Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту вказує , що [INFO] у віці 79 років померла мати заявниці [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] і після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила, у зв`язку із чим спадкування належних їй на дату смерті прав та обов`язків здійснювалося за законом. Попри те, що на дату смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] - у зв`язку із похилим віком та незадовільним у зв`язку із цим станом здоров`я дана спадкодавиця протягом останніх перед смертю півтора років постійно проживала без реєстрації за місцем проживання своєї дочки - заявниці по справі [PERSON] у її будинку по [ADDRESS] , у зв`язку із чим заявниця вважала, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. При цьому, на що було звернуто увагу спадкоємиці нотаріусом при зверненні за оформленням спадщини - що постійним місцем проживання спадкодавця [PERSON] вважається не будинок дочки - де вона фактично протягом останніх півтора років перед смертю фактично проживала (без реєстрації), а її власний будинок - де було зареєстроване місце її постійного проживання - (на даний час даний будинок згорів та місце від забудови вільне). За описаних обставин нотаріусом було роз`яснено, що у заявниці відсутні документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт її постійного проживання із матір`ю, оскільки спадкодавець на дату смерті і спадкоємець мали різні зареєстровані адреси проживання - не зважаючи на те, що протягом останніх півтора року проживали разом за місцем реєстрації дочки і її сім`ї. На момент смерті [PERSON] інших спадкоємців першого ступеня споріднення не мала, як і будь-хто із інших спадкоємців жодної із наступних черг спадкування за законом протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавали і претензій на спадщину не заявляє. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 24 червня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з"явилась- представник заявника - адвокат Боротюк О.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явилися подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] у віці 79 років померла мати заявниці [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] і після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила, у зв`язку із чим спадкування належних їй на дату смерті прав та обов`язків здійснювалося за законом. Попри те, що на дату смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] - у зв`язку із похилим віком та незадовільним у зв`язку із цим станом здоров`я дана спадкодавиця протягом останніх перед смертю півтора років постійно проживала без реєстрації за місцем проживання своєї дочки - заявниці по справі [PERSON] у її будинку по [ADDRESS] , у зв`язку із чим заявниця вважала, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Відповідно до вимог вищезазначеної ч. 3 ст. 1268 ЦК України - «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї». При цьому, на що було звернуто увагу спадкоємиці нотаріусом при зверненні за оформленням спадщини - що постійним місцем проживання спадкодавця [PERSON] вважається не будинок дочки - де вона фактично протягом останніх півтора років перед смертю фактично проживала (без реєстрації), а її власний будинок - де було зареєстроване місце її постійного проживання - (на даний час даний будинок згорів та місце від забудови вільне). За описаних обставин нотаріусом було роз`яснено, що у заявниці відсутні документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт її постійного проживання із матір`ю, оскільки спадкодавець на дату смерті і спадкоємець мали різні зареєстровані адреси проживання - не зважаючи на те, що протягом останніх півтора року проживали разом за місцем реєстрації дочки і її сім`ї. На момент смерті [PERSON] інших спадкоємців першого ступеня споріднення не мала, як і будь-хто із інших спадкоємців жодної із наступних черг спадкування за законом протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавали і претензій на спадщину не заявляє. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України - «Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Відповідно до положень ч. 7 ст. 19 ЦПК України - «розгляд справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав здійснюється судами цивільної юрисдикції у порядку окремого провадження». Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України - «справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом в порядку окремого провадження». Згідно ст. 318 ЦПК України - «У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт». Відповідно до наведеного, слід зазначити, що факт постійного проживання заявниці разом із матір`ю не оспорюється ніким, а також письмовими поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] . Таким чином, за умови відсутності у спадкоємця документу, який у встановленому законодавством порядку підтверджує факт його постійного проживання зі спадкодавцем на дату його смерті - неможливість доведення даного факту є об`єктивною та такою, що не може бути усунена заявником у позасудовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України - «факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядається судом як справа про встановлення факту, що має юридичне значення». Згідно ст. 318 ЦПК України - «У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт». Згідно ч.2ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved