Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Лозівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просить скасувати арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис від 11.04.2006 року за №3088877 про арешт будинку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку. Будинок отримав в дар від своєї матері [PERSON], який належав їй згідно рішення Лозівського народного суду Харківської області від 08.04.1986 року. В листопаді 2018 року вирішив продати оспорюваний будинок та звернувся до Лозівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Харківській області для оформлення угоди, проте йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на будинок накладено арешт та заборона на нерухоме майно. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10.09.2018 року виявлена заборона на нерухоме майно [PERSON]: а саме арешт нерухомого майна від 11.04.2006 року за №3088877, реєстратор - Лозівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження - повідомлення б/н від 22.04.1966, Лозівський автомобільний парк, об'єкт обтяження - будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Тобто вбачається, що боржником є виключно [PERSON], який не має ніякого відношення до оспорюваного будинку. [PERSON] був сусідом, який мешкав за адресою: [ADDRESS], і на даний час є померлим. Отримати свідоцтво про смерть для підтвердження або спростування факту смерті [PERSON] позивач не має можливості, оскільки не являється родичем померлого, а звернення до сина [PERSON] з проханням надання відповідного свідоцтва є марними. В усному порядку позивач звернувся до державного нотаріуса щодо зняття заборони на оспорюваний житловий будинок, проте йому було відмовлено у знятті заборони відчуження, оскільки ним не надано відповідний документ щодо можливості зняття заборони відчуження спірного майна. Вважає, що заборона відчуження належного йому майна порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно користуватися та розпоряджатися майном, а саме позбавляє можливості переоформити будинок на іншу особу. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності, просив справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Позивач є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області від 16.12.2005 року, зареєстрованого в Лозівському бюро технічної інвентаризації 17.03.2006 року за №2596 в реєстровій книзі 6-дод. (а.с.7-8). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10.09.2018 року позивачу - [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. На майно позивача є обтяження, зареєстроване Лозівської державною нотаріальною конторою 11.04.2006 року за реєстраційним номером обтяження 3088877, підстава обтяження - повідомлення, б/н, 22.04.1966 року, Лозівський автомобільний парк, власник - [PERSON], тип обтяження - заборона на нерухоме майно (а.с.16). Листом державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, в.о. державного нотаріуса Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошничено О.М. №1558/02-32 від 03.10.2018 року позивачу було відмовлено у знятті заборони відчуження будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки ним не надано відповідний документ щодо можливості зняття заборони відчуження, та запропоновано звернутися для захисту своїх прав до суду (а.с.17). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, заборона відчуження майна, яке належить на праві приватної власності [PERSON], порушує права та законні інтереси позивача як власника, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. З огляду на те, що із зазначених вище обставин у своїй сукупності не вбачається підстав для накладення заборони відчуження майна, яке належить на праві приватної власності [PERSON], вимога позивача не порушує нічиїх прав та обов'язків і не суперечить вимогам діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову. Процедура припинення обтяження нерухомого майна врегульована нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року №868. Тому позивач правомірно ставить вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт спірного майна. Крім того, представником відповідача не повідомлено суд щодо наявності будь-якої обставини, яка б перешкоджала здійсненню судового захисту прав позивача саме таким шляхом, не повідомлено суд й про наявність підстав для збереження запису про обтяження цього майна позивача. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що накладення арешту на спірний будинок [PERSON] є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власника нерухомості, а також відсутності підстав для такого арешту, суд вважає за необхідне задовольнити позов та звільнити майно з-під арешту.

Outcome: approved