overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

До суду з названою заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона, [INFO], з жовтня 2012 року зустрічається із [PERSON] та має намір створити з ним сім'ю. З вересня 2013 року вона з останнім знаходиться у фактичних шлюбних стосунках, від яких завагітніла. Вони мають намір вступити в шлюб. Просить суд винести рішення про надання їй права на шлюб як особі, яка не досягла 18-річного віку. В судовому засіданні заявник та її законний представник заяву підтримали, підтвердили обставини, на які посилається в заяві заявник. Допитана за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за її згодою заявник суду показала, що вона народилася [INFO] року. З квітня 2012 року зустрічається із [PERSON] та має намір створити з ним сім'ю. Перебуваючи з останнім з вересня 2013 року в фактичних шлюбних стосунках, вона завагітніла. Законний представник заявника [PERSON] додатково суду пояснила, що вона, як мати, проти надання її дочці, [PERSON], права на шлюб не заперечує. Представник заінтересованої особи відділу РАЦС Ставищанського районного управління юстиції в судове засідання не прибув, проте, вказаний відділ надіслав до суду лист, в якому просить справу розглядати без його представника, проти задоволення даної заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви не заперечив. Допитаний за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за його згодою суду показав, що він із заявником з вересня 2013 року проживає у фактичних шлюбних стосунках та має намір з нею одружитися. Заявниця чекає від нього дитину. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її покази в якості свідка, пояснення її законного представника, покази в якості свідка заінтересованої особи [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], з вересня 2013 року знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], в даний час вагітна, що підтверджується копією паспорта (а.с. 3), свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 3 грудня 1996 року Бесідською сільською радою Ставищенського району Київської області (а.с. 8), довідкою лікаря гінеколога КЗ „Ставищенська ЦРЛ" від 4 листопада 2011 року № 71 (а.с. 7), показаннями заявника та заінтересованої особи [PERSON] Заявник та [PERSON] мають намір вступити в шлюб, що підтверджується їхніми показами. Мати заявника [PERSON] проти надання права на шлюб її дочці, [PERSON], не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявниці слід надати право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

До суду з названою заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона, [INFO], з травня 2013 року зустрічається із [PERSON] З січня 2014 року вона з останнім знаходиться у фактичних шлюбних стосунках, від яких завагітніла. Вони мають намір створити сім'ю. Просить суд винести рішення про надання їй права на шлюб як особі, яка не досягла 18-річного віку. В судовому засіданні заявник та її законний представник заяву підтримали, підтвердили обставини, на які посилається в заяві заявник. Законний представник заявника [PERSON] додатково суду пояснила, що вона, як мати, просить надати її дочці, [PERSON], право на шлюб. Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС реєстраційної служби Ставищанського районного управління юстиції в судове засідання не прибув, проте, вказаний відділ надіслав до суду лист, в якому просить справу розглядати без його представника, проти задоволення даної заяви не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення вказаної заяви не заперечив, суду пояснив що він із заявником з березня 2014 року проживають у фактичних шлюбних стосунках та має намір з нею одружитися. Заявник чекає від нього дитину. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її законного представника, заінтересованої особи [PERSON] та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], з березня 2014 року знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], в даний час вагітна, що підтверджується копією паспорта (а.с. 4-5), копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 листопада 1997 року відділом РАГС Ставищенської райдержадміністрації Київської області (а.с. 3), довідкою лікаря гінеколога КЗ „Ставищенська ЦРЛ" від 1 липня 2014 року № 378 (а.с. 8). Заявник та [PERSON] мають намір створити сім'ю. Мати заявника [PERSON] проти надання права на шлюб її дочці, [PERSON], не заперечує. Згідно ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності з ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявнику слід надати право на шлюб, оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

До суду з позовними вимогами звернулась позивач, яка вказала, що їй та її донькам - третім особам по справі, належить по 1/3 частині домоволодіння [ADDRESS]. На цій жилій площі зареєстрований, але не мешкає відповідач по справі - колишній чоловік доньки [PERSON] Так як [PERSON] не мешкають в будинку, не сплачує комунальних платежів, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. Позивач [PERSON] та її адвокат [PERSON] вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином та своєчасно. Треті особи [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] до суду не з'явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність та про те, що вимоги позову вважать обґрунтованими. Вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне. Як убачається з свідоцтва про правло власності на спадщину за законом, позивач та треті особи є власниками будинку [ADDRESS] (а.с. 6). В цьому будинку зареєстровані позивач, треті особи та відповідачі про справі (а.с. 9, 21). Шлюб між відповідачем та [PERSON] розірвано 01.03.2013р. (а.с. 7). Відповідач у вказаному будинку не проживає, що підтверджується відповідним актом про не проживання (а.с. 9), копією розписки відповідача про отримання власних речей, відповідями КУ „Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7", (а.с. 11), Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області (а.с.12), відмітками працівника поштового зв'язку про непроживання на конверті з судовою повісткою (а.с. 27). За ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, який відсутній без поважних причин понад один рік в спірній жилій площі, втратив право на користування жилою площею в буд.[ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який вказав, що є співвласником квартири [ADDRESS], але відповідач безпідставно утримує правовстановлюючий документ, позивач не має змоги отримати його дублікат через відсутність згоди [PERSON] на це, а тому просить визнати за ним право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача та відповідач [PERSON] вимоги позову в судовому засіданні визнала та не заперечувала проти його задоволення, звернулась до суду в подальшому з заявою про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення сторін, що з'явились до суду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12.08.1997р. було видано свідоцтво про право спільної часткової власності на житло на квартиру [ADDRESS] на ім'я позивача та відповідача [PERSON] в рівних частках (а.с. 69). Право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в КП БТІ ОМР за позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с. 68). Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.11.2012р. між співвласниками квартири встановлений певний порядок користування житлом (а.с. 7). Позивач звертався з заявою про видачу йому дублікату правовстановлюючого документа, про що КП „Міське агенство з приватизації житла" повідомило позивача про необхідність наявності згоди співвласника (а.с. 8). Проте 02.10.2014р. [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 48) та відповідний нотаріально посвідчений договір було зареєстровано реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції (а.с. 73-74). Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом - ч.1 ст. 357 ЦПК України. Таким чином, а також оскільки за положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, позов [PERSON] має бути задоволений в частині вимог до [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину квартири [ADDRESS], так як вимоги до [PERSON], яка не є співвласником квартири, є необґрунтованими.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

До суду з позовом звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вказали, що є власниками [ADDRESS]. При видачі свідоцтва про право власності на житло розмір часток співвласників не визначався, але позивачі завжди вважали, що квартира їм належить у рівних частках, тобто по 1/3 кожному, у зв'язку з чим просили визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] - 1/3 частина, за [PERSON] - 1/3 частина, за [PERSON] -1/3 частина. В судовому засіданні позивачі вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Представник комунального підприємства „Міське агентство з приватизації житла" звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, вказуючи, що приватизація зроблена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; в заяві на приватизацію наймачами квартири форма власності була вибрана, як спільна сумісна, без розділу часток, що і було вказано в свідоцтві про право власності на житло №12-2093 від 13.09.1993 р. та у розпорядженні органу приватизації №21493 від 13.09.1993р. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши надані докази, вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне. У свідоцтві про право власності на житло, виданому 13.09.1993р. управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів (на підставі розпорядження органу приватизації від 13.09.1998р. - а.с .9), та яке було зареєстровано в ОМБТІ 21.03.1994р. за № 72пр. На стор. 68 р.№ 67, вказано, що квартира належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на правах приватної, спільної (сумісної або часткової) власності (а.с. 8). За положеннями ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом - ч.2 цієї статті. Оскільки позивачі вважають, що їх частки є рівними, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

