Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], зацікавлена особа - орган опіки та піклування Канівського міської ради про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона є бабусею неповнолітнього [PERSON], [INFO], який повністю знаходиться на її утриманні. Відповідачі є його батьками. Шлюб між батьками дитини не зареєстрований. Батько дитини встановив батьківство, що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства від 23.10.2001р., серія [NUMBER]. Батьки дитини разом не проживають, вихованням та утриманням сина не займаються. Місце проживання матері дитини невідоме. Батько дитини створив нову сім'ю, не цікавиться дитиною. До того ж, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в дитячій консультації з діагнозом: диспластична кардіопатія, підвищена вгодованість та потребує дієтичного збалансованого вітамінізованого харчування, але батьки матеріальної допомоги не надають, не цікавляться здоров'ям дитини. Крім того, згідно з виконавчим листом виданим Канівським міськрайонним судом Черкаської області мати дитини, [PERSON], зобов'язана сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2015 і до повноліття дитини. Але жодного разу аліменти так і не надходили. Враховуючи вищевикладене, позивач змушена звернутись до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття та судові витрати, пов'язані з поданням позову до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, просить справу розглядати без його участі, згідний, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], про що свідчить написана власноруч заява відповідача (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, день і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила. Представник органу опіки та піклування Канівського міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та вважає, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, так як це не суперечить інтересам дитини, оскільки відповідачі від виконання своїх обов'язків по вихованню сина ухиляються, станом його утримання не цікавляться, не відвідують його, та стягнути з них аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього [PERSON] у вказаному позивачкою розмірі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з пп. 15, 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 23.10.2001 року вбачається, що [PERSON] визнаний батьком дитини - [PERSON], який народився [INFO]. (а.с.19). [PERSON] народився [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2016р., де в графі батько зазначено - [PERSON], а в графі мати - [PERSON] (а.с.19). З інформації голови квартального комітету № 3 [PERSON] стало відомо, що коли [PERSON] виповнилось 2 роки, його мати - [PERSON] поїхала в м.Київ на навчання, а дитину залишила на виховання своїм батькам. Але через ведення сім'єю [PERSON] негативного способу життя, через деякий час [PERSON] став проживати разом із [PERSON] та [PERSON], де і проживає до цього часу (а.с.27). З довідки, яка видана адміністрацією навчального закладу - Канівською гімназією ім..Івана Франка від 26.01.2016р. №16, де навчається [PERSON], [INFO], стало зрозуміло, що всі питання по навчанню та вихованню [PERSON] вирішуються лише [PERSON], бабусею [PERSON]. Батьки участі у вихованні дитини не беруть, школу жодного разу не відвідували, життям дитини не цікавилися (а.с.21). При матеріалах справи маються пояснення знайомих та сусідів, згідно яких - [PERSON], [INFO] проживає разом із [PERSON] та [PERSON] (бабусею та дідусем) змалку. Матір дитини жодного разу за місцем проживання бабусі і дідуся не бачили. Батько раніше приїжджав дуже часто, але останні два роки практично його не видно. Вихованням та утриманням дитини займаються бабуся та дідусь (а.с.28-31). Крім того, позивач [PERSON] зверталась із заявою до начальника служби у справах дітей Канівського міськвиконкому з проханням допомогти залучити батьків неповнолітнього [PERSON] до участі у вихованні та утриманні сина, оскільки батьки ніяким чином не проявляють зацікавленості до дитини (заява від 06.10.2015р. а.с.34), але мати - [PERSON] до цього часу так і не з'явилась. 17 лютого 2016 року прийнято рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 63 "Про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини Канівського міськвиконкому про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]» (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки, ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків підтвердилось в судовому засіданні, а також, проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина буде відповідати меті цього заходу: захист інтересів дитини та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також те, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в дитячій консультації з діагнозом: Диспластична кардіопатія, підвищена вгодованість та потребує дієтичного збалансованого вітамінізованого харчування, що тягне за собою значні матеріальні витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з кожного, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне відкликати виконавчий лист 697/1568/15-ц від 26.10.2015р. виданий Канівським міськрайонним судом Черкаської області, який знаходиться на виконанні у відділі ДВС Канівського МРУЮ згідно якого [PERSON], зобов'язана сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина в сумі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 05.08.2015 і до повноліття дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved