Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість у розмірі 106 000,00 грн. станом на 10.02.2017 року за кредитним договором № KGN0AN08630477 від 28.01.2008 року яка складається з наступного: 30 972,25 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 24 521,47 гри; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1773,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;- 48 732,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі . Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлявся судом за місцем їх реєстрації. Представник відповідача Сидоренко О.Г. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився повідомлявся про розгляд справи через сайт суду. Ухвалою судді від 10.04.2017 року відкрито провадження та призначено до розгляду. Ухвалою судді від 22.03.2018 року визначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Заочним рішенням від 21.05.2018 року задоволені позовні вимоги банка. Ухвалою судді прийнято заяву про перегляд заочного рішення. Відповідно до ухвали суду скасоване заочне рішення. Ухвалою суду від 17.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог . Встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.01.2008 року уклали кредитнй договір KGN0AN08630477 . В забезпечення виконання зобов`язання за договором KGN0AN" КБ «ПРИВАТБАНК» та нижчевказаними фізичними особами було укладено договір поруки з поручителем [PERSON] . Предметом застави за яким є рухоме майно - автомобіль марки DAEWOO, модель Nexia 1.5, рік випуску - 2007, колір - жовтий, шасі № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Порядок звернення стягнення на предмет застави врегульовано 4 розділом зазначеного договору застави. Так, п.4.1 договору передбачено випадки, за яких заставодержатель має право звернути стягнення на вказаний транспортний засіб, в тому числі і у випадку невиконання або неналежного виконання Заставодавцем умов договору кредиту - при несвоєчасному поверненні кредиту повністю або його частини. виконання Зазначені правовідносини врегульовані ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення обтяження на предмет застави в разі, якщо в момент настання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде викднано, якшо інше не передбачено законом чи договором. За умовами п.4.5 зазначеного договору застави - за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повною обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, неустойки, необхідні витрати та утримання заставного майна також витрати на здійсненна забезпеченої заставою вимоги тощо. Окрім того, розділом 13 кредитно-заставного договору №KGN0AN08630477 також врегульовано порядок звернення стягнення предмет застави. Пунктом 13.2 якого передбачено - не застосовуючи судових процедур, банк має право на власний розсуд обрати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет застави для задоволення забезпече вимог. Користуючись зазначеним правом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК`за актом прийомки автомобіля від 30 Липня 2009 року заставний транспортний засіб був переданий представнику банку Лещук С А . До відзиву на заяву про перегляд заочного рішення банк надав виписку по рахунку (а.с. 155-158), з якого вбачається що 13.06.16 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було зараховано 7 250 грн. Така сама ж сума 7 250 грн. цього ж дня - 13.06.2016 року була зарахована як погашення штрафу. Банк користуючись своїми правами, передбаченим діючим законодавством і двох договорів - кредитно-заставного і застави звернув стягнення на предмет застави по минуванню майже семи років - 13.06.16 року. Окрім того, п. 4.7 кредитно-заставного договору врегульовано черговість погашення заборгованості, де відсутня оплата штрафу. Тобто, зазначені кошти повинні бути зараховані на погашення кредиту, відсотків пені чи винагороди. [PERSON] за умовами договору поруки від 13.02.2008 року поручився перед кредитором за виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №KGN0AN08630477. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-6), починаючи з 28.01.2008 року процентна ставка нараховувалася банком саме в такому розмірі - 15,48 % . (1,29% х 12 міс), а починаючи з 01.02.2009 року розмір процентної ставки банк почав нараховувати в розмірі - 27,12 % . Договором поруки не передбачено випадку збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Згідно з вимогами ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Враховуючи, що банк в односторонньому порядку без згоди довірителя збільшив розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 15,48 % на 27,12 %, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, порука припиняється. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Тобто, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів, погашення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку сплати чергового платежу. За умовами п. 14.11 кредитно-заставного договору №KGN0AN08630477 від 28 січня 2008 року сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 років. За умовами п.4.4 договору погашення заборгованості здійснюється, шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 17.8 договору. Останній платіж за кредитним договором №KGN0AN08630477 був внесений 02 червня 2009 року. А черговий платіж за умовами п. 17.1.7 договору повинен бути здійснений з 24 по 28 число цього ж місяця. Адже в розрахунку заборгованості, наданій банком до суду станом на 01 липня 2009 року зазначено залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 495, 89 грн. Саме з 01 липня 2009 року в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав. Банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише в квітні 2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року по справі № 369/6771/15-ц, 6-522цс17 де зазначено , що у випадку встановлення умовами договору окремих самостійних зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. За умовами п.12 договору поруки - порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну кредиту за кредитним договором. Крім того, договором поруки не передбачено збільшення строків позовної давності за вимогами про стягнення пені (неустойки). Згідно 4.2 п.1 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Крім того, договором поруки не передбачено збільшення строків позовної давності за вимогами про стягнення пені (неустойки). На підставі викладеного суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до [PERSON] у зв`язку з пропуском строків давності звернення до суду , задовольняючи його заяву про застосування строку давності. Заяв та клопотань від [PERSON] про застосування строків давності не надходило. Враховуючи ,що позивач безпідставно збільшив процентну ставку з 15,48 % до 27,12% не повідомивши про це відповідача, тому суд стягує заборгованість по процентам виходячи з 15,48 %, що складає 23 980,50 грн. Крім того з [PERSON] суд стягує 30 972,25 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 23 980,50 грн. (30 972,25:100х15,48: 365х1 825(кількість днів заборгованості)); - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 773,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 48 732,64 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати суд стягує з [PERSON] на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: partial