Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] про відшкодування шкоди майну, завданої неналежним виконанням зобов'язання, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2014 року між сторонами було укладено договір зберігання належного позивачу на праві власності автомобілю KIA CERATO, державний номер [NUMBER], на автостоянці за магазином «Амстор» по вул. Нагнибіди в м. Запоріжжі, що підтверджується квитанцією №1155. 24.09.2014 року на автостоянці відбулось падіння навісу внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні ушкодження на суму 25124,60 грн. Просить суд стягнути з відповідача завдані збитки та 500,00 грн. за проведення експертизи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки вони є незаконними та безпідставними, про що надав заперечення на позовну заяву. В своїх поясненнях зазначив, що 24.09.2014 року під час стихійного лиха, що обрушилось на м. Запоріжжя, шквальним вітром зірвало багатометровий металевий навіс для автомобілів на автостоянці на перехресті вул. Нагнибіди та пр.40 річчя Перемоги, перекинуло його через дахи гаражів на відстань більше десятків метрів та кинуло на автомобілі, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль відповідача, про що було складено акт від 24.09.2014 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль KIA CERATO, державний номер [NUMBER]. Автомобіль позивача знаходився на стоянці відповідача на підставі договору №08 від 01.01.2010 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 1155 від 22.08.2014 року, відповідно до якої [PERSON] сплатив кошти за послуги охорони автомобіля за вересень 2014 року, в розмірі 180,00 грн. 24.09.2014 року на автостоянці ТОВ «ОДА Бизон» за магазином «Амстор» по вул. Нагнибіди в м. Запоріжжі, відбулось падіння металевого навісу. В наслідок даної події автомобіль позивача KIA CERATO, державний номер [NUMBER], відповідно до звіту №225 про оцінку автомобіля від 23.10.2014 року отримав механічні ушкодження на суму 25124,60 грн. Відповідно до акту від 24.09.2014 року ТОВ «ОДА Бизон» та позивач підтвердили факт обрушення металевих конструкцій навісу для автотранспорту в результаті штормового вітру, внаслідок чого автомобіль KIA CERATO, державний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження. З листа Запорізького обласного центру з гідрометеорології №27-30/2604 від 23.12.2014 року вбачається, що 24 вересня 2014 року в м. Запоріжжі були зареєстровані стихійні гідрометеорологічні явища: - максимальна швидкість вітру 28 м/с, дуже сильний дощ. Сума опадів склала 459% від місячної норми. Відповідно до протоколу засідання експертної комісії з визначенням рівнів та класів надзвичайних ситуацій ДСНС України від 15.10.2014 року №20/09-14 подія, яка виникла 23-24.09.14 року на території Запорізької області (у т.ч. м. Запоріжжя), визнана надзвичайною ситуацією природного характеру регіонального рівня (код-20331 - надзвичайна ситуація, пов'язана з сильним вітром (швидкістю 25 м/с і більше), охоплюючи шквали і смерчі), про що зазначено в листі Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області №01/7-2/1559 від 27.02.2015 року. За таких обставин суд вважає, що у даному випадку між сторонами виникли правовідносини, як між фізичною особою та платною автостоянкою, які в свою чергу повинні регулюватись "Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках» № 115, Затвердженими Постановою КМ України 22.01.1996р., відповідно до п. 27, яких - автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 942, ч. 1, 2 ст. 949 ЦК України, зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Згідно із ч.2 ст. 950 ЦК України професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.. Згідно ст. 977 ЦК України якщо зберігання автотранспортних засобів здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності, такий договір є публічним. За договором зберігання транспортного засобу в боксах та гаражах, на спеціальних стоянках зберігач зобов'язується не допускати проникнення в них сторонніх осіб і видати транспортний засіб за першою вимогою поклажодавця. Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном). У відповідності до п.8 «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», які затверджені Постановою КМУ №115 від 22.01.1996 року, відповідальність за охорону транспортних засобів та майна, що тимчасово або постійно знаходиться на території автостоянки, за додержання санітарних і пожежних правил, інших вимог несуть працівники автостоянки. Працівники автостоянки зобов'язані надавати послуги з дотриманням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», знати і виконувати ці Правила. Відповідно до ч.6 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальність за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Згідно ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до положень ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За викладених обставин суд вважає, що між сторонами фактично виник публічний договір щодо оплатного зберігання автотранспорту, якому внаслідок непереборної сили, а саме сильним вітром (швидкістю 25 м/с і більше) завдано механічні пошкодження. Тобто, належних та неспростовних доказів того, що механічне пошкодження автомобіля KIA CERATO, державний номер [NUMBER], сталось 24.09.2014 року внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором зберігання, суду не надано. Інших доказів позивачем суду не надано. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведені належним чином, а тому задоволенню не підлягають. Судові витрати не підлягають стягненню з відповідача згідно ст.88 ЦПК України, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed