Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року розірвано. Під час перебування в шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.09.2015 року, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року в частині розміру стягуваних аліментів змінено. Зменшено розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітних дітей [PERSON] [PERSON] з 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину на 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року залишено без змін. Діти [PERSON] [PERSON] проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Матеріальне становище погіршилося у зв'язку із збільшенням витрат на утримання дітей, тому коштів не вистачає. У зв'язку з чим просить збільшити розмір аліментів, які стягуються рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.09.2015 року із суми в розмірі 700,00 грн. щомісячно на аліменти в розмірі на 1800,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги частково в розмірі 1200,00 грн. на кожну дитину, оскільки розмір аліментів, які просить стягнути позивач 1800,00 грн. є для нього непосильним через хворобу та проходження лікування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини, аналогічно викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до відзиву на позовну заяву, просив справу розглянути без його участі (а.с.49), згідно клопотання поданого до суду 15.03.2019 року, відповідно до якого відповідач просив відкласти слухання справи на невизначений термін у зв'язку із перебуванням на лікуванні у лікарнях та поліклініках України, без посилань на докази, суд враховує розумні строки розгляду даної справи, оскільки справу до суду надійшла ще 26.11.2018 року. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, всебічно і повно перевіривши усі фактичні обставини, викладені в позовній заяві, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час перебування якого народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.а.с.13-14). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5-8). Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.09.2015 року, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року в частині розміру стягуваних аліментів змінено. Зменшено розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітних дітей [PERSON] [PERSON] з 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину на 700,00 грн. щомісячно на кожну дитину. В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.07.2015 року залишено без змін (а.с.9-11). Згідно свідоцтва про зміну імені, позивач змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується актовим записом № 09 від 21.03.2017 року (а.с.15). У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці, станом на 14.11.2018 року заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача [PERSON] складає 32335,86 грн. (а.с.28-29). Довідкою №25 від 29.10.2018 року підтверджується, що діти [PERSON] [PERSON] дійсно навчаються в ТОВ «Центр Іноземних мов ASAP" м.Чернівці в групах з вивчення англійської та німецької мов. Заключена угода з навчання діє до 30.06.2019 року (а.с.33). Позивач витрачає кошти на дітей [PERSON] [PERSON], зокрема на харчування, одяг, шкільні приладдя, ліки, гуртки (а.с.22-27, 30-32, 34-37), проживає з дітьми в орендованій квартирі, згідно договору оренди квартири від 08.01.2018 року (а.с.18-20). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач є молодою, працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, може надавати матеріальну допомогу дітям [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з врахуванням часткового визнання позовних вимог відповідачем [PERSON]; суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів з 700,00 грн. в твердій грошовій формі щомісячно на аліменти в розмірі 1600,00 грн. на кожну дитину щомісяця відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають на матеріальному утриманні позивача; як позивач, так і відповідач є працездатними; суд вважає, що заявлені вимоги про збільшення стягуваних аліментів на утримання дітей ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. У відповідності до абз. 4 п. 23 Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, на користь держави в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved