Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

До Березанського міського суду Київської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та відповідачкою по справі - [PERSON] 11.09.2013 року був укладений шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказував, що протягом останнього часу сімейне життя між ним та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результані привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають, піклуватися про побудову та збереження сімейних відносин. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя з відповідачкою є неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просив задовольнити. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 11.09.2013 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 115. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою фактично припинилися. Спільного господарства сторони не ведуть, не живуть єдиною сім`єю з тих підстав, що мають різні характери та погляди на життя. Примирення сторін є неможливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому сторони свідомо прийняли рішення про його розірвання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, абз. 1 ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.1-2 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановивши, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинені, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим і шлюб має бути розірваним. За змістом ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, враховуючи те, що відповідачка позов визнала повністю до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу із державного бюджету 384 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved