Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач в вересні 2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.09.2005 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Дочку [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю. Однак з часу розірвання шлюбу дитина весь час проживає з позивачем та його матір'ю, своєю бабуcею. Дитина проживаючи з позивачем має свою окрему кімнату, займається музикою, іноземними мовами та успішно навчається у школі. Дочка з мамою спілкується вкрай рідко, а будь-які матеріальні чи моральні цінності вона від матері не отримує. Відповідачка на даний час являється фізично здоровою, не має інших неповнолітніх дітей чи перестарілих на своєму утриманні, стабільно працює в дитячій поліклініці м. Івано-Франківська медсестрою, має постійне місце проживання, але в той же час відмовляється надавати будь-яку допомогу на утримання дочки. Просить (з уточненням вимог - стягнення грошової суми в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) позов задоволити у повному обсязі. Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 84 від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв"язку із звільненням судді [PERSON]. у відставку, вказана справа передана у провадження судді Польської М.В. Відповідна ухвала про прийняття цивільної справи № 344/8606/18 до свого провадження постановлена 16 жовтня 2018 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив задоволити та пояснив, що відповідач не піклується дитиною, дитина проживає разом з ним з 2005р. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечила проти стягнення з неї аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 900,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та пояснила суду, що дитина проживає не з батьком, а з бабусею, коли потрібно їй гроші, вона завжди їх дає. В судовому засіданні сама дитина, [PERSON] [INFO], суду пояснила, що живе з бабусею, фінансові питання щодо одягу т а більших потреб, вирішує бабуся і батько, інколи допомагає мама. Заслухавши пояснення позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дитину, дочку [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05 лютого 2004 року, серії [NUMBER] (а.с.4). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] до [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину (а.с.5). Відповідач працює і отримує зарплату (а.с.40). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 20 вересня 2017 року. Однак, вимоги щодо стягнення аліментів до закінчення вищого навчального закладу, суперечать вимогам законодавства та можуть бути після досягнення дитиною повноліття, окремим предметом спору у разі навчання дитини. Тому, щодо цього слід відмовити. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 640 гривні 00 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: partial