Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № MKB1АК02260006 від 16.11.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 108079 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 15.11.2012 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно договору у випадку порушення зобов"язань за кредитним договором Боржник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та станом на 28.10.2015 року допустив заборгованість перед банком в сумі 774220,67 грн., яка складається з наступного: 77482,71 грн. - заборгованість за кредитом; 171158,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5092,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 520487,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Враховуючи наведене, представник позивача у своєму позові просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить дану справу розглянути у відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засіданнія не з"явився, про час та місце розгляду справи повідоелний належним чином, про причини невки суд не повідомляв, свої заперечення щодо позову не надавав. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимогст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № MKB1АК02260006 від 16.11.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 108079 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 15.11.2012 року. Відповідач з умовами кредитного договору був ознайомлений, про що свідчить підпис [PERSON] у ньому. Відповідно до умов договору позичальник зобов"язувався сплачувати банку відсотки за користування кредитом відповідно до пп. 1.1,3.1,3.2 даного Договру. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно Умов. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що [PERSON] порушив свої зобов`язання за умовами вищевказаного договору та станом на 28.10.2015 року допустив заборгованість перед банком в сумі 774220,67 грн., яка складається з наступного: 77482,71 грн. - заборгованість за кредитом; 171158,41 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5092,45 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 520487,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови кредитного договору, зокрема він прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце невчасне виконання зобов'язання відповідачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення 774220,67 грн. боргу за кредитним договором є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, виходячи з того, що позов задоволено, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 11613,31 гривень присуджуються позивачеві з відповідача.

Outcome: approved