення судом конкретної цифри початкової ціни продажу. Крім того, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита та витрат на ІТЗ судового процесу, які, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial