Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом. Зазначила, що до 1985 року вона проживала в шлюбі із своїм чоловіком [PERSON]. У жовтні 1985 року [PERSON] помер. З березня місяця 1995 року вона почала проживати у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], з яким вела спільне господарство, мали спільний бюджет та мали взаємні права та обов'язки притаманні подружжю. З 1995 року по червень 2007 рік проживали разом в житловому будинку по [ADDRESS]. 21 червня 2007 року вона разом із чоловіком [PERSON] придбали інший житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та разом в цьому будинку проживали до дня смерті чоловіка [PERSON] За час проживання однією сім»єю крім житлового будинку по [ADDRESS] вони також за спільні сімейні кошти придбали автомобіль марки ЗАЗ TF698 К, інше рухоме майно та техніку. За час спільного проживання із [PERSON] між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю. [PERSON] являвся інвалідом І-ї групи, постійно лікувався, 3-4 рази на рік перебував на стаціонарному лікуванні і постійно лікувався амбулаторно. Будучи фактичною дружиною [PERSON], вона постійно піклувалась про його здоров'я, доглядала опікувала, вели спільне господарство, тощо. [INFO] року [PERSON] помер в с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. За час спільного проживання як чоловіка та жінки нажили спільне майно, як нерухоме так і рухоме, і тому для захисту своїх майнових прав та законних інтересів на ? частку у спільному нажитому майні, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні змінила свої позовні вимоги. Зазначила, що з метою дотримання принципу об'єктивності, повноти і справедливості розгляду цивільної справи і винесення законного і обґрунтованого судового рішення по справі, вважає за необхідне доповнити позовні вимоги і поставити перед судом також питання про встановлення факту, що спірний житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] Ямпільського району Вінницької області та автомобіль марки ЗАЗ TF698 К10, номер кузова [NUMBER], 2011 року випуску, є об'єктами спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності в ідеальних частках на ? частку житлового будинку із надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та автомобіля ЗАЗ TF698 К10, номер кузова [NUMBER], 2011 року випуску. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник законного представника малолітньої [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з»явився. Надав письмову заяву в якій просить справу слухати у його відсутність. Просить в задоволенні позову відмовити повністю враховуючи заперечення від 24 жовтня 2014 року та письмові пояснення від 14 листопада 2014 року. Із письмових пояснень та заперечення встановлено, що позивачем [PERSON] не було доведено факт придбання за спільні кошти житлового будинку та автомобіля. Тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] та покійний [PERSON] проживали разом однією сім»єю з 1995 року. За цей час вони придбали житловий будинок, робили в ньому ремонти, побудували гараж. Також придбали автомобіль. Покійний [PERSON] постійно хворів і [PERSON] доглядала його, обходила, возила на лікування. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що позивач [PERSON] та покійний [PERSON] проживали разом однією сім»єю з 1995 року, але шлюб не реєстрували. За цей час вони придбали житловий будинок, побудували гараж та літню кухню, придбали автомобіль. Вели спільне господарство. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що він знав покійного [PERSON]. З 1995 року покійний проживав з [PERSON] однією сім»єю, але шлюб не реєстрували. Вели спільне господарство, вирощували городину, разом возили на базар продавати. На усі свята ходили разом у гості. В селі їх знали як сім»я. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об»єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с.Писарівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області. Із копії договору купівлі-продажу від 21 червня 2007 року (а.с.8) встановлено, що [PERSON] купив у [PERSON], інтереси якого представляла [PERSON], житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] Із копії довідки виданої Великокісницькою сільською радою Ямпільського району Вінницької області від 12 серпня 2013 року №910 (а.с.9) встановлено, що [PERSON] спів мешкала разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] року по [ADDRESS] в якому вони прожили багато років без реєстрації шлюбу. Із копії акту обстеження від 15 серпня 2013 року (а.с.10) встановлено, що [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] не будучи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] до [INFO] року. В даному домоволодінні вона не була прописана. Із копії акту від 09 серпня 2013 року (а.с.11) встановлено, що [PERSON] дійсно проживала по [ADDRESS] Із копії ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20 березня 2014 року (а.с.17-18) встановлено, що позивачу [PERSON] роз»яснино про право на звернення в суд з метою захисту своїх майнових інтересів шляхом пред»явлення позову про визнання права власності на частку спільно нажитого майна. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для оформлення своїх майнових прав. Факт спільного проживання однією сім»єю позивача та померлого [PERSON] підтверджений в судовому засіданні наданими суду документами та показами свідків. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в іншому порядку, крім судового, позивач не може довести факт проживання її та [PERSON] однією сім"єю без реєстрації шлюбу. Вирішуючи питання, щодо визнання майна об»єктом спільної сумісної власності та визнання прав власності на нього, то в цій частині позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. Згідно ст. 60 СК України, (який набрав чинності з 1 січня 2004 року та норми якого поширюються на триваючі сімейні відносини, які виникли до набрання ним чинності і існували на час початку його дії) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Згідно із ч. 4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, [PERSON] скористалась своїм правом подати позов на загальних підставах, заявивши позов про визнання права власності на частку майна та пославшись на обставину спільного проживання у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] як на підставу своїх позовних вимог. Суд не бере до уваги твердження представника законного представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про те, що позивачем [PERSON] не доведено факт придбання спірного житлового будинку та автомобіля за спільні кошти, виходячи із наступного. В судовому засіданні із показів свідків та письмових доказів, які не суперечать один одному, беззаперечно доведено факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу [PERSON] із померлим [PERSON] в період з 1995 року по [INFO] року, ведення ними в цей період спільного господарства, отримання від праці спільних доходів і несення спільних витрат, що є результатом придбання ними спільно спірного житлового будинку та автомобіля ЗАЗ TF698 К10. В свою чергу представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не надав суду жодного належного і допустимого доказу, які б підтверджували його пояснення (заперечення проти позову) та спростовували б твердження позивачки, покази свідків і письмові докази в частині, що спірний житловий будинок та автомобіль ЗАЗ TF698 К10, номер кузова [NUMBER], 2011 року випуску був придбаний за особисті кошти покійного [PERSON] Також суд не може взяти до уваги твердження про те, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Ямпільської РДА, як соціальний працівник та їй було призначено компенсацію за надання соціальних послуг інваліду 1 групи [PERSON], так як дана обставина спростовується відповіддю управління соціального захисту населення Ямпільської РДА від 17 жовтня 2014 року (а.с.77). З даного листа вбачається, що відповідно до «Порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558. Згідно п. 1 цієї Постанови компенсація виплачується непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами). Соціальні послуги інваліду І групи [PERSON], [INFO] на період з 22 січня 2008 року по [INFO] року надавала [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] Особа, яка надає соціальні послуги і отримує компенсацію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 558 не являється соціальним працівником. За таких обставин суд вважає доведеним факт проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 1995 року по [INFO] року, тобто до дня його смерті. Тому у суда є всі підстави для встановлення факту що житловий будинок із надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та автомобіль ЗАЗ ТF698 К10, номер кузова [NUMBER], 2011 року випуску, є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року в с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області та визнати за [PERSON] право власності в ідеальних частках на 1/2 частку житлового будинку із надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та автомобіля ЗАЗ ТF698 К10, номер кузова [NUMBER], 2011 року випуску. На підставі викладеного,

Outcome: approved