overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою судді того ж суду Осаулової Н.А. відкрито провадження у справі. Іншою ухвалою того ж судді від 10 березня 2017 року, справу передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Позивачка мотивую позов тим, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 24 грудня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Кавун». Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом всатновлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 120865. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією сідоцтва про народження серії І-ОК №221787. Тривалий час сторони шлюбні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд визнати за собою права власності на квартиру [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з розпорядженням Шевченківської районної державної адміністрації міста Києва від 05.05.1993 року №2101 позивачка та її чоловік [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] у стали її власниками в рівних частках. Після смерті чоловіка, позивачка успадкувала його частку, в результаті чого стала власником всієї квартири. 22.02.1996 року [PERSON] оформила заповіт, яким зазначену квартиру після своєї смерті заповідала дітям - [PERSON] і [PERSON]. В кінці 1997 року до позивачки звернулась донька [PERSON], яка на той час проживала в м. Москва-Зеленоград Російської Федерації, з проханням укласти з нею Договір дарування спірної квартири, оскільки має намір переїхати з сином на постійне місце проживання до Києва та для отримання дозволу органу опіки та піклування на продаж квартири необхідно документальне підтвердження того, що житлові умови неповнолітнього [PERSON] не погіршуються. Крім того, в усній домовленості між [PERSON] та [PERSON] було зазначено, що остання продовжує одноосібно володіти квартирою, а після досягнення [PERSON] повноліття буде укладено договір, на підставі якого їй буде повернуто право власності на квартиру, що є предметом спору. В зв'язку з чим, 24.01.1998 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені свого сина [PERSON] було укладено Договір дарування, відповідно до якого позивачка подарувала [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Між тим, станом на даний час подаровану квартиру не було повернуто і дану обставину не було врегульовано в позасудовому порядку, в зв'язку з чим звернулась за захистом своїх прав до суду. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, зазначивши що [PERSON] з 1994 року по теперішній час постійно проживає в зазначеній квартирі та сплачує комунальні послуги. [PERSON] з 1998 року права власника на квартиру не виконував, ремонт жодного разу не проводив, не сплачував комунальні послуги, будь-які його речей в цій квартирі відсутні. Також, позивачка зазначила, що онуку 18 років виповнилось [INFO] року, однак до станом на сьогоднішній день спірну квартиру позивачці не повернуто, оскільки власником її вона не є. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб - 10.09.2002 року у Давидівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 24. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.05.2020 року справу номер 466/3214/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. 27.05.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 27.05.2020р. відкрито позовне провадження у даній справі, а справу призначено до слухання. Ухвалою суду від 15.06.2020 року провадження у справі було зупинено строком на 1 місяць у зв"язку з наданням сторонам строку для примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, зазначила, що вони з березня 2020 року проживають окремо, близько 1 року не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Термін на примирення, який був наданий судом нічого не допоміг, вони не примирились із відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, підтвердив пояснення позивача, однак на розірвання шлюбу не погоджується. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони тривалий час - із березня 2020 року проживають окремо, близько року не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з названим позовом в суд і просила стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця міста Переяслав-Хмельницького Київської області, щомісячно, на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Під час розгляду даної справи позивач [PERSON] зменшила свої позовні вимоги і просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], до досягнення дочкою повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] зменшені позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, визнав повністю, просить задовольнити вимоги позивача. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року по 10.07.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги. Відповідач надає матеріальну допомогу дочці, але в розмірі, який є недостатнім для нормального утримання дитини. Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.24 постанови від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача)", суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування обставин справи. Зважаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить Закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, підлягає задоволенню. З відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти, щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Судові витрати на користь держави в силу ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В силу ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з 10.09.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні характери, погляди на життя та майбутнє, що призвело до частих конфліктів. З 15.06.2015 року сторони не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Стосовно місця проживання неповнолітнього сина у сторін спору немає, дитина залишається проживати з позивачем. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити, а відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Вивчивши заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2011 року, зареєстрованому Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім"ї, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1844 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків з 15.06.2015р., що ними визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки збереження формально існуючого шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , 2010 року народження. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, припинення шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства, примирення неможливе. 12.03.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з № 395. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], 2014 р.н. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на шлюб, побутові проблеми, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. 07.08.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Від відповідача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі позивача та відповідача. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, в порядку ч. 3 ст. 200 та ст. 206 ЦПК України, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.11.2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1648. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , 2017 р.н. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, припинення шлюбно-сімейних відносин та ведення спільного господарства, примирення неможливе. 18.05.2020 ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2015 року в Секунській сільській раді Старовижівського району Волинської області, а/з № 01. Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки сторони не бажають. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved