Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви До суду звернулася позивач [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , визнавши причину пропуску строку поважною; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , якій за життя на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 26 вересня 1972, виданого державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після її смерті спадщину прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] , родинні стосунки [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] , де в графі «мати» вказана [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв ( проживав постійно у даному будинку з матір ю на момент її смерті), але не встиг оформити спадщину та помер), після його смерті якого, спадщину прийняв його син [PERSON] , родинні стосунки підтверджуються копією свідоцтва про народження, де в графі «батько» вказаний [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , після його смерті, спадщину прийняв його син, [PERSON] , який проживав разом з ним, але оформити після нього не встиг та помер [INFO] , родинні стосунки [PERSON] з покійним батьком підтверджуються копією свідоцтва про народження, в якому в графі « батько» вказаний [PERSON] , родинні стосунки позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження, в якому в графі « батько» вказаний [PERSON] , після укладання шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » змінилося на « [PERSON] ». Позивач звернулася до приватного нотаріуса КМНО Саяпіної І.Г. задля оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про що, видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.11.2020 року через відсутність факту прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду, тому просить встановити факт прийняття спадщини після батька та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи тим, що вона мешкала разом з батьком, доглядала його, поховала, інших спадкоємців після його смерті немає та просить задовольнити її позовні вимоги. Аргументи учасників справи Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 21 січня 2021 року позивачем було надано до суду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача територіальну громаду в особі Криворізької міської ради. Ухвалою суду від 26 травня 2021 року було задоволено клопотання представника позивача на поновлення процесуального строку та задоволено клопотання про виклик свідків. Позивачем долучено до матеріалів справи, акт від 14.05.2021 року за підписами [PERSON] та [PERSON] , яким підтверджено, що позивач мешкала разом з батьком на момент його смерті, окрім того, позивачем на підтвердження того, що після смерті батька немає інших спадкоємців, було долучено копію свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та матір"ю позивача [PERSON] , який було розірвано 26 березня 1999 року, актовий запис № 137. 20 липня 2021 судом було задоволено клопотання представника позивача про долучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , яка є рідною бабусею позивачки та мамою [PERSON] та дружиною [PERSON] , яка після смерті чоловіка заяву про прийняття спадщини не подавала, дій щодо фактичного прийняття спадщини не вчиняла, третя особа по справі поштою надіслала заяву, якою не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В судове засідання призначене на 04 жовтня 2021 року, сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, якою просить задовольнити заявлені позовні вимоги. Під час розгляду справи по суті надала пояснення, позов підтримала з мотивів викладених у ньому. Представник Територіальної Громади в особі Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, про час та дату судового засідання повідомлений, відзив на позовну заяву не надавався, разом із тим подана заява про розгляд справи за відсутності відповідача, та прийняття рішення на розсуд суду Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, на спадщину не претендує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] померла [PERSON] , про що Центрально-Міським РАЦСом в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 796 та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 11). За життя, [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 26.09.1972 року, державним нотаріусом Третьої КДНК Садовніковою Т.А., належав житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] , який помер [INFO] , про що Саксаганським РАЦСом в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 2570 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 12). Родинні стосунки [PERSON] з [PERSON] підтверджуюся свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] де матір`ю останнього записана [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв ( проживав постійно у даному будинку з матір`ю на момент її смерті), але не встиг оформити спадщину та помер, після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , який помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 695, свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 13). Родинні стосунки [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] де батьком [PERSON] записаний [PERSON] (а.с. 16). Таким чином, фактично, [PERSON] прийняв спадщину у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дзержинським відділом РАЦСа 10.11.1987 року (а.с. 17). Після укладання шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » змінилося на « [PERSON] », про що, 11.03.2016 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №82 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 18). Позивач, [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Саяпіної І.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її батька [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.11.2020 року та рекомендовано звернутися до суду, через відсутність факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно (а.с. 26). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , надала суду свідчення про відомі їй обставини по справі, про те, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, позивач на момент смерті мешкала разом з батьком, доглядала його, мала ключі від спадкового будинку, та фактично спадщину прийняла. Факт прийняття спадщини [PERSON] підтверджується поясненнями позивача, показами свідків, в свою чергу, позивач прийняла фактично спадщину, оскільки мешкала разом з батьком на момент його смерті, доглядала його та прийняла в управління спадкове майно. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана ухвалою суду від приватного нотаріуса КМНО Саяпіної І.Г., судом встановлено, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач, інших спадкоємців немає. Згідно до відповіді, надісланої на виконання ухвали суду державним нотаріусом Третьої КДНК, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 36-44). Крім того, від третьої особи - [PERSON] на адресу суду надійшла заява про те, що остання не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за її онукою [PERSON] , на спадщину не претендує, просить суд позовну заяву задовольнити. Таким чином, за сукупності встановлених судом фактів та досліджених доказів, прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог позивача. Мотивувальна частина. Позиція суду та застосовані норми права щодо питання визнання права власності в порядку спадкування за законом. Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має керуватися положеннями статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. На підставі досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що в порядку статті 549 ЦК УРСР 1963 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері ( проживав постійно у даному будинку з матір ю на момент її смерті), але не встиг оформити спадщину та помер), після його смерті якого, спадщину прийняв його син [PERSON] , який помер [INFO] , після його смерті, спадщину прийняв його син, [PERSON] , який проживав разом з ним, але оформити після нього не встиг та помер [INFO] . Що стосується спадкових прав Позивача, суд керується положеннями ЦК 2004 року, оскільки спадщина відкрилась у 2015 році. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичною особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою ст. 1233 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261, 1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Частиною першої ст. 1269 ЦК України унормовано, що у випадку , коли особа постійного не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Як вбачається зі ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті батька позивача відкрилась спадщина. Позивач постійно проживала зі спадкодавцем, у тому числі й становм на дату смерті - [INFO] . За законом спадкодавцями першої черги є позивач. Інших спадкоємців, які б звертались із заявою про прийняття спадщини або приняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України - не встановлено. Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач постійно проживала зі спадкодавцем на момент смерті та в подальшому звернулась із заявою про прийняття спадщини, а не відмовилась від неї, підстав для визначення додаткого строку не вбачається. За таких обставин слід встановити факт постійного проживання [PERSON] на момент смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та відмовити останній в наданні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] ., оскільки такі вимоги є взаємовиключними. Крім того, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] є передчасними, оскільки нотаріусом не виносилась постанова про відмову у видачі свідоцтва на права на спадщину. За таких обставин, права [PERSON] на спадкове майно не порушені, а встановлені рішенням суду факти сприятимуть реалізації права на спадкування. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодуванням судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial