Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 16.05.2008р. відповідачу був наданий кредит у розмірі 3000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідачка за кредитним договором свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 26.02.2014 року має заборгованість за договором в сумі 17200,85грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 1803,27грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7742,30грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 6360грн., штрафу (фіксована частина) - 500грн., штрафу (процентна складова) - 795,28грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в сумі 243,60грн. Представник позивача підтримав вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі та постановити заочне рішення, про що надав суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через засоби масової інформації. Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило. Відповідно до ч.4 ст.169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 03.06.2014р. згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.05.2008 року між ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON] укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідачу наданий кредитний ліміт в сумі 3000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-12). При оформленні кредиту позичальник була ознайомлена і погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг,що підтверджується її підписом на заяві про видачу кредиту (обротна сторона а.с.6). Умовами передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% ціни позову (а.с.11-12). В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбачені умовами договору платежі не вносила, тому утворилась заборгованість за договором. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки судом встановлено, що позичальник [PERSON] в порушення вимог закону в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, в установлені строки суму кредиту не повернула, на даний час також ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Вирішуючи питання про розмір заборгованості суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за кредитом в сумі 1803,27грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 7742,30грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 6360грн., що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.3-5). Стосовно суми штрафів, які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, то відповідно до п.5.10 Правил користування платіжною карткою (а.с.12) стягненню підлягають штраф у розмірі 250грн. та штраф у розмірі 5% ціни позову, що складає 795,28грн. (1803,27грн. + 7742,30 + 6360 = 15905,57грн. х 5% = 795,28грн.). Всього розмір заборгованості за кредитним договором складає 16950,85грн. Отже враховуючи вище викладене суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial