Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 03 грудня 2010 року [PERSON] позичила у [PERSON] гроші у розмірі 40000 (чотири тисячі) доларів США та 2000 (дві тисячі) гривень, які зобов»язувалася повернути 10 лютого 2011 року, про що написала розписку. В обумовлений в розписці строк відповідач кошти позивачу не повернула, що й стало приводом для звернення до суду та заявлення вимог про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованість за основним боргом, три відсотки річних від простроченої суми за весь період прострочення, а загалом 36332 гривень 00 копійок . В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Вислухавши пояснення позивача, повно і всебічно з"ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. А згідно ч.1 ст.61 цього Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 03 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу на купівлю будинку 500 (п»ятсот) доларів США, 2000 (дві тисячі) гривень та 3,5 (три з половиною) доларів США, про що [PERSON] написала розписку, відповідно до якої зобов»язалася повернути борг до 10.02.2011 року (а.с.6). Проте, відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання та не повертає позикодавцю позичені гроші, чим порушує вимоги, закріплені в ст.1049 ЦК України та зобов'язання за вищевказаною розпискою. Сума, яка підлягає стягненню з відповідача з розрахунку за курсом Національного банку України станом на 28.05.2014 року становить: -сума боргу за борговою розпискою складає - 500 та 3,5 доларів США ( в перерахунку по офіційному курсу валют Національного банку України станом на 28.05.2014 року становить 5916 гривень 12 копійок), та 2000 гривень 00 копійок. Таким чином, загальна сума позики становить - 7916 гривень 12 копійок та за період прострочення виконання грошового зобов»язання (927 днів) сума тривідсоткових річних від простроченої суми грошового зобов»язання складає 603 гривні 60 копійок. Посилання [PERSON] на те, що відповідач позичила 4000 доларів США, не знаходить свого підтвердження належними і допустимими доказами. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за договором позики в розмірі 7916,12 гривень та три відсотки річних від простроченої суми грошового зобов»язання - 603,60 гривень . З огляду на викладене та

Outcome: partial