Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Заявник [PERSON] 12.02.2019 звернувся з даною заявою до суду і просить встановити факт народження його онука [PERSON] [INFO] в м. Донецьк, мати - [PERSON], та допустити негайне виконання рішення суду. Посилається на те, що [INFO] його дочка в м. Донецьк народила сина [PERSON]. На підтвердження цього було видано медичне свідоцтво про народження дитини. Однак місто Донецьк є тимчасово окупованою територією, а тому в силу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дане свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення даного факту необхідне йому для належного підтвердження факту народження онука та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України. В суді заявник [PERSON] заяву підтримав, просить задовольнити. Пояснив, що його донька [INFO] в м. Донецьк, де проживає, народила сина. Оскільки онук є українцем, вважає за необхідне зареєструвати його відповідно до українського законодавства. Тим паче, що донька планує приїхати до нього. В шлюбі донька не перебуває. На зараз не має можливості приїхати, оскільки син ще дуже маленький. Представник заінтересованої особи, Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до паспорта серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], є громадянином України, зареєстрований [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьк. Її батьком є [PERSON] Згідно копії медичного свідоцтва про народження № 880, виданого [INFO], та свідоцтва про народження дитина-хлопчик [PERSON] народився [INFO], матір'ю його є [PERSON], громадянка України, що проживає [ADDRESS]. 12 лютого 2019 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки подане ним свідоцтво не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України №545 від 08 серпня 2006 року „Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті", що зареєстрований у Міністерстві юстиції України за №1150/13024 від 25 жовтня 2006 року. Суд приймає до уваги подані заявником докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Розпорядженням КМ України № 1085-р від 07.11.2014 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», Постанови ВР України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-УІІІ, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 4 ст. 5 цього Закону, примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. ВССУ України у своєму Інформаційному листі від 15.04.2016 № 9-1130/0/4-16 наголосив, що під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема, «Loizidou v. Turkey», а також Молдови та Росії, зокрема, «Mozer v.the Republic of Moldova and Russia», де, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, Передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок слід розуміти в контексті сформульованого висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових або особистих прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має грунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з»ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, поскільки підтверджена матеріалами справи; встановлення даного факту необхідне заявнику для належного підтвердження факту народження онука та отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України; іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника, у судовому засіданні не здобуто. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Донецьк. Його матір'ю є [PERSON], [INFO], громадянка України, що проживає [ADDRESS], батьком якої є заявник [PERSON]. Відомості про батька дитини в медичному свідоцтві відсутні, зі слів [PERSON] донька у шлюбі не перебуває. Відповідно до ч.4 ст. 317 та ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved