overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просив встановити факт сумісного проживання його разом з матір'ю [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], в квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування після смерті матері. Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, позовні вимоги підтримали, справу просили розглядати за їх