Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], просив стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором у сумі 23784 грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 07 травня 2013 року між КС «Співдружність» та її членом [PERSON] було укладено кредитний договір № 130502/с, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 7100 грн 00 коп., плата за користування яким (проценти) становить 69,35% річних, тобто, 0,19% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п 2.1 кредитного договору, кредит надавався строком на 24 місяці від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 07.05.2013 по 27.04.2015. За умовами кредитного договору, відповідач брала на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що визначено відповідним Графіком розрахунків (Додаток № 1 до Кредитного договору № 130502/с від 07.05.2013). Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в Графіку та умовами кредитного договору, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Тобто, проміжний строк для виконання зобов'язання по Кредитному договору становить 30 календарних днів. Пунктом 1.1 Додаткового договору до кредитного договору №130502/с від 07.05.2013 встановлено, що у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Отже, станом на 13 травня 2014 року заборгованість по кредитному договору № 130502/с становить: борг по тілу кредиту - 6 815 грн 81 коп.; борг по відсоткам - 16969 грн 09 коп., а всього - 23 784 грн 90 коп., яку просив позивач стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 травня 2012 року між КС «Співдружність» та її членом [PERSON] було укладено кредитний договір № 130502/с, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 7100 грн 00 коп. на строк 24 місяці (а.с.7-8). Згідно п.3.1 кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Річна ставка переплати за кредитом на умовах дотримання Графіку розрахунків становить 35,625%. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дати її повернення. 07 травня 2013 року між КС «Співдружність» та її членом [PERSON] було укладено додатковий договір до кредитного договору №130502/с (а.с.9). Пунктом 1.1 Додаткового договору до кредитного договору № 130502/с від 07.05.2013 встановлено, що у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за користування яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. Листом від 04.02.2014 відповідач [PERSON] повідомлялась претензією КС «Співдружність» про виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Судом також встановлено, що кредитна спілка «Співдружність» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки (згідно з Цивільним кодексом України, Законом України «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки), а згідно з п.1.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", - фінансові послуги, які надає кредитна спілка - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження № 7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» (далі - Положення), яке розроблено згідно з п.4 ч.1 ст. 28 та ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 20, 21 Закону України «Про кредитні спілки», пп.11, 12, 36 п. 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики. Згідно вищевказаного Положення вбачається, що кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку, з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитної спілки формувати резерв забезпечення покриття втрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп. 2.2.2 розділу 2 Положення, де зазначається п'ять ступенів ризику. Усі вищезазначені Закони України та нормативно - правові акти України, а також згідно пп. 2. п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» та Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором , тобто: - коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в нашому випадку 0.186 % денних) згідно п. 3.1 кредитного договору; - у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищеним ризиком встановлюється процентна ставка у розмірі 365% денних на суму залишку по кредиту за кожен календарний день користування кредитом (п 3.9 кредитного договору). Таким чином, кредитним договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком (згідно з Розпорядження № 7 «Про затвердження положення про фінансові нормативи та критерії діяльності кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» від 16.01.2004 ). Тобто, з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення, відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Станом на 13 травня 2014 року заборгованість по кредитному договору №130502/с становить: борг по тілу кредиту - 6 815 грн 81 коп.; борг по відсоткам - 16969 грн 09 коп., а всього - 23 784 грн 90 коп, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи (а.с.6). Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь КС «Співдружність» має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 23784 грн 90 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved