Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

В травні 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із нею. Позов обґрунтований тим, що позивачка [PERSON] з відповідачем по справі [PERSON] перебувала в шлюбі з 18.09.2014. який розірвано на підставі рішення суду. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З липня 2018 року шлюбні відносини сторін припинені, вони проживають окремо. Позивачка разом з дитиною переїхали мешкати до своїх батьків, по місцю реєстрації. Позивачка намагалася вмовити відповідача допомогти з місцем реєстрації дитини, але відповідач відмовляється надати згоду на реєстрацію дитини. Відповідач фактично ухиляється від надання письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини за місцем реєстрації та проживання матері. В позасудовому порядку сторони згоди щодо місця проживання їх спільної дитини не знайшли, що стало підставою для звернення позивачки до суду за захистом своїх прав та інтересів дитини. 01 липня 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано. Під час шлюбу у них [INFO] народилася дитина [PERSON] , який після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. Проте, матір дитини [PERSON] не опікується інтересами і потребами дитини, піклується про сина, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини лише він та його родина. Позивачка за первісним позовом не створила іншої сім`ї і не має умов для постійного проживання дитини разом з нею. Натомість, він одружений, має житловий будинок, в якому мається окрема дитяча кімнати з іграшками, одягом. Він є ФОП, займається підприємницькою діяльністю. Вважає, що проживання дитини саме з ним відповідає інтересам дитини, він не буде чинити перешкод матері у спілкуванні з сином та отримання його піклування. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом - [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 18.09.2014, який розірвано на підставі рішення суду. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З липня 2018 року шлюбні відносини сторін припинені, вони проживають окремо. Вона намагалася вмовити відповідача допомогти з місцем реєстрації дитини, але відповідач відмовляється надати згоду на реєстрацію дитини. В теперішній час відповідач має заборгованість по аліментам більше ніж за два місяця. В позасудовому порядку сторони згоди щодо місця проживання їх спільної дитини не знайшли. Зустрічний позо [PERSON] не визнає в повному обсязі. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Дуда С.В. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав та на їх задоволенні наполягав. Зустрічний позов не визнав в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судовому засіданні вимоги за первісним позовом не визнав в повному обсязі. Вимоги за зустрічним позовом підтримав та на їх задоволенні наполягав та пояснив, що він з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. Рішенням суду шлюб між ними розірвано. Вони мають спільну дитину [PERSON] , 2016 року народження. Матір дитини не має умов для постійного проживання дитини разом з нею. Натомість, він одружений, має житловий будинок, в якому мається окрема дитяча кімната. Він займається підприємницькою діяльністю. Вважає, що саме проживання сина з ним відповідає інтересам дитини. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - адвокат Скворцова О.В., в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнала в повному обсязі, вимоги за зустрічним позов підтримала в повному обсязі. Пояснила, що 18.09.2014 сторони зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , який після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. Проте, матір дитини [PERSON] не в повній мірі опікується інтересами дитини. Натомість батько піклується про сина, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини, також у вихованні сина йому допомагають батьки та дружина [PERSON] . Позивачка за первісним позовом не має умов для постійного проживання дитини разом з нею. Натомість, [PERSON] одружений, має житловий будинок, в якому мається окрема дитяча кімнати з іграшками, одягом та інше. Крім того, він є ФОП, займається підприємницькою діяльністю. Вважає, що саме проживання дитини з батьком відповідає інтересам дитини, він не буде чинити перешкод матері у спілкуванні з сином та отримання його піклування. Просить задовольнити зустрічну позовну заяву, а в задоволенні первісного позову відмовити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - Панасенко Н.О. в судовому засіданні просила прийняти рішення на розсуд суду, з урахуванням інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.09.2021. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява задоволенні не підлягає, з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони позивач по справі [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2014, який розірвано на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 лютого 2019 року/а.с.8/ Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 18 жовтня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2018 року і до повноліття сина/а.с.9/. Відповідно до рішення виконавчого комітету ММР від 25.10.2018 № 236/17 [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні дитини з 16-00 год. до 19-00 год. щовівторка та щочетверга, з 10-00 год. до 17-00 год. щонеділі, у будь-який інший час - за домовленістю між батьками. Згідно довідки, виданої головою квартального комітету № 3 [PERSON] від 23.06.2021, [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] . Син [PERSON] кожну п`ятницю, суботу та неділю проживає з батьком. Відповідно до довідки ДНЗ № 48 «Ведмедик» від 02.09.2021 № 01-22/37 [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ДНЗ № 48 «Ведмедик». Відвідування здійснюється систематично, хлопчик приходить охайний, доглянутий, в чистому одязі. Впродовж тижня приводить та забирає дитину мати. Мати завжди відвідує батьківські збори, уважно прислуховується до рекомендацій та зауважень педагогів, вчасно сплачує за харчування дитини в ДНЗ. Батько [PERSON] забирає дитину щоп`ятниці та уранці в понеділок приводить до дошкільного закладу. Дитина повертається від батька також охайно одягнута та доглянута. Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ММР ЗО від 12.08.2021 № 01-19/888 [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом лікаря-педіатра [PERSON] . Мати та батько дитини беруть участь у медичних обстеженнях та лікуванні дитини, рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі. Відповідно до акта обстеження умов проживання родини матері дитини [PERSON] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , створено умови для проживання дитини. Родина проживає в орендованій квартирі. У найближчий час [PERSON] планує придбати власне житло. Згідно акта обстеження умов проживання родини батька дитини [PERSON] , у будинку за адресою: [ADDRESS] , створено умови для проживання дитини. Даний будинок, зі слів [PERSON] , є його приватною власністю. [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб [PERSON] зареєстрований приватним підприємцем. Відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб [PERSON] зареєстрована приватним підприємцем. Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ММР ЗО від 16.08.2021 № 05-20/208 у ході здійснення оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що мати [PERSON] та батько [PERSON] спроможні виконувати обов`язки по вихованню дитини та мають необхідні умови для повноцінного розвитку та догляду за нею. Відповідно до висновку орган опіки та піклування виконкому ММР ЗО не має підстав підтримувати позов [PERSON] та не має підстав не підтримувати позов [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що батько [PERSON] активно приймає участь у вихованні сина [PERSON] , у п`ятницю забирає його до себе, всі вихідні вони проводять разом. Батько, бабуся та дідусь займаються розвитком дитини, влітку їздять море. Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України 22.11.2012 № 1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Пунктом 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Як вказує позивачка [PERSON] , після розірвання шлюбу малолітня дитина проживає разом з нею, а відповідач [PERSON] у добровільному порядку не бажає надати згоду для реєстрації малолітнього [PERSON] за місцем проживання позивачки. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, "Про ратифікацію Конвенції про права дитини; нормативно-правовий акт № 789-XII від 27.02.1991, постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини та враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, забезпечення сталості її соціальних зв`язків з матір`ю та у соціумі в цілому, добросовісне виконання матір`ю батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання, розвитку та навчання, а також відсутність обставин, які можуть негативно впливати на виховання дитини та розвиток, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані. Таким чином, вирішуючи спір по суті, на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, з урахуванням встановлених обставин і вимог закону, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, яким орган опіки та піклування не має підстав підтримувати позов [PERSON] до [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю та не має підстав не підтримувати зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з батьком. Суду не надано жодних доказів того, що тривалість та умови проживання дитини [PERSON] саме з батьком [PERSON] , мають перевагу над умовами його проживання з матір`ю [PERSON] та можуть стати важливими чинниками при визначенні інтересів саме дитини. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачки за первісним позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання дитини такими, що підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення місця проживання дитини такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: approved