Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що є власником 1/2 частки будинку [ADDRESS], інша 1\\2 частина будинку належить її доньці [PERSON] У спірному будинку зареєстровані її син та невістка, відповідачі по справі, але не мешкають в ньому понад рік. Посилаючись на норми ст.405 ЦК України, просила визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, додатково пояснила, що відповідачі по справі її син, та невістка з березня 2014 року не проживають в спірному будинку, де наданий час вони знаходяться їй не відоме. Станом на сьогоднішній день особистих речей відповідачів в будинку не має, за весь час вони не вжили не яких заходів щодо реалізації належних їм прав користування спірним житловим будинком. Наполягала на задоволені позову, в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] (який діє на підставі довіреності) на задоволені позову позивача [PERSON] наполягав та просив суду визнати [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування будинком [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучі повідомленими згідно діючого законодавства України, двічі не з"явився в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, жилий будинок [ADDRESS] на земельній ділянці Маріупольської міської ради на підставі договору купівлі-продажу від 10 листопада 2006 року належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки кожній, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольськго міського нотаріального округу Никоненко Т.В. ( № реєстру 7080), Згідно акту складеному КСН «Азовець» с підписами сусідів ,в будинку [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають з березня 2014 року [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Об'єктивно вказані обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON], які пояснила, що відповідачі з березня 2014 року не проживають в спірному будинку, з цього часу вони навіть не з'являлися за даної адресою, вони не бачили, щоб відповідачі приймали участь в утриманні будинку. Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз'яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачі, не прибувши до судового засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв'язку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS], тим самим по суті задовольнити позовні вимоги. Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст..79 ЦПК України відноситься судовий збір.

Outcome: approved