До суду з позовом звернулось ПРАТ «Страхова компанія «Уніка», яке вказало, що з вини відповідача відбулось ДТП за участю застрахованого позивачем транспортного засобу, внаслідок чого застрахованому транспортному засобу було спричинено ушкоджень, та позивач виплатив страхове відшкодування, суми якого в розмірі 6 976,78 грн. просить стягнути з [PERSON], а також понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлявся про день, час, місце слухання справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність [PERSON], представник позивача не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку відповідно до ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до постанови Суворовського районного суду м.Одеси від 29.03.2013р., дорожньо-транспортна пригода сталася 28.02.2013р. за участю мопеда марки „Suzuki", яким керував відповідач, та автомобіля Hundai, д.н.з. [NUMBER], в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а.с. 5). В результаті зазначеного ДТП був ушкоджений автомобіль Hundai, д.н.з. [NUMBER], вартість страхового відшкодування страховиком визначена в розмірі 6 976,78 грн., яка була виплачена страховику (а.с. 11-22). На момент ДТП автомобіль Hundai, д.н.з. [NUMBER], був застрахований ПРАТ «Страхова компанія «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу № 027003/4002/002165 від 08.11.2012 року (а.с. 6-10). Відповідно до видаткового касового ордеру від 22.04.2013р. позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 6 976,78 грн. (а.с. 45). Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, аналогічні положення закріплені також у ст. 993 Цивільного Кодексу України, що також відповідає положенням статей 933 та 1191 ЦК України. За положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та статей 27 Закону України «Про страхування», статей 993, 1191 Цивільного кодексу України, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача до [PERSON] про стягнення сум виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6 976,78 гривень в межах заявлених позовних вимог. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

До суду з таким позовом звернулась позивач, мотивуючи свої вимоги тим , що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 2007 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] року . Дитина знаходиться на її утриманні. Будучи батьком дитини, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на її утримання, а тому вона звернулась до суду і просить стягнути аліменти в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судове засідання сторони не з"явилися. Про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивач надала до суду заяву з проханням проводити розгляд у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Неявка сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, не є перешкодою для її розгляду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) натуральній формі. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області 20 квітня 2007 року . Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області 24 жовтня 2007 року . Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. Відповідач, отримавши ухвалу суду про відкриття провадження у справі з додатками заперечень щодо позову не подав , дані щодо утримань по виконавчим документам з відповідача у суду відсутні , а тому суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини . За таких обставин, з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Розмір аліментів суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

До суду надійшла вказана заява, яка мотивована тим, що [INFO] в с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області померла мати заявника - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Так як заявник проживав з матір'ю, то відповідно до ст. 1268 ЦК України він прийняв спадщину, про що є витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, так як в свідоцтві про його народження, матір'ю записана [PERSON], а потім зроблено виправлення на [PERSON]. Яким чином прізвище матері залишилось [PERSON] заявник пояснити не може, можливо після реєстрації шлюбу вона не змінила паспорт і залишилась на дівочому прізвищі, тому заявник змушений звертатися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві, та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - представник Сьомаківської сільської ради, в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, відносно задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.3). Після смерті матері, на підставі ст. 1268 ЦК України, заявник прийняв спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Садковому реєстрі (а.с. 4). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 05.12.2013 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] [INFO] і після реєстрації шлюбу її прізвище стало [PERSON](а.с. 8). Довідкою Сьомаківської сільської ради підтверджується, що [PERSON] дійсно була матір'ю [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Заслухавши пояснення заявника, який підтримує заяву, дослідивши надані докази, які визнаються належними і допустимими, оскільки містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та [PERSON], тому суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До суду надійшла зазначена заява, в якій заявник Шевченко [PERSON] просила розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала з підстав викладених в ній та просила її задоволити. Заінтерисована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився . Відповідно до п.1 ч. 3 ст.223 ЦПК України, суд вирішує справу за відсутності заінтерисованої особи на підставі наявних у ній доказів . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: - згідно частини 3 статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. - відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. - згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів зібраних на підставі судового доручення, [PERSON] вручені копія заяви про розірвання шлюбу з додатками та відібрані письмові пояснення. Згідно письмових пояснень [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з Шевченко [PERSON] та перебування дитини [PERSON] , [INFO] у батьків. Щодо стягнення з нього судових витрат, понесених заявником, заперечув, оскільки він не є відповідачем у справі. Зазначені в заяві про розірвання шлюбу обставини, підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін видане 15.02.2013 року округ Манавгат, Республіка Туреччина (а.с. 5), копією свідоцтва про нароження дитини (а.с.15), копією вироку Кримінального суду [PERSON] згідно якого [PERSON] засуджений до позбавлення волі, загальний строк ув"язнення складає 19 років 19 місяців 40 днів у вигляді остаточного вироку (а.с. 11-12). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Відповідно до вимог ч.7, 8, ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial