Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

В січні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 35506 грн. 97 коп. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ "акціонерно - комерційний банк "Капітал" та [PERSON] було укладено споживчий кредитний договір № 0037 від 16.04.2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% на рік, з кінцевим терміном повернення 15.10.2008 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 9337 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 16307 грн. 19 коп., пеня за прострочення заборгованості в сумі 1819 грн. 16 коп., пеня за несплату процентів в сумі 3043 грн. 62 коп., штраф відповідно до умов п. 4.2 кредитного договору в сумі 5000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до договору № 0037 від 16.04.2007 року (а.с. 4-6) [PERSON] отримав кредит у сумі 10000 грн., із зобов'язанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 23% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 0037 від 16.04.2007 року, укладеного між ПАТ "Український бізнес банк" та [PERSON] встановив, що станом на 01.12.2014 року утворилась заборгованість на загальну суму 35506 грн. 97 коп., з них 9337 грн. - заборгованість за кредитом, 16307 грн. 19 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1819 грн. 16 коп. - пеня за прострочення заборгованості, 3043 грн. 62 коп. - пеня за несплату процентів, штрафні санкції в сумі 5000 грн. відповідно до п. 4.2 кредитного договору (а.с. 6; 10). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved