Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до їх батьків [PERSON], [PERSON], треті особи: Будищенська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Черкаський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, комунальний заклад «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Мотивуючи позов тим, що відповідачі не виконують покладені на них обов'язки щодо виховання та утримання дітей, сім'я неблагонадійна, санітарні умови проживання незадовільні та не відповідають санітарним нормам та у сім'ї існує проблема алкогольної залежності батьків. На позачерговому засіданні виконавчого комітету Будищенської сільської ради прийнято рішення від 03.10.2018 року №42 «Про вилучення малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей». Наразі діти перебувають у КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Відповідачам неодноразово надавався термін для покращення житлово-побутових умов, проте протягом семи років ситуація у сім'ї не змінюється. Відповідно до характеристики Будищенської сільської ради від 28.09.2018р. № 490/02-17 сім'я перебуває на обліку, як неблагополучна з 2011 року у зв'язку з неналежним доглядом за дітьми та зловживанням спиртними напоями. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд відібрати малолітніх [PERSON], [INFO] у матері [PERSON], а [PERSON], [INFO] у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав останніх та стягнути аліменти на утримання дітей. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини наведені у позовній заяві. Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали, просили дітей не відбирати. Представники третіх осіб Будищенської сільської ради та Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Представник КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» просив у позові відмовити, оскільки наразі у Черкаській області не має закладів, які б могли здійснити нагляд за даними дітьми, відсутня можливість влаштування дітей у родину та належного виконання рішення суду за вказаним позовом. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2006року, його батько - [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.05.2014 року. Згідно рішення виконавчого комітету Будищенської сільської ради прийнято рішення від 03.10.2018 року №42 про вилучення малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дітей та влаштувати дітей в КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згідно рішень виконавчого комітету Будищенської сільської ради від 26.07.2018року №№29,23, від 23.11.2017року №33 відповідачам неодноразово надався строк для налагодження житлово-побутових умов проживання та взаємовідносин з дітьми, однак ситуація у сім'ї залишається незмінною. Згідно актів обстеження умов проживання від 20.09.2018р., від 03.10.2018р. №17, від 07.09.2017р., від 20.04.2016р., від 24.06.2015р. умови проживання дітей є незадовільними. Відповідно до довідки-характеристики № 490/02-17, яка видана сільським головою с. Будище Черкаського району Черкаської області від 28.09.2018 року відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], одружена, мати трьох неповнолітніх дітей, сім'я стоїть на обліку у виконкомі сільської ради з 2011 року як неблагополучна, не працює, займається тимчасовими підробітками. Відповідно до довідки-характеристики № 491/02-17, яка видана сільським головою с. Будище Черкаського району Черкаської області від 28.09.2018 року відповідач [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], одружений, має малолітню дитину у шлюбі з гр. [PERSON], не працює, займається тимчасовими підробітками. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Частиною 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Незадовільні житлово-побутові умови проживання дітей, систематичне зловживання відповідачкою алкогольними напоями, ведення нею асоціального способу життя, полишення малолітніх дітей без нагляду, недотримання рекомендацій органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації та Будищенської сільської ради, відсутність позитивних змін у родині, підтверджують неспроможність відповідачів самостійно забезпечити належні умови для проживання, повноцінного розвитку та виховання своїх дітей, у зв'язку з вищевикладеним, враховуючи те, що відповідачі не в змозі в повному обсязі і належним чином виконувати свої батьківські обов'язки з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітніх дітей, суд вважає доцільним відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] від батьків без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб обов'язку утримувати дитину батьками може бути вирішений рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України при стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд, приймаючи до уваги всі обставини та, оцінивши відповідні докази, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів [PERSON] на особистий рахунок дитини[PERSON] [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України, аліменти на його утримання, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та з [PERSON] на особистий рахунок дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у відділенні Державного ощадного банку України, аліменти на їх утримання, щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття - підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачей необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2819 грн. 20коп. по 1409 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved