Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення 10 639 грн. 35 коп. заборгованості за надання теплопостачання. Позивач вказукє, що відповідачі проживають в приміщенні, яке під"єднано до централізованої системи опалення. Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України, користувачі комунальних послуг зобов"язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затверджених в установленому порядку. Згідно розрахунку станом на 01.02.2014 року відповідачі заборгували за послуги з теплопостачання 10 639 грн. 35 коп. Відповідно до ст. 261, 264 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Після переривання позовної давності строк починаєтсья заново. Відповідачі періодично здійснювали поточні платежі, що на думку позивача свідчить про визнання ним боргу. Відповідачі подали заперечення проти позову, у якому вказують, що позивач у ньому не визначив період, за який виник борг. Згідно з їх розрахунком борг складає 1018 грн. 70 коп. Позивач просить стягнути борг без врахування строків позовної давності. Відповідач вважає, що посилання позивача на ст. 261, 264 ЦК України є недоречним, оскільки з наданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач знав про існування боргу. Крім цього, посилаючись на звернення позивача до суду з вимогами з порушенням строків позовної давності, вимоги крім 1018 грн. 70 коп. стягненню не підлягають. Вони вказують, що ст. 257 ЦК України встановлює, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач не правильно трактує ст. 264 ч.1 ЦК України щодо часткової виплати боргу або прохання про відстрочку або розстрочку платежів. Відповідачі вказують, що таких дій з їх сторони здійснено не було. Крім цього, відповідачі просять звернути увагу суду на те, що [PERSON] був неповнолітнім та в період з 01.09.2010 року по 27.09.2013 року знаходився на навчанні в м. Балаклея Харківської області, проживав там в гуртожитку. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають в [ADDRESS]. Згідно розрахунку позивача, відповідачі заборгували за послуги з теплопостачання 10 639 грн. 35 коп. Із цієї заборгованості на 2010 рік не виплачено 7 672 грн. 55 коп. Відповідно до розрахунку позивача ця заборгованість не сплачена з 2001 року (а.с. 7). Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачем ці строки, встановлені законодавством, порушені. Підстав для їх поновлення немає. Виплата вказаних позивачем платежів є сумами, які вносяться, згідно договору про надання послуг, кожен місяць. В зв"язку з цим, строк позовної давності починається і закінчується з дати платежа за комунальні послуги за кожний місяць. Посилання позивача на те, що виплата відповідачами послуг за теплопостачання за кожний місяць не є підставою для поновлення строку позовної давності. Позивачем пред"явлений позов до [PERSON]. Відповідачі посилаються на те, що він не може бути відповідачем по справі, оскільки був на момент нарахування заборгованості неповнолітнім, в квартирі не проживав. Вказані доводи відповідачів відповідають уваги. [PERSON] не може бути відповідачем по справі і за нього несуть відповідальність його батьки.

Outcome: partial