Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення \~ заборгованості за \~кредитним \~ договором, в якій зазначає, що 24.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством ОТП Банк правонаступником якого є ТОВ ОТП Факторинг Україна та відповідачкою було укладено кредитний договір № 20059310020. Згідно з умовами кредитного договору та кредитних заявок банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в сумі 29\~735,00 грн. з призначенням кредиту на споживчі цілі та придбання послуг продавців. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк надає позичальнику кредит, що визначений у частині №1 договору, а позичальник приймає кредит та зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати всі інші зобовязання, які вказані в договорі. Згідно п. 1.1 Кредитного договору було встановлено процентну ставку, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 0,01%. Датою остаточного повернення кредиту є 24.09.2016 року. Відповідно до кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строк, визначені у графіку платежів шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Нараховані проценти сплачуються одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк передбачений в графіку платежів. За порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня наступного за датою погашення платежу, визначеного графіком, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення 25 грн. У разі виникнення простроченої заборгованості, на весь період такої заборгованості до моменту її повного погашення, позичальнику встановлюється процентна ставка, яка дорівнює процентній ставці на суму основного боргу згідно пункту 1.1 договору. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором станом на 16.01.2015 р. складає 31\~112,15 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за невиконання умов кредитного договору в розмірі 31\~112,15 грн. та суму судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просить розглядати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з"явився, до суду надійшла заява де просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Між Публічним акціонерним товариством ОТП Банк правонаступником якого є ТОВ ОТП Факторинг Україна та [PERSON] 24.09.2013 року було укладено кредитний договір № № 20059310020, в рамках якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в сумі 29\~735,00 грн. з процентною ставкою, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 0,01% з кінцевим терміном повернення 24.09.2016 року . 15.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна та Публічним акціонерним товариством ОТП Банк у відповідності до ст. ст. 512, 514. Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № б/н. Згідно з вищевказаним договором Публічне акціонерне товариство ОТП Банк відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна прийняло за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 20059310020 від 24 вересня 2013 р. право грошової вимоги в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. У відповідності зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 527 ЦК України регламентує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До договору кредиту застосовуються правила щодо позики, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Стаття 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Сума заборгованості, яку відповідач повинен сплатити позивачу підтверджується наданим суду розрахунком. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача згідно до ст. 88 ЦПК України належить стягнути на користь позивача суму судового збору, що складає 311,12 грн. (а.с. 1). Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31\~112,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved