Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідачів та просив визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . По суті позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка залишила заповіт і визначила спадкоємцем позивача. Про існування заповіту позивач дізнався перед пред"явленням позову до суду, а нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви внаслідок пропущення строку на прийняття спадщини. Ухвалою від 30 грудня 2020 року суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження у даній справі (а.с.27-28). Позивач та представник позов підтримали, обгрунтовували поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Представник відповідача - Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає (а.с.65). Заявлений позивачем у справі в якості другого відповідача - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Шібірін Олена Германівна позов не визнала, подала відзив (а.с.33-34), одночасно заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Невизнання нотаріусом позову зумовлено тим, що спадкоємці, а не нотаріус мають бути заявлені відповідачами, крім того, поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем не доведена. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов"язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов"язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Дослідивши усі наявні матеріали справи, заслухавши позивача, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, суд дійшов до висновку, що позов в частині вимог до органу управління в межах об`єднаної територіальної громади як органу до відання якого може належати відумерла спадщина підлягає задоволенню, а у позові до нотаріуса слід відмовити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) [PERSON] померла у віці 60 років 10 грудня 2019 року , про що 16 грудня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено актовий запис 3631. З дослідженого в судовому засіданні заповіту від 13.11.2019 року встановлено, що [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] / Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за заповітом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 64095016 від 25.03.2021 (а.с.63) встановлено, що спадкові справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не формувались. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про можливість задоволення позовних вимог, суд досліджує поважність причини пропуску встановленого Законом строку. Надежним чином не спростовано, що позивач дізнався про існування заповіту перед пред"явленням позову до суду. Суд виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення встановлених Законом дій. Обговорюючи причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, враховуючи факт відсутності доказів, що спростовують твердження позивача, приймаючи до уваги факт визнання позову органу управління в межах об`єднаної територіальної громадияк органу до відання якого може належати відумерла спадщина, суд прийшов до висновку, що дійсно пропуск строку допущений з поважної причини, а тому інтереси позивача підлягають судовому захисту. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, що узгоджується з висновком у постанові ВС від 15 квітня 2021 року у справі №591/1271/18, який обов"язковий для застосування судами першої інстанції. Позов до нотаріуса заявлено необгрунтовано, тобто заявлено до неналежного відповідача. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи ( Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). На підставі викладеного,

Outcome: approved