Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 31 березня 2012 року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13209 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 21028 грн. 62 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 13209 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 12 грн. 28 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 6329 грн. 79 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 977 грн. 55 коп. - процентна складова. Просить стягнути з відповідача загальну заборгованість у розмірі 21028 грн. 62 коп., судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 31 березня 2012 року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13209 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5,6-15). Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 21028 грн. 62 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 13209 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 12 грн. 28 коп., заборгованості з пені у сумі 6329 грн. 79 коп., а також штрафи: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 977 грн. 55 коп. - процентна складова (а.с.4-4зв.). Дослідивши добуті докази суд дійшов наступного висновку. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 31 березня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 13209 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Станом на 20 листопада 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 21028 грн. 62 коп. Відповідач не виконав свого обов'язку і в порушення умов договору кредиту не повернув позивачу суму кредиту, порушивши права позивача на отримання кредиту в повному обсязі. Відповідно до укладеного договору № DODMF396670414 від 31 березня 2012 року, відповідальність за порушення строків погашення заборгованості регламентується пунктами 2.4.5.1. та 2.4.5.5. Так, пунктом 2.4.5.1. договору за порушення строків погашення заборгованості передбачено нарахування пені у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості, яку позичальник має сплатити банку. Одночасно пунктом 2.4.5.5. цього договору за порушення строків погашення заборгованості більш ніж на 90 днів передбачається стягнення штрафу з позичальника банком у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. Тобто цими пунктами передбачено два однорідних виду відповідальності за одне і те ж порушення умов договору - несвоєчасне виконання грошового зобов"язання. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто за змістом ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та частині 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, підстави для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина штрафу) та 977 грн. 55 коп. (процентна складова штрафу) відсутні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №DODMF396670414 від 31 березня 2012 року станом на 20 листопада 2013 року, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 13209 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 12 грн. 28 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 6329 грн. 79 коп., всього у сумі 19551 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 07 коп. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1), відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в сумі 213 грн. 34 коп. ((19551 грн. 07 коп. х 100% : 21028 грн. 62 коп.) = 93 %; (93% х 229 грн. 40 коп. : 100%) = 213 грн. 34 коп.). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 223 грн. 09 коп.

Outcome: partial