Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач 03 вересня 2018 року\~ звернулась до суду з названим позовом, вказуючи, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем.\~ Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та на утримання позивача в розмірі 6000 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково надавши відзив на позовну заяву. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 096318 (а.с.2). Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що стверджено довідкою № 2637 від 03.09.2018 року, яка видана Володарською селищною радою Київської області (а.с.8). Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, та в судовому засіданні представник відповідача вказала, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір, тому позовні вимоги визнає частково, а саме, визнає в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу. В решті позовних вимог представник відповідача просила відмовити за безпідставністю. Даючи оцінку показам позивача, представника відповідача та дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обовязок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що відповідач не працює, тобто не має регулярного доходу щомісячно. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~ 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з довідкою № 1150 від 10.09.2018 року, яка видана Унівеситетом "Крок", [PERSON], [INFO], навчається у Коледжі економіки, права та інформаційних технологій Університету "Крок". Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальне становище, стан здоровя відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 гривень.\~\~ Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, то такі вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч. 4 ст. 84 СК України вказує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тож враховуючи вимоги ст. 84 СК України, відсутні підстави стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача судовий збір у сумі 704,80 гривень на користь держави.

Outcome: partial