Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON] з 16.07.2011 року. Рішенням Тячівського районного суду від 15.11.2012 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі 30.08.2011 року вони придбали автомобіль марки Mitsubisi Lancer 1,5 , який було зареєстровано в ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області за [PERSON] 16.10.2012 року йому стало відомо про те, що відповідачка без його згоди, одноособово розпорядилася належним їм автомобілем та зняла його з обліку для подальшої реалізації. Згідно відомостей ВРЕВ з обслуговування Тячівського району вказаний автомобіль 20.09.2012 року, на підставі довідки-рахунку ДПІ № 503469 від 19.09.2012 року та свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER] було зареєстровано за відповідачем [PERSON], який є батьком відповідача [PERSON] Після цього [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON], [PERSON], третіх осіб ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області, ТОВ Торговий дім « Святослав» про визнання договору купівлі продажу автомобіля марки Mitsubisi Lancer 1,5, реєстраційний номер [NUMBER] недійсним та витребування майна. Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2013 року позов [PERSON] було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу автомобіля марки Mitsubisi Lancer 1,5, ідентифікаційний номер [NUMBER]. укладений 19 вересня 2012 року № 1202 на підставі довідки - рахунку серії ДПІ № 503469, між [PERSON] та [PERSON]. Державну реєстрацію на автомобіль Mitsubisi Lancer 1,5, 2011 року випуску, кузов номер [NUMBER], що проведена на підставі довідки - рахунку серії ДПІ № 503469 від 19 вересня 2012 року, на ім'я [PERSON] у ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області - скасовано. Автомобіль Mitsubisi Lancer 1,5. 2011 року випуску, кузов номер [NUMBER], витребувано з незаконного володіння [PERSON] та передано [PERSON] та [PERSON]. На рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2013 року відповідач [PERSON] подав апеляційну скаргу. Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 квітня 2013 року рішення Тячівського районного суду від 14 березня 2013 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким зобов'язано відповідача [PERSON] відшкодувати [PERSON] завдані збитки, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Після розлучення [PERSON] не може дійти згоди з колишньою дружиною [PERSON] щодо розподілу спільного майна, тобто автомобіля марки Mitsubisi Lancer 1,5, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстровано в ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області за відповідачем [PERSON] Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд та дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з вказаною статтею цього Кодексу майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може вирішуватися у суді. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному із подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Тому просить суд визнати [PERSON] власником автомобіля марки Mitsubisi Lancer 1,5, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію, що становить ? частину вартості вказаного автомобіля в розмірі згідно ринкової вартості, встановленої авто товарознавчої експертизи та судові витрати. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки Mitsubisi Lancer 1,5, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER], який зареєстровано в ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області за [PERSON] та стягнути з нього в користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить ? вартості вказаного автомобіля в розмірі встановленої висновком експерта № 23/531 від 04.11.2013року. Позивач та його представник в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти змінених позовних вимог позивача заперечив стверджуючи, що відповідачка відмовляться від отримання грошової компенсації за ? вартості спірного автомобіля. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розірвано 15 листопада 2012 р., що стверджено рішенням Тячівського районного суду. Під час шлюбу, а саме 30.08.2011 року сторони придбали автомобіль марки Mitsubisi Lancer 1,5 , який було зареєстровано в ВРЕВ з обслуговування Тячівського району УДАІ УМВС України в Закарпатській області за [PERSON] Згідно висновку експерта №23/531 від 04.11.2013 року ринкова вартість вказаного автомобіля без урахування зносу становить 120307,89 грн., а з урахуванням зносу становить 106416 грн. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних (навчання, ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як вбачається вище вказаний автомобіль придбаний відповідачем підчас шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю сторін. Згідно ст. 69 ч. 1 СК України „ Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу" Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 70 Сімейного кодексу України , у разі поділу майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , частка майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. У відповідності до ч.ч.1.2. 4 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка , дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру , земельну ділянку , допускається лише за його згодою.. Відповідно до п.25. Постанови № 11 від 21.12.2011 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК ( 2947-14 ) щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК ( 435-15 ), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Автомобіль автомобіль марки Mitsubisi Lancer 1,5, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] є не подільною річчю, а тому беручи до уваги, що відповідачка відмовляється від грошової компенсації за ? частину автомобіля суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати право власності на автомобіль марки Mitsubisi Lancer 1,5, ідентифікаційний номер [NUMBER], 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] по ? частині за [PERSON] та [PERSON], а врешті позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: partial