Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 5 976 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №BL_ЖГ00011617 від 07.02.2011 року [PERSON]. отримав від публічного акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON] кредит у розмірі 6 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 07.02.2013 року. Відповідно до п. 2.4.2. Договору проценти та комісію за управління кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 цього Договору. Процентна ставка за Договором встановлена на рівні 20 % річних (п.3 Спеціальної частини Договору). Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,50 % від суми кредиту (п.4 Спеціальної частини Договору). Згідно п. 2.5.2. Договору Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 28.08.2015 року сума заборгованості становить 5 976 грн. 20 коп. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі ( а.с. 34). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, проти розміру основного боргу не заперечують, а щодо розміру нарахованої пені просять застосувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З копії кредитного договору №BL_ЖГ00011617 від 07.02.2011 року вбачається, що [PERSON] отримав від публічного акціонерного товариства Всеукраїнський [PERSON] кредит у розмірі 6 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 07 лютого 2013 року (а.с. 9-20). Відповідач скористався кредитом, однак порушує умови кредитного договору та згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №BL_ЖГ00011617 від 07.02.2011 року, станом на 28.08.2015 року заборгованість [PERSON] складає 5 976 грн. 20 коп., яка складається з наступного: 2 276 грн. 31 коп. - заборгованість по поверненню кредиту; 280 грн. 87 коп. - заборгованість по сплаті відсотків, 720 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті комісії; 2 699 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань (а. с. 7-8). Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач [PERSON], просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, затосувавши строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність, зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як зазначено у постанові Верховного Суду України № 6-20цс14 від 19.03.2015 року початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії ( припиненням дії) договору, скільки з певними моментами ( фактами), які свідчать про порушення прав особи. За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідач [PERSON] сплатив кошти за вказаним кредитним договором останній раз 30.01.2013 року. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що пеня була нарахована один раз за період з 08.04.2013 року по 07.05.2015 року в розмірі 2699 грн. 02 коп. Вищевказане також вбачається з розрахунку заборгованості ( рядок 27) ( а.с. 35-36). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягення пені та вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені. Разом з тим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №BL_ЖГ00011617 від 07 лютого 2011 року, станом на 28 серпня 2015 року в розмірі 3 277 грн. 18 коп., яка складається з наступного: 2 276 грн. 31 коп. - заборгованість по поверненню кредиту; 280 грн. 87 коп. - заборгованість по сплаті відсотків, 720 грн. 00 коп. - заборгованість по сплаті комісії Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач на момент подання позову до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, з відповідача слід стягнути до державного бюджету Конотопського району 133 грн. 59 коп. судового збору пропорційно до частини задоволених вимог.

Outcome: approved