Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

В січні місяці 2014 року , позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що відповідач 28.09.2012 року ,на підставі укладеного між ним та банком договору отримав кредит в сумі-19629,91 гр. увигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням ,що відповідає строку дії картки . Погашення заборгованості,відповідно до умов договору має здійснюватись відповідачем щомісячно ,у відповідності до розробленого графіка. Відповідач взяті на себе фінасові зобов"язання відповідач належним чином не виконував та допустив значну заборгованість за кредитним договором. На час звернення позивача до суду загальна заборгованість складає -20867.31гр. де заборгованість за кредитом складає -17116,26гр. ; 1281.18гр. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та штрафи: -500гр. фіксована частина і його процентна складова в розмірі -969.87 гр. На неодноразові звернення акціонерного банка до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по кредитним зобов"язанням-останній не реагує ,що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та понесених при зверненні до суду судових витрат . В судове засідання представник позивача подав клопотання яким підтримав заявлений позов та просив суд провести заочний розгляд справи. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відповідач в судове засідання не з"явився,клопотань про відкладення розгляду справи на іншу дату від нього до суду не надходило , тому суд за клопотанням представника позивача проводив розгляд справи в порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов.язки ,які виникають в осіб ,з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення -являється договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов.язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов.язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.п. Сторонами у зобов.язанні , у відповідності до ст.510 ЦК України -є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов.язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов.язання у відповідності до умов договору.. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК.України -2003 року, за кредитним договором -банк зобов.язується надати грошові кошти позичальнику ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному ж випадку судом встановлено ,що між сторонами, було укладено договір згідно змісту якого банк надав відповідачу картковий кредит для проведення розрахунків за придбаний товар в сумі-10.000гр.00 коп. ,а сам відповідач в визначений умовами договору термін , зобов"язався повернути його разом з нарахованими відсотками. В даному випадку, відповідач невиконував належним чином умови кредитного договору стосовно щомісячного погашення платежу ,що підтверджено в судовому засіданні наданими представником позивача в якості доказу відповідним розрахунком заборгованості ,що і привело до утворення загальної заборгованості на суму-20867,31 гр. Таким чином, відповідач істотно порушив вимоги кредитного договору та допустив на час звернення позивача до суду заборгованість чим порушив право позивача на своєчасне отримання належних позивачу коштів та вільне володіння ними ,що являється підставою для задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved