Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 червня 2014 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "КБ "Південкомбанк" про стягнення грошових коштів розміщених на депозитному вкладі згідно договору № 15206Д - 59Ф від 29.11.2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 29.11.2013 року між ним та Публічним Акціонерним Товариством «Комерційний Банк «ПІВДЕНКОМБАНК» укладено договір банківського вкладу № 15206Д - 59Ф. Згідно умов договору позивач передав Банку, а Банк прийняв грошову суму вкладу в розмірі 8600 (вісім тисяч шістсот) євро. Згідно вказаного договору банк взяв на себе зобов'язання повернути банківський вклад 4 грудня 2014 року. Відповідачем відкритий вкладний рахунок [NUMBER]. Процентна ставка по вкладу встановлена в розмірі 9, 7 % річних з виплатою процентів щомісячно. Дата початку строку розміщення вкладу 29.11.2013 року. 12.06.2014 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу повністю та беззастережно в зв'язку із його захворюванням та необхідністю у лікуванні. Однак, відповідач, всупереч умовам договору, не повернув позивачеві його вклад, посилаючись на складне фінансове становище. На підставі викладеного, позивач вважає дії Банку з невидачі йому суми депозиту не правомірними, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 8600 (вісім тисяч шістсот) євро. Позивач [PERSON] до суду не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, факт належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується письмовими матеріалами цивільної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Проаналізувавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, 29.11.2013 року між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Комерційний Банк «ПІВДЕНКОМБАНК» укладено договір банківського вкладу № 15206Д - 59Ф (а. с.7). Згідно п.1.1. вказаного договору, [PERSON] передав, а Банк прийняв на депозитний вклад грошові кошти у сумі 8600 ( вісім тисяч шістсот) євро на строк 370 днів, що підтверджується квитанцією ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» № 1078175 від 29.11.2013 року (а. с.6). Дата початку строку розміщення вкладу 29.11.2013 року. Дата повернення вкладу 04.12.2014 року. Процентна ставка по вкладу 9,7 % річних з виплатою процентів щомісячно. Згідно п.2.2. відповідачем відкритий вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п. 4.7, 4.8 договору вкладник має право достроково повернути вклад в іноземній валюті після закінчення строку розміщення вкладу, вкладник доручає банку - відповідачеві перерахувати суму вкладу на поточний картковий рахунок, відкритий у банку. Згідно п.3.2.2., 4.7, 4.8 умов договору відповідач зобов'язаний повернути достроково позивачеві вклад у випадку звернення складника про дострокове повернення вкладу. 12.06.2014 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення банківського вкладу повністю та беззастережно в зв'язку із його захворюванням та необхідністю у лікуванні. Однак, відповідач, всупереч вказаним умовам договору, не повернув позивачеві його вклад, посилаючись на складне фінансове становище. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Оскільки представником банку до суду не було надано доказів та будь - яких заперечень, щодо предмету позову, то суд вважає за доцільне погодитися з розрахунком позивача [PERSON], щодо суми грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved