Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га, що розташована в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала її бабі [PERSON], яка померла 20.12.1999 року. Позивач\~\~є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння і управління її спадковим майном. Не може здійснити оформлення спадкових прав у зв"язку з втратою оригіналу відповідного державного акту. До початку розгляду по суті до участі у справі в якості співвідповідача залучено Лящівську сільську раду Чорнобаївського району Черкаської області. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що позивач не знала про те, що в її баби є земельна ділянка (пай). Представник Великобурімської сільскої ради в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи були повідомлені належно. Представник Лящівської сільскої ради в судове засідання не зявився. 16.03.2018 до суду надійшла заява, в якій сільський голова просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнають. Суд, заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 20 грудня 1999 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія І-СР № 313691 (а.с. 30). В заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] була її рідною бабою зі сторони матері - [PERSON], яка померла 20.05.1973 року ( а.с. 29). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач це мама її подруги, вона часто бувала в них вдома. Зазначила, що коли [PERSON] захворіла, то [PERSON] забрала її до себе, говорила, що це її бабуся, яка її виховала. Аналогічні пояснення надані в судовому засіданні свідком [PERSON], яка вказувала, що [PERSON] була рідною бабою [PERSON] Позивач її доглядала та здійснила поховання. Також на підтвердження факту родинних стосунків суду надано свідоцтва про народження та про одруження позивача, довідка Лящівської сільської ради № 180 від 07.02.2018, довідка Великобурімської сільської ради № 169 від 06.02.2018 ( а.с. 9-11, 37). \~Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні докази того, що вона є рідною онукою померлої [PERSON], а відтак в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Щодо вимог про визнання права власності на нерухоме майно слід зазначити наступне. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,94 га, що розташована в адміністративних межах Лящівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Належність [PERSON] зазначеного майна\~ підтверджується\~ довідкою Чорнобаївського відділу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 13.02.2018 року № 46 (а.с. 12). У відповідності до п. 1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР . Оскільки [PERSON] померла 20 грудня 1999 року, відповідно при вирішенні даної справи необхідно застосовувати положення чинного на той час ЦК Української РСР. У відповідності до ст. 524 ЦК Української РСР, спадкоємтсво здійснюється за законом і за заповітом. Заповіту померла не складала. Згідно положень ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазанчені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 529 ЦК Української РСР визнається, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. З довідки Великобурімської сільської ради № 169 від 06.02.2018 р. вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала з онукою [PERSON] (а.с. 11). А відтак, суд приходить до висновку, що єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому чинним на той час законодавством порядку - шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном , а також відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК Української РСР - є її онука [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачу відмовлено, у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 103/02-16 від 13.02.2018, а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю.

Outcome: approved