Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 01 вересня 1977 року на російській мові на особу « [PERSON] », дата народження « [INFO] », з виправленням дати народження на « [INFO] » - належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що він, [PERSON] , народився [INFO] , про що зазначено у паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданому Орджонікідзевським РВ ХМУ МВС України в Харківській області 26.10.1995 р., проте в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 01 вересня 1977 року на російській мові зазначено « [PERSON] , дата рождения [INFO]», в подальшому дату народження виправлено на « [INFO]». Для оформленням пенсії за віком, заявник звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, де отримав відмову у зв`язку із розбіжностями в паспорті та трудовій книжці. Таким чином для оформлення пенсії за віком [PERSON] звернувся до суду для встановлення факту належності йому трудової книжки. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV ЦПК України. Відповідно до п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ МВС України в Харківській області 26.10.1995 р. [PERSON] народився [INFO] , на російській мові - [PERSON] , дата рождения [INFO]. В трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненою російською мовою 01 вересня 1977 року, вказано « [PERSON] », дата народження виправлена на « [INFO] ». Аналізуючи докази по справі можна зробити висновок, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена [INFO] на російській мові на особу « [PERSON] , з виправленням дати народження на « [INFO]. » - належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту належності заявнику [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 01 вересня 1977 року на ім`я " [PERSON] » з виправленою датою народження на « [INFO] » необхідно для призначення йому пенсії за віком. Враховуючи, що представлені заявником докази щодо встановлення факту родинних відносин достатньо для встановлення такого факту, доказів протилежного не представлено, суд не вбачає перешкод для встановлення юридичного факту, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена [INFO] на російській мові на особу « [PERSON] », дата народження з виправленням на « [INFO]. » - належить [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного,

Outcome: approved