Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення трьох відсотків річних з суми боргу та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 липня 2012 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі №1308/1443/2012, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 26 червня 2009 року в сумі 152370 (сто п'ятдесят дві тисячі триста сімдесят) грн., трьох відсотків річних в сумі 12736,46 (дванадцять тисяч сімсот тридцять шість) гривень 46 коп. та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 27245,13 ( двадцять сім тисяч двісті сорок п'ять тисяч) гривень 13 коп., нарахованих станом на 10 липня 2012 року. Рішення набрало законної сили 10 вересня 2012 року. На виконання вищезазначеного рішення Жовківського районного суду Львівської області 24 квітня 2013 року видано виконавчий лист, який 25 квітня 2013 року було пред'явлено до виконання. На даний час виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції. Станом на дату подання позовної заяви відповідач рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2012 року не виконав. На підставі вищевикладеного, у зв'язку із тим, що [PERSON] порушив зобов'язання та не виконав рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23 липня 2012 року, він зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання, обчислені починаючи з 01 серпня 2012 року. Згідно розрахунку інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов'язання з серпня 2012 року по грудень 2014 року становлять 39156,77грн. (тридцять дев'ять тисяч сто п'ятдесят шість гривень 77коп.). Три відсотки річних від суми боргу за вищезазначений період згідно доданого розрахунку становлять 11709,53грн. (одинадцять тисяч сімсот дев'ять гривень 53 коп.). У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, однак, його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні подали заяву про збільшення позовних вимог, в якій здійснили донарахування інфляційних втрат за період прострочення виконання грошового зобов'язання до 28 лютого 2015 року включно, а також 3 % річних від суми боргу - до 28 лютого 2015 року включно. Просять стягнути з відповідача в користь позивача за період 01 серпня 2012 року по 28 лютого 2015 року три відсотки річних від суми боргу в розмірі 11797,20 грн. та інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 51653,43 грн., що сукупно становить 63450,63 грн.. Просять уточнені позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та пояснив, що через скрутне матеріальне становище він не може повернути наявний перед позивачем борг. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З копії заочного рішення Жовківського районного суду Львівської області від 23.07.2012 року № 1308/1443/2012 вбачається, що таким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], 192351.59 грн. /сто дев'яносто дві тисячі триста п'ятдесят одну грн. 59 коп./ з них: - 152370 грн. /сто п'ятдесят дві тисячі триста сімдесят грн./ - сума основного боргу; - 12736,46 грн. /дванадцять тисяч сімсот тридцять шість грн. 46 коп./ - сума нарахованих 3 % річних;- 27245,13 грн. /двадцять сім тисяч двісті сорок п"ять грн. 13 коп./ - сума нарахованих інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання. За вказаним рішення Жовківським районним судом Львівської області 24.04.2013 року видано виконавчий лист № 1308/1443/2012. З довідки виданої ВДВС Жовківського РУЮ за № 285 від 09.02.2015 року вбачається, що позивач [PERSON] не отримував кошти з [PERSON] по виконавчому провадженні ВП 37780598 в виконання виконавчого документа № 1308/1443/2012 від 24.12.2013 р. Жовківського районного суду Львівської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 192 351,59 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої СУМИ, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку інфляційного відшкодування за період з 01.08.2012 року по 28.02.2015 року вбачається, що загальна сума інфляційних втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання відповідача становить 51 653,43 грн.. З розрахунку трьох процентів річних за період з 01.08.2012 року по 28.02.2015 року вбачається, що загальна сума три відсотки річних від суми боргу становить 11797,20 грн.. Постановою Верховного Суду України від 15.11,2010р. у справі №3-11 гс10 прийнятій за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 20 липня 2010 року встановлено, що виходячи із положень зазначеної норми (ч.2 ст.625 ЦК України), наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. При цьому згідно із постановою Верховного Суду України від 20.12.2010р. у справі №3-57гс10, прийнятій за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 30 вересня 2010 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти задовлення позовних вимог у повному обсязі. А від так, суд приходить до переконання, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду є всі підстави для задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З квитанції № 77652 від 04.02.2015 року вбачається, що позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 634,53 грн.. У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмір 634,53 грн.. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved