Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що він є батьком [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір»ю. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2014 року з нього на користь відповідачки на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з 25.07.2014 року до досягнення сином повноліття, тобто до 20.05.2030 року. 12.12.2014 року відповідач отримала виконавчий лист та пред»явила його до виконання в Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ. На даний час він має заборгованість по сплаті аліментів сумі 10 479,19 грн. Посилаючись на вимоги діючого законодавства вказує, що з 2011 року не працює, не отримує пенсійних або соціальних виплат, не є підприємцем, з 06.01.2016 року по 26.01.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Кіровоградській міській лікарні з двосторонньою плевсегментарною пневмонією, що потребувало значних витрат та призвело до додаткових боргів не тільки по сплаті аліментів. Крім того, має доньку від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти, а тому просить зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з 700 грн. щомісячно до 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позові обставини та надані суду докази, просила позов задовольнити. Пояснила, що крім іншого батько позивача є пенсіонером, хворіє та також потребує допомоги зі сторони позивача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Надала суду заперечення та пояснила, що відповідач є працездатною особою, працює неофіційно на будівництвах, тому нею і були пред»явлені вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. На утримання доньки від першого шлюбі він сплачує аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. На лікуванні він перебував лише один раз і дана обставина не є підставою для зменшення розміру аліментів. Батьки відповідача утримують пасіку та отримують додатковий дохід. Через хворобу сина вона вимушена перебувати у відпустці по догляду за дитиною до шести років і на даний час отримує дохід в сумі 1 285,40 грн. щомісячно, хоча дитина потребує додаткових витрат на лікування, зменшення розміру аліментів не відповідатиме вимогам чинного законодавства, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є позивач. Син проживає разом з відповідачкою, що в судовому засіданні не заперечується представником позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2014 року з позивача на користь відповідачки на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до Закону, починаючи з 25.07.2014 року до досягнення сином повноліття, тобто до 20.05.2030 року. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому при наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала і гіршому становищі порівняно з іншою. При вирішення даного позову судом враховуються положення ст. 182 Сімейного Кодексу України, що позивач працездатна особа, не є інвалідом, має виплати по двом виконавчим документам на двох дітей, підтверджуючих даних щодо наявності хронічних захворювань у позивача його представником не надано. Судом не приймаються до уваги, як підстави для задоволення позову, пояснення представника позивача та докази щодо перебування позивача на лікуванні з 06.01.2016 року по 26.01.2016 року у Кіровоградській міській лікарні з двосторонньою плевсегментарною пневмонією, так як дане захворювання мало одноразовий характер і не стало причиною хронічного захворювання. Щодо перебування на утриманні позивача батька, судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію, розмір якої з 28.02.2014 року складає 844,48 грн. Дитина сторін - син [PERSON], знаходиться на утриманні матері, яка на даний час знаходиться на обліку в УСЗН виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді ради та отримує виплати в розмірі 1 285,40 грн. щомісячно, дитина хворіє та відповідно до довідок КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія № 10 потребує домашнього догляду через свої захворювання. Таким чином, позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів на дитину є не доведеними, а тому не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України при подачі позову позивачем не було сплачено судовий збір, доказів звільнення позивача від сплати судового збору представником позивача не надано, а тому суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 - 183, 192 СК України,

Outcome: approved