Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача. 29.08.19. [PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «БУДИНОК КНИГИ» Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. З 01 грудня 2011 року позивачка працює головним бухгалтером КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради. Відповідно до наказу директора КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради за № 42-К від 22 серпня 2019 року їй була оголошена догана за порушення трудової дисципліни, що виявилось у перевищені повноважень, передбачених посадовою інструкцією працівника, та вчинення дій без доручення керівника підприємства, однак вважає, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між нею та безпосереднім керівництвом. Вважає наказ незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки зазначене формулювання наказу унеможливлює встановлення з його тексту даних щодо часу виявлення порушення, ступеню тяжкості вчиненого проступку, заподіяної позивачкою шкоди, попередньої роботи, а також даних щодо додержання відповідачем інформації про її звернення зі скаргою; - дисциплінарне стягнення застосовано з порушенням вимог ст. 148 КЗпП України; - в наказі не зазначене нормативне посилання, на підставі якого позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладення дисциплінарного стягнення, визначеної законом. Позивачка зазначає, що незаконним притягненням її до дисциплінарної відповідальності, порушені її права та гарантії як працівника, що призвело до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоюваннях щодо незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства, після ознайомлення з вказаними незаконними наказами її стан здоров`я погіршився. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі, який вона визначає з урахування довготривалого незаконного переслідування з боку керівника шляхом видання незаконних наказів в сумі 10 000 гривень. Просила визнати незаконним та скасувати наказ директора комунального підприємства «Будинок книги» Чернігівської міської ради [PERSON] Т .І. за № 42-К від 22 серпня 2019 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності; стягнути з відповідача на її користь за завдану моральну шкоду 10 000 гривень; стягнути з відповідача на її користь всі документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.2-7). Позивачка додатково пояснила, що між нею та директором підприємства виникли неприязні стосунки, робочі відносини між ними не склались, [PERSON] намагається її звільнити, зменшує відсотки преміювання, скасувала відпустку. Вона була змушена звернутися зі скаргою до Чернігівської міської ради як громадянин. Накази, які були долучені до скарги, вона отримала від менеджера, та завірила копії як громадянин, а не посадова особа, оскільки свою посаду не зазначала, печатку підприємства не використовувала. При оголошенні догани, відповідачем було порушені вимоги ст. 148 КЗпП. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволені, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві на позовну заяву (а.с.34-36). Додатково пояснила, що директор підприємства [PERSON] дізналась про подану [PERSON] скаргу на початку червня 2019 року, точну дату не знає. Скарга датована 24.05.19. та отримана ЧМР 25.05.19. В позові [PERSON] вказує про те, що зі скаргою вона зверталась як приватна особа, однак згідно тексту даної скарги вона посилається на те, що діє в інтересах колективу, на який директором постійно здійснюється тиск. До скарги позивачка додала копії наказів, які отримані нею незаконним шляхом, оскільки з заявою про видачу копій не зверталась, крім того долучені копії не відповідають оригіналам. Наказ про оголошення догани винесено лише у серпні, оскільки [PERSON] спочатку була на лікарняному, а потім пішла у відпустку. Одночасно вказує про те, що в наказі є технічна помилка, а саме невірно вказано рік винесення і просить вважати вірною дату наказу 22 серпня 2019, а не 22 серпня 2018. Звертатись зі скаргою до ЧМР позивачку [PERSON] колектив не уповноважував. Порушення, за вчинення якого [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності є те, що вона при зверненні зі скаргою до ЧМР, зазначає, що діє як головний бухгалтер та перевищила повноваження, передбачені посадовою інструкцією, а саме без доручення керівника, завірила копії наказів, які додала до скарги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним товарознавцем КП «БУДИНОК КНИГИ» та є головою профспілкової організації. Влітку директор підприємства зібрала працівників на збори та зачитала скаргу [PERSON] , яку остання направила на адресу міського голови Атрошенко. На зборах було прийнято рішення щодо винесення догани [PERSON] . До скарги були надані накази, завірені [PERSON] . Догана була оголошена за те, що позивачка самовільно зробила копії наказів та завірила їх особисто. Накази стосувались преміювання працівників, та зберігаються в канцелярії та в бухгалтерії підприємства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює головним товарознавцем КП «БУДИНОК КНИГИ». В липні 2019 року на підприємстві відбулися збори, на який було вирішено винести догану [PERSON] за те, що вона написала скаргу голові Чернігівської міської ради на директора [PERSON], та до скарги додала відомості про заробітну плату працівників та копії наказів, які завірила своїм підписом, звинувачувала директора в некомпетентності. Догану оголошено [PERSON] за те, що вона безпідставно завірила копії документів про заробітну плату працівників підприємства. ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. 08.10.19. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Комунального підприємства «БУДИНОК КНИГИ» Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача усі понесені документально підтверджені судові витрати по справі (а.с.34-36). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що з 01 грудня 2011 року [PERSON] працює головним бухгалтером КП «БУДИНОК КНИГИ» (а.с.17). При виконанні покладених завдань та обов`язків, [PERSON] керується посадовою інструкцією головного бухгалтера, затвердженої директором комунального підприємства «БУДИНОК КНИГИ» Чернігівської міської ради від 24 травня 2019 року (а.с.71-73). Крім того, трудова діяльність працівників комунального підприємства «БУДИНОК КНИГИ» регулюється Колективним договором (а.с.37-43), правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с.44-47), переліком робіт, професій та посад, зайнятість в яких дає право на щорічну додаткову відпусту відповідно до ст. 8 ЗУ «Про відпустки» (а.с.48), положенням про систему та форми оплати праці працівників (а.с.49-52), переліком видів та конкретних розмірів доплат і надбавок до посадових окладів, які можуть бути застосовані до працівників комунального підприємства «Будинок книги» Чернігівської міської ради (а.с.53), положенням про види, розміри і умови виплати премій, винагород, матеріальної допомоги та інших заохочувальних і компенсаційних виплат працівникам (а.с.54), статутом комунального підприємства «БУДИНОК КНИГИ» (а.с.57-65). 16.05.19. в.о. директора КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON] було видано Наказ «Про надання відпустки [PERSON] » № 29-В, згідно якого вирішено: надати [PERSON] , головному бухгалтеру, частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.12.2018 по 01.12.2019 тривалістю 10 календарних днів з 22.05.2019 по 31.05.2019 включно; до роботи стати 03 червня 2019 р.; виплатити [PERSON] одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу; бухгалтерії здійснити вчасні нарахування та виплати (а.с.74). 17.05.19. директором КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. було видано Наказ про скасування Наказу № 29-В від 16.05.2019р. та надання відпустки згідно затвердженого на підприємстві Графіку за № 23-К, згідно якого вирішено: відмінити попередньо виданий Наказ № 29-В від 16 травня 2019 року «Про надання відпустки [PERSON] »; надати щорічну відпустку головному бухгалтеру [PERSON] в період згідно Графіку відпусток працівників підприємства на 2019 рік; довести до відома головного бухгалтера підприємства [PERSON] даний Наказ про скасування Наказу № 29-В від 16.05.2019р. та надання відпустки згідно затвердженого на підприємстві Графіку; головному бухгалтеру [PERSON] з 22.05.2019 р. по 31.05.2019 р. забезпечити безпосереднє виконання покладених трудових обов`язків; контроль за виконанням даного Наказу залишає за собою (а.с.75). 20.05.19. директором КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. було видано Наказ про преміювання № 24-К, згідно якого вирішено: за фактом виконання планових показників у квітні 2019 року надати премію працівникам підприємства за квітень 2019 року у розмірі: [PERSON] - 10 % посадового окладу (тарифної ставки); бухгалтерії підприємства нарахування провести у травні 2019 року з урахуванням фактично відпрацьованого часу за квітень 2019 року в межах запланованого фонду оплати праці (а.с.12). [PERSON] звернулась до Чернігівського міського голови зі скаргою, датованою нею 21.05.19., на дії директора КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. , до якої в якості додатку надала: - біографічну довідку [PERSON] ; - копію наказу про скасування відпустки [PERSON] від 17.05.2019 р. № 23-К; - копію наказу про преміювання від 20.05.2019 р. № 24-К; - копію е-декларації [PERSON] за 2018 р. (а.с.9). 19.06.19. директором КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. було видано Наказ про надання відпусток, згідно якого наказує: надати [PERSON] , головному бухгалтеру, залишок додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий день період роботи з 01.12.2016 по 01.12.2017 - 1 календарний день; залишок щорічної основної відпустки, додаткову оплачувану відпустку за особливий характер праці за період роботи з 01.12.2017 по 01.12.2018 тривалістю 9 (5+4) календарних днів та частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.12.2018 по 01.12.2019 тривалістю 9 календарних днів всього: 19 календарних днів з 01.07.2019 по 19.07.2019 включно. До роботи стати 22 липня 2019 р. Виплатити [PERSON] одноразову допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу (а.с.76). 26.06.19. КП «БУДИНОК КНИГИ» на ім`я [PERSON] було надіслано повідомлення (вимога), згідно якого просять у строк до 17.00 26.06.2019 р. надати письмове пояснення щодо того, на підставі яких норм внутрішніх чи інших актів, посадової інструкції або інших документів нею було завірено копії Наказів підприємства: - № 23-К від 17.05.2019р. «Про скасування наказу № 29-В від 16.05.2019р. та надання відпустки згідно затвердженого на підприємстві графіку»; - № 24-К від 20.05.2019р. «Про преміювання», у складі скарги до Чернігівської міської ради № М-4329-1-09 від 24.05.2019 р. (а.с.66). 25.07.19. директором КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. було видано Наказ про перенесення відпустки [PERSON] , згідно якого наказує: у зв`язку з перебуванням [PERSON] , головного бухгалтера під час додаткової оплачуваної відпустки за ненормований робочий період роботи з 01.12.2016 по 01.12.2017 на лікарняному з 26.06.19. по 01.07.2019 р. включно, перенести залишок невикористаної відпустки один календарний день на 26 липня 2019 року (а.с.77,79). 26.07.19. трудовим колективом КП «БУДИНОК КНИГИ» були проведені загальні збори, якими ухвалено наступне: факти надання повноважень головному бухгалтеру [PERSON] для написання скарги від імені колективу КП «Будинок книги» ЧМР не мають підтвердження; повноваженнями діяти від імені колективу КП «Будинок книги» ЧМР та писати скарги на ім`я міського голови про діяльність директора підприємства [PERSON] не наділяли (а.с.67-69). Крім того, в матеріалах справи містяться копії листків непрацездатності, згідно яких [PERSON] перебувала на лікарняних з 29.07.19. по 08.08.19. (а.с.80), та з 09.08.19. по 16.08.19. (а.с.81). 22.08.19. директором КП «БУДИНОК КНИГИ» [PERSON]. було видано Наказ про винесення догани [PERSON] за № 42-К, згідно якого зазначено, що 23 травня 2019 року головним бухгалтером КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради [PERSON] було направлено скаргу голові Чернігівської міської ради Атрошенку В.В . До вказаної скарги були додані завірені головним бухгалтером копії Наказів підприємства № 23-К від 17.05.2019р. та № 24-К від 20.05.2019р. 26 червня 2019 року головному бухгалтеру [PERSON] було направлено повідомлення щодо надання пояснень стосовно того, на підставі яких норм внутрішніх чи інших актів, посадової інструкції або інших документів вами було завірено копії даних Наказів. В той же день від [PERSON] надійшли пояснення, в яких нею підтверджено подання відповідної скарги із завіреними нею копіями вказаних вище Наказів. При цьому, вказано, що підставою для завірення копій Наказів є посадова інструкція головного бухгалтера, згідно якої «головний бухгалтер має право діяти від імені бухгалтерії підприємства, представляти інтереси підприємства у взаємовідносинах з іншими підприємствами та організаціями з господарсько-фінансових та інших питань. У зв`язку із зазначеним, та враховуючи те, що під час написання особистої скарги до Чернігівської міської ради головний бухгалтер КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради [PERSON] діяла як громадянин - суб`єкт звернення, яке подається в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а не як посадова особа, уповноважена на представництво інтересів підприємства під час виконання власних посадових обов`язків, наказує: оголосити ДОГАНУ [PERSON] , головному бухгалтеру КП «Будинок книги» Чернігівської міської ради, за порушення трудової дисципліни, що виявилось у перевищенні повноважень, передбачених посадовою інструкцією працівника, та вчиненні дій без доручення керівника підприємства (а.с.16). [PERSON] ознайомлена з наказом під підпис 22.08.19. (а.с.16 на звороті). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарним проступком є винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру та заходом дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником дисциплінарного проступку. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Тобто наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до статей 139, 140, 142 КЗпП України, порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Отже, вирішуючи позовні вимоги в частині визнання наказу незаконним, суд встановив, що описова частина оскаржуваного наказу не містить роз`яснення та посилання, в чому саме [PERSON] порушила трудову дисципліну та які саме повноваження, передбачені посадовою інструкцією головного бухгалтера, вона перевищила, в наказі не зазначено, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для застосування догани, не надано відповідних доказів, що зазначене в наказі порушення мало відповідні наслідки для підприємства, і яким чином це вплинуло на стабільність роботи підприємства, накази, які були долучені до скарги, завірені [PERSON] як фізичною особою, без вказівки на посаду та без використання печатки підприємства, скарга нею подана відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян», та накази які додані до скарги стосуються позивачки та є доказами на підтвердження обставин, які нею зазначені в скарзі, крім того посилання представника відповідача на те, що копії наказів, що долучались [PERSON] до скарги, не відповідають оригіналам, не знайшло свого підтвердження в суді, таке посилання безпідставне та не відповідає дійсності, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Засади та сутність інституту моральної шкоди розкривається в ч. 2 ст. 23 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків ". В п. 9 вказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи обставини справи, ступень тяжкості моральних страждань позивача, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що розмір відшкодування в сумі 1000,00 гривень буде розумним та справедливим у даному випадку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 141 КЗпП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 768,40 за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу, а також судовий збір в розмірі 768,40 за вимогу про стягнення моральної шкоди, що підтверджується відповідною квитанцією про оплату (а.с.1), крім того, позивачка витратила грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. на оплату правової/правничої допомоги (а.с.89,91-92,93). Однак пред`явлений позивачкою позов задоволений частково: вимога про визнання незаконним та скасування наказу задоволена в повному обсязі, тоді як вимога про стягнення моральної шкоди - тільки на 10 % (1000 : 10000 х 100%). З огляду на те, що позов задоволено на 60 % суд вважає, що з відповідача Комунального підприємства «БУДИНОК КНИГИ» Чернігівської міської ради на користь позивачки [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 845,24 грн. (768,40 + 76,84) та витрати на правову допомогу в розмірі 4800,00 грн. (8000 х 60 % : 100 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial