Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду 29.03. 2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 08 травня 2009 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що спільне життя з відповідачкою у них не склалося, спільне господарство не ведуть та подальше спільне проживання та збереження шлюбу між ними не можливе, позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, пояснивши суду, що вони не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо і не ведуть спільне господарство з липня 2015 року, на даний час у нього інша жінка, з якою він бажає узаконити свої відносини, а також на його утриманні знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] та проживає разом з ним, а старша донька проживає з відповідачкою на утримання якої він надає добровільну матеріальну допомогу у розмірі 2000 гривень. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення телеграми про день та час розгляду справи у судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи через загальну канцелярію до суду не надійшло, а тому на підставі заяви позивача і у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2009 року , укладеного у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 514 (а.с.31), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 29-30) . Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю, живуть за різними адресами з липня 2015 року. Позивач має іншу сім"ю. Від призначення судом строку вдруге на примирення позивач відмовився, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо та виважено прийняв рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довів дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає, Щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей спору не виникає, оскільки позивач виховує меншого сина [PERSON], [INFO] , який проживає разом з ними та відповідно до довідки № 180 від 10.11. 2016 року Дошкільного навчального закладу ( ясла-садок) "Берізка" с. Петропавлівське за підписом завідувача ДНЗ [PERSON] , з 01.09. 2016 року малолітній [PERSON], [INFO] перебуває в обліковому складі даного закладу. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя" та,

Outcome: approved