Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира 22 червня 2015 р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , ТОВ «Гарант-Асістанс» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 19 497,84 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 13.11.2012 р. близько 10.00 год. на перехресті вулиць Короленка - Перемоги в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль ЗАЗ Форза реєстраційний № [NUMBER] під керування відповідача [PERSON] здійснив наїзд на задню частину належного [PERSON] , автомобіль Фольцваген Пасат реєстраційний № [NUMBER] . В результаті ДТП автомобіль [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП працівниками ДАІ було складено проти [PERSON] Вину в адміністративному правопорушенні і порушенні Правил дорожнього руху [PERSON] не визнавав. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 27.04.2015 р. справу закрито згідно ч. 7 ст. 247 КпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. В позові [PERSON] звертає увагу, що саме [PERSON] порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху, згідно яких водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Позивач наполагає на тому, що він, [PERSON] , керуючи автомобілем закінчив маневр і повернув ліворуч та зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів. В цей час отримав удар автомобіля [PERSON] в задню частину свого автомобіля. В той же час, схема ДТП з оглядом місць пошкодження автомобілів підтверджує, що відповідач [PERSON] не дотрималась безпечної дистанції і наїхала на автомобіль [PERSON] 31 серпня 2015 р. [PERSON] подала зустрічний позов (Т. 1 а. с. 49-52) в якому із врахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути солідарно з [PERSON] та ПАТ Сахова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», матеріальні збитки по відновленню пошкодженого автомобіля 24 887,00 грн., моральної шкоди - 10 000,00 грн., витрати на проведення трасологічної експертизи 1 981,80 грн., витрати на проведення автотехнічної експертизи -1 144,00 грн. Зустрічний позов обґрунтовує тим, що в постанові Богунського районного суду від 27.04.2015 р. зазначено, що свідок [PERSON] при даній дорожньо-транспортної пригоді, яка відбулась на перехресті вулиць Перемоги-Короленка м. Житомир, «проїжджаючи на зелений сигнал світлофора, автомобіль ЗАЗ Форза рухався попереду нього (свідка) і автомобіль Фольцваген Пасат, виїжджаючи з вул [ADDRESS] Короленка м. Житомир, не пропустив ЗАЗ Форза, наслідок цього створив аварійну ситуацію, яка призвела до зіткнення транспортних засобів». Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] звернула увагу на схему до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2012 р., яка засвідчена підписами сторін, а саме згідно п. 7) скло від автомобілів, тобто на ній чітко зазначено де відбулось зіткнення автомобілів, що вказує на наступне: «…відповідач отримав удар в задню праву частину автомобіля при здійсненні повороту з другорядної дороги на головну, саме з цих підстав і був складений протокол за порушення вимог п. 16.11. Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Також Відповідач не виконав вимоги п. 10.1. зазначених Правил, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ Форза, який рухався по вулиці Перемоги в напрямку Богунії…» Відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення не складався, так як у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди остання не вина. В судовому засіданні позивач, за первинним позовом, [PERSON] , зазначив, що всі експертизи проведено, просив позов задовольнити а у зустрічному позові відмовити. Представник [PERSON] , зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на докази та матеріали які містяться у справі. Представник ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» надав заяву в якій просить слухати справу у їхню відсутність, в задоволені вимог в частині ПАТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» відмовити в повному обсязі. (Т. 1 а. с. 142 - 149). Генеральний директор ТОВ «Гарант- АСІСТАНС» надав заперечення в якому просить розглядати справу у їхню відсутність, відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Гарант- АСІСТАНС» у повному обсязі, як пред`явлених до неналежного відповідача. (Т. 1 а. с. 37, 80, 95-96). Суд вислухавши сторони, представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 13.11.2012 р. близько 10.00 год. на перехресті вулиць Короленка-Перемоги в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль ЗАЗ Форза реєстраційний № [NUMBER] під керування [PERSON] здійснив наїзд на задню частину автомобіль Фольцваген Пасат реєстраційний № [NUMBER] , яким керування [PERSON] Дана подія підтверджується протокол про адміністративне правопорушення серія АА2 № 383340, за ст.124 КУпАП, за яким було визнано винним [PERSON] 27.04.2015 р. постановою Богунського районного суду м. Житомира, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП України закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. 25.05.2015 р. апеляційний суд Житомирської області залишив вищевказану постанову без змін. 08.04.2016 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомира було призначено судову транспортно-трасологічну експертизу. Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи від 28.02.2017 р. № 8486/16-52, місце зіткнення автомобілів ЗАЗ та Фольцваген знаходився в місці, що передує початку осипу від автомобілів. (Т. 1 а. с. 121-123). 13.06.2017 р. ухвалою Богунського районного суду м. Житомира було призначено авто-технічне дослідження. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-автотехнічного дослідження від 13.07.2018 року № 592/17-25, зазначено, що відповідно до чинних методичних рекомендацій, при проведенні автотехнічних експертиз момент виникнення небезпеки для руху і як наслідок технічна можливість визначається для того водія, який мав перевагу на першочерговий рух відповідно до вимог Правил дорожнього руху, в даній дорожній ситуації для водія автомобіля ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] [PERSON] Вирішити питання наявності технічної можливості попередження зіткнення за рахунок застосування екстреного гальмування у водія автомобіля ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] [PERSON] в даних дорожніх умовах може буде вирішене тільки в альтернативній формі, з причин зазначених в дослідницькій частині висновку. В даній дорожній обстановці водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути даного зіткнення з автомобілем Фольксваген Пасат д [PERSON] н. з. [NUMBER] шляхом застосування екстреного гальмування, якщо в момент виникнення небезпеки для його руху керований ним автомобіль ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] знаходився на відстані менше 25... 30 м від місця даного зіткнення. Якщо ж у вказаний момент виникнення небезпеки керований водієм [PERSON] автомобіль ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] знаходився на відстані більше 25...30 м від місця даного зіткнення, то в даній дорожній обстановці він таку можливість мав. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] [PERSON] , з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху (ПДР) України, а водій автомобіля Фольксваген Пасат д. н. з. [NUMBER] [PERSON] у відповідності з вимогами п. 10.1. та п. 16.12. цих Правил. Вирішити питання, щодо наявності чи відсутності у водія автомобіля ЗАЗ Форза д. н. з. [NUMBER] [PERSON] технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування (тобто відповідності чи не відповідності дій водія [PERSON] вимогам п.12.3. ПДР), не виявляється можливим. Відповідно встановити, чи знаходились дії водіїв [PERSON] та [PERSON] в причинному зв`язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору, також не виявляється можливим. (Т. 2 а. с. 29 - 33). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.07.2018 року, Серія [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Згідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди`у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи "бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно вимог ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно вимог ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі ст. 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що первісний позов про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню. Вирішивши питання зустрічного позову судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, що підтверджується протокол про адміністративне правопорушення, за ст.124 КпАП, який був складений відносно [PERSON] , було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, що стверджується вищезазначеними матеріалами справи. Неправомірні дії відповідача привели до спричинення позивачу моральної шкоди, яка виразилась у зміні його звичного ритму життя, оскільки він зазнав душевних страждань у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу та неможливістю використовувати пошкоджений автомобіль, в результаті чого в нього порушились нормальні життєві зв`язки. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню відповідно до норм ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України ЦПК України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ст. 22, 23, 1167, 1168,1187,1192 ЦК України, суд,

Outcome: partial