Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог, вказував, що 16.04.2019 приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. було вчинено виконавчий напис, реєстр. № 948, за яким з позивача на користь відповідача ТОВ «Платинумфінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 500043729 від 22.11.2007 в розмірі 13234,19 грн. Вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону, оскільки строк повернення кредиту сплив 22.11.2010. За таких обставин, право вимоги могло виникнути у кредитора 23.11.2010 і, відповідно, виконавчий напис про стягнення заборгованості за цією вимогою міг бути вчинений не пізніше 22.11.2013, а фактично вчинено лише 16.04.2019, тобто з пропуском (на 5,5 років) строку, в межах якого міг бути вчинений такий напис. Крім цього, позивач не визнає розміру заборгованості, визначеного кредитором, оскільки кредитних коштів не отримував. У зв`язку з цим, заборгованість не може вважатись безспірною. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.08.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Пивач та його представник адвокат Стратілатов К.Г. в судове засідання не з"явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі та просили визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем 16.04.2019 за реєстраційним № 948. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. З заявами та відзивом не зверталися. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Між ЗАТ «Альфа-Банк» та позивачем [PERSON] 22.11.2007 укладений кредитний договір № 500043729 про надання кредиту в сумі 2058 доларів США зі сплатою 40 % річних на строк до 22.11.2010. Між ЗАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 30.09.2009 укладено договір факторингу, на підставі якого ЗАТ «Альфа-Банк» передав (відступив) права кредитора за вказаним кредитним договором до ТОВ «Кредитні ініціативи». Між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 18.12.2012 укладено договір факторингу № 2012-2-1/1, на підставі якого ТОВ «Кредитні ініціативи» передав (відступив) права кредитора за вказаним кредитним договором до ТОВ «Купер Прайс». Між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинумфінанс» 15.01.2019 укладено договір факторингу № 1501/2019, на підставі якого ТОВ «Купер Прайс`передав (відступив) права кредитора за вказаним кредитним договором до відповідача ТОВ «Платинумфінанс». Приватним нотаріусом Потаповим М.Ю. 16.04.2019 вчинено виконавчий напис реєстр. № 948, за яким з позивача на користь відповідача ТОВ «Платинумфінанс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 500043729 від 22.11.2007 року в розмірі 13234,19 грн. Постановою приватного виконавця Пімахової Д.В. від 11.07.2019. на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 59529806 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ПлатинумФінанс» 13234,19 грн. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Пунктом 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений кредитором щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог кредитора до боржника. Як зазначає позивач, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості [PERSON] перед кредитором за відповідним договором та не врахував пропуск кредитором строку позовної давності (строку давності вчинення виконавчого напису). Спірний виконавчий напис вчинено на виконання кредитного договору № 500043729 від 22.11.2007. Умовами п. 3 цього договору та додатку № 1 до нього встановлена остаточна дата повернення кредиту 22.11.2010. Отже, позичальник зобов`язаний був повністю погасити заборгованість по кредитному договору не пізніше 22.11.2010. За таких обставин, право вимоги могло виникнути у ЗАТ «Альфа-Банк» 23.11.2010 і, відповідно, виконавчий напис про стягнення заборгованості за цією вимогою міг бути вчинений не пізніше 22.11.2013, однак спірний виконавчий напис вчинено 16.04.2019, тобто з пропуском на 5,5 років строку, в межах якого міг бути вчинений такий напис. Крім цього, позивач не визнає розміру заборгованості, визначеного кредитором та стверджує, що кредитних коштів не отримував. Відповідачами не надано доказів видачі кредитних коштів. Таким чином, документи, що подані нотаріусу не можливо вважати безспірними. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Обставини даної справи підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановлено коли було здійснено останню оплату по кредиту. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача ТОВ «Платинумфінанс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п.1 Переліку. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено в судовому засіданні про понесення судових витрат в сумі 8268,4 грн., які складаються із 768,40 грн. судового збору, сплаченого за подання цього позову, та 7500,0 грн. витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, позивачем надано докази понесення вказаних витрат та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8268,4 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved