Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором №НАL2АЕ000075612 від 10.04.2008 року у розмірі 15194 грн. 40 коп. [PERSON] в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», в якому просить суд визнати зобовязання по кредитно-заставному договору №НАL2АЕ000075612 від 10.04.2008 року виконаними, а сам договір таким, що припинив свою дію. В обґрунтування первісного позову позивач зазначив, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 10.04.2008 року уклали кредитам: договір № НАL2 АЕ000075612. Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов язався надати відповідачу кредит у розмірі 19700,29 доларів на термін до 09.04.2013 р.. а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки т в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошті (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається і заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідні кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі ш місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором № НАL2 АЕ0000756122. Таким чином, на думку позивача, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним Договором не виконав.У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 21.01.2016 року має заборгованість - 616,16доларів США, яка складається з наступного: 181,78 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 395,38 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором:а також штрафи відповідно до Договору: 10,14 [Долар США] - штраф(фіксована частина).28,86 [Долар США] - штраф (процентна складова). В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] зазначив, що розрахунок заборгованості за кредитним договором, є фактично боргом [PERSON] за резервування ресурсів, обрахованого до 10 квітня 2013 року. Те, що спір стосується саме плати за резервування ресурсів, а не заборгованості по кредиту та відсотках за користування ним, свідчить зміст первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та наданого розрахунку заборгованості. Згідно наданих матеріалів ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.01.2016 року заборгованість [PERSON] по кредиту та відсотках відсутня. 10 квітня 2008 року між «ПриватБанком» та [PERSON] було укладений кредитно-заставний договір №НАL2АЕ000075612, за яким останній отримав кошти в сумі 19700,30 доларів США, процентна ставка 12,12 % річних, терміном до 09.04.2013 року. Щомісячний платіж становив 467.05 долар США. Відповідно п. 4.3. договору позичальник сплачує Банку винагороду, в розмірах й у строки, що зазначені в п. 17.1.7 даного договору. Якщо згідно із статтею 17.17 Договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі (вказаному в п. 17.1.7 Договору") і сплачується щомісяця від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення. При цьому, незалежно від кількості днів, що минули від дня закінчення останнього Періоду Сплати до дня остаточного погашення Кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену Заборгованість не проводиться. Зокрема, п. 17.1.8, а п. 17.1.7 та п. 17.17, на які є посилання в п. 4.3. договору, визначені винагороди: позичальник має сплатити банку винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 486, 26 дол. США; винагороду за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до п. 16.9 договору; винагороду за резервування ресурсів у розмірі 2,52 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Згідно пункту 6.4.2. договору позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту. При цьому позичальник зобовязаний сплатити банку суму процентів, суму винагород, відповідно до статті 17.1. договору, неустойку, (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банка виникли підстави для стягнення неустойки згідно ст. 14 договору. Станом на 27.09.2011 року, відповідно вимог п.6.2.9. щодо здійснення останнього платежу, в приміщенні філії «Харківське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» і відділення № 72) за адресою: м. Харків, вул. Маломясницька, 2А, при участі представника кредитного відділу банку та представника служби безпеки банку (на імя Сергій) здійснено дострокове погашення кредиту за кредитно-заставним договором № НАL2АЕ0000756122 від 10.04.2008 року в розмірі 11804,69 доларів США (сума з урахуванням кредиту, відсотків, пені, винагород та інше). Тобто, 27.09.2011 року позичальником достроково в повному обсязі виконано зобов'язання за кредитно-заставним договором № НАІ2АЕ000075612 від 10.04.2008 року, відповідно вимог п. 6.4.2. та 6.2.9. договору. Станом на 16.10.2011 року заборгованість за кредитом, відсотками та комісіями - 0. Відповідно розрахунку та копіям чеків загальна сума, сплачена [PERSON] на виконання кредитно-заставного договором № НАL2АЕ0000756122 від 10.04.2008 року, станом на 27.09.2011 року становить 34008.36 доларів США. Нарахування винагороди за резервування ресурсів в даному випадку повинно здійснюватися у відповідності з п.4.3. кредитно-заставного договору, тобто лише до дня повного погашення кредиту за фактичну кількість днів резервування коштів, оскільки у випадку повного погашення кредиту позичальник виконавши своє зобов'язання втрачає потребу у подальшому використанні зарезервованих коштів. Після дострокового погашення кредиту, банк не має підстав для нарахування винагороди за резервування ресурсів та вимагати їх сплати. Позивач вважає дії ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірними щодо визначення йому до сплати комісії за резервування ресурсів, оскільки ним за період з 10.04.2008 р. по 27.09.2011 р., тобто за весь час фактичного резервування банком коштів, в повному обсязі сплачено винагороду за резервування коштів, як це передбачено п. 17.1.8 договору від 10.04.2008 року, що підтверджується графіком погашення кредиту. Таким чином банк давши кредит в сумі 19700,30 доларів США після його дострокового погашення отримав 34008.36 доларів США. та не поніс ніяких збитків. На думку позивача за зустрічним позовом, дії ПАТ КБ «ГІриватбанк», повязані з нарахуванням комісії за резервування ресурсів після повного погашення кредиту та відсотків по ньому є неправомірними, оскільки позивачем за зустрічним позовом, за період з 10.04.2008 р. по 27.09.2011 р., тобто за весь час фактичного користування кредитними коштами та фактичного резервування банком коштів, в повному обсязі сплачено винагороду за резервування коштів, як це передбачено п. 17.1.8 договору від 10.04.2008 року, що підтверджується графіком погашення кредиту. Крім того, як вказано вище, банк давши кредит в сумі 19700,30 доларів США після його дострокового погашення отримав 34008,36 доларів США. та не поніс ніяких збитків. У судовому засіданні представник позивача ПАТ «КБ ПриватБанк» первісні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлені такі факти і відповідні\~\~їм правовідносини, які регулюються\~\~ ст.ст.\~531,\~598,\~599,\~625,\~1048-1050 ЦК України,Законом України «Про захист прав споживачів», кредитним договором № № НАL2АЕ0000756122 від 10.04.2008 року \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~ст.531 ЦК України\~боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.598 ЦК України\~зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення\~\~ зобов'язання\~\~ на\~\~вимогу\~\~однієї\~\~із\~\~сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~ст.599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням,\~\~проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем споживачеві на придбання продукції. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 10 квітня 2008 року між «ПриватБанком» та [PERSON] було укладений кредитно-заставний договір №НАL2АЕ000075612, за яким останній отримав кошти в сумі 19700,30 доларів США, процентна ставка 12,12 % річних, терміном до 09.04.2013 року. Щомісячний платіж становив 467.05 долар США. Згідно п. 4.3. договору позичальник сплачує Банку винагороду, в розмірах й у строки, що зазначені в п. 17.1.7 даного договору, яка встановлюється у фіксованому розмірі і сплачується щомісяця від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення. При цьому, незалежно від кількості днів, що минули від дня закінчення останнього Періоду Сплати до дня остаточного погашення Кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену Заборгованість не проводиться. Зокрема, у п. 17.1.8, а п. 17.1.7 та п. 17.17, на які є посилання в п. 4.3. договору, визначені винагороди: позичальник має сплатити банку винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 486, 26 дол. США; винагороду за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до п. 16.9 договору; винагороду за резервування ресурсів у розмірі 2,52 % річних від суми зарезервованих ресурсів. Згідно пункту 6.4.2. договору позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту. При цьому позичальник зобовязаний сплатити банку суму процентів, суму винагород, відповідно до статті 17.1. договору, неустойку, (штраф, пеню), якщо на момент дострокового погашення кредиту (частини кредиту) у банка виникли підстави для стягнення неустойки згідно ст. 14 договору. Станом на 27.09.2011 року, відповідно вимог п.6.2.9. щодо здійснення останнього платежу, в приміщенні філії «Харківське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» і відділення № 72) за адресою: м. Харків, вул. Маломясницька, 2А, здійснено дострокове погашення кредиту за кредитно-заставним договором № НАL2АЕ0000756122 від 10.04.2008 року в розмірі 11804,69 доларів США (сума з урахуванням кредиту, відсотків, пені, винагород та інше). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.8\~ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат. Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, повязаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом. Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, повязану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі кострового повернення споживчого кредиту, є нікчемною. Отже, сплата винагороди за резервування кредитних ресурсів не є самостійним зобовязанням за вказаним кредитним договором, а є похідним від основного кредитного зобовязання, у звязку з виконанням позивачем за зустрічним позовом обовязку повернення суми кредиту у відповідача після цього відпала потреба у резервуванні таких ресурсів, і відповідно до останнього по нарахуванню такої винагороди неправомірні, оскільки ним фактично поставлено питання про сплату винагороди за послугу, яка вже надається. Суд, враховуючи ту обставину, що позивач згідно кредитного договору за графіком погашення кредиту резервує ресурси у фіксованій сумі на конкретну дату погашення боргу за кредитом, то його право на одержання такої винагороди залежить від наявності у боржника непогашеного залишку кредиту. В судовому засіданні встановлено, що позивач за зустрічним позовом достроково погасив перед відповідачем кредитну заборгованість, а тому останній не має підстав для нарахування та вимагання виплати винагороди за резервування ресурсів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтвердженні належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Outcome: partial