Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

Позивачами заявлені вимоги про визнання права власності на буд.[ADDRESS]: за позивачем [PERSON] на 1 / 4 частку даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору, на 1 / 4 частку в порядку спадкування після свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO], за позивачами [PERSON], [PERSON]- по 1 / 4 частці даного будинку, як за колишніми членами колгоспного двору. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що даний будинок мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року у якому проживали і були прописані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадщину після [PERSON] прийнята його дружиною [PERSON], у зв»язку з віднесенням будинку до суспільної групи колгоспного двору та відсутності правовстановлюючих документів на нього із визначенням часток співвласників, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити належне право власності на нерухоме майно. Відповідно до заяви від 20 квітня 2018 року позивачі підтримують заявлені вимоги, просять розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 13 лютого 2018 року Лосинівський селищний голова Андрієць В.М. проти позову не заперечує, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням поданих сторонами доказів суд приходить до слідуючих висновків. Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 23 листопада 1979 року житловий будинок [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON], що підтверджується також копією довідки КП «Ніжинське МБТІ» №03485 від 01 грудня 2017 року. Відповідно до копії довідки Лосинівської селищної ради Ніжинського району від 09 лютого 2016 року у вищезазначеному будинку, який мав статус колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно розпорядження Лосинівської селищної ради від 15 грудня 2015 року [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на даний будинок, їх частки є рівними - по 1 / 4. [PERSON] помер [INFO] в с.Лосинівка Ніжинського району, спадщина останнього прийнята його дружиною-позивачем [PERSON], оскільки вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття його спадщини, що підтверджується копією довідки Лосинівської селищної ради від 21 грудня 2015 року, та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON]. Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON], станом на час розгляду справи відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Голік Л.В. від 02 березня 2017 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на законом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частку будинку, належну спадкодавцеві [PERSON]. Спадкодавець [PERSON], як член колгоспного двору, не втратив права на належну 1 / 4 частку вищезазначеного будинку, яка входить до складу його спадщини, цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент його смерті, відсутність правовстановлюючих документів на дану частку перешкоджає позивачу [PERSON] оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання права власності за позивачем [PERSON] в порядку спадкування із врахуванням заявлених вимог. Рішенням державного реєстратора Філь А.М. від 20 квітня 2018 року позивачам відмовлено у реєстрації права власності на вказаний будинок у зв»язку з його віднесенням до статусу колгоспного двору та не визначення часток його співласників. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позивачі [PERSON], [PERSON]., [PERSON], як члени колгоспного двору, не втратили права на даний будинок по 1 / 4 частці, у зв"язку з чим наявні правові підстави для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в цій частині. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved