Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Закарпатгаз" про захист прав споживача з газопостачання. Позов мотивував тим, що неправомірними діями представників відповідача по припиненню газопостачання до його помешкання, порушені його права як добросовісного споживача природнього газу. Просив суд визнати дії відповідача протиправними, зобов"язати відновити газопостачання та стягнути на свою користь 5000 гривень моральної шкоди та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень. В процесі розгляду справи у суді позивач відмовився від позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача Кіндрат О.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, пояснивши, що при проведенні планової перевірки щільності внутрішньо- будинкових газопроводів по вул.Дружби та Коротка в смт.Воловець, було виявлено у відповідача газоспоживне обладнання (комбінований котел), на який відсутня технічна документація, а монтажні роботи виконані з порушенням низки пунктів Державних будівельних норм, в результаті чого у відповідності до Правил надання населенню послуг з газопостачання та "Положення про технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення", було проведено відключення газопостачання у квартирі позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до пункту 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним підприємством відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. Встановлено, що правовідносини між сторонами врегульовано типовим договором про надання послуг з газопостачання (а.с.10-12). Відповідно до акту №б/н про припинення (обмеження) газопостачання, складеного представниками ПАТ «Закарпатгаз» 30.08.2013 року у квартирі позивача [PERSON] за адресою [ADDRESS], було припинено газопостачання шляхом перекриття і опломбування комбінованого газового котла. Причиною припинення газопостачання до комбінованого газового котла зазначено «самовільно встановлено комбінований котел» (а.с.7). У робочому проекті на газифікацію квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 2004 року зазначено про підключення приладів ПГ4, котла «Beretta» (а.с.8-12). Згідно п.6 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» у разі виникнення підстав для припинення газопостачання газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання. Представники ПАТ «Закарпатгаз» не поінформували позивача про припинення газопостачання, а під приводом проведення ремонтних робіт, що підтверджується оголошенням (а.с.20) здійснили відключення комбінованого газового котла у квартирі позивача від газопостастачання. На підтвердження позову щодо неправомірних дій ПАТ «Закарпатгаз» з припинення газопостачання позивач надав рішення виконавчого комітету Воловецької селищної ради №122 від 18/09/2003 року «Про надання дозволу на встановлення індивідуального опалення у квартирі», з якого вбачається, що позивачу [PERSON] надано дозвіл на автономне опалення квартири з переобладнанням системи опалення. Згідно з актом на встановлення котла від 04.01.2005 року, складеного контролером ПАТ «Закарпатгаз» [PERSON] в присутності власника [PERSON] у квартирі позивача було встановлено котел-колонку «Беретта» (а.с.8). Враховуючи викладене, суд приходить по висновку, що твердження представника відповідача про самовільне підключення комбінованого газового котла позивачем у своїй квартирі не відповідає обставинам справи. Суд відхиляє також доводи представника відповідача про те, що монтаж комбінованого газового котла та його експлуатація здійснювалися з порушенням чинних норм і правил, що становили небезпеку створення аварійної ситуації. Обставини на які покликалася представник відповідача не підтверджено доказами. З викладеного суд дійшов висновку, що дії ПАТ «Закарпатгаз» з припинення газопостачання до квартири позивача є неправомірними, та порушують права позивача, як споживача послуг з газопостачання, що визначені договором між сторонами. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Вирішуючи позов на користь позивача суд визнає, що для відновлення порушених прав позивача [PERSON] скасування акта про припинення газопостачання не є належним способом захисту прав, оскільки права позивача захищаються шляхом покладення на відповідача обовязку відновити газопостачання до квартири у повному обсязі. Позовні вимоги в частині відшкодування 2000 гривень витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. В ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» закріплено, що розмір витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як видно з матеріалів справи, 18.09.2013 р. позивач уклав з адвокатом [PERSON] Договір про надання юридичних (адвокатських) послуг, проте в справі відсутній розрахунок на підтвердження сплати позивачем вказаної суми, а квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 18.09.2013 року не можна визнати як доказ відповідності фактично понесених позивачем витрат на правову допомогу- граничному її розміру, встановленому законом. Таким чином, позов в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Розподіл судових витрат слід вирішити на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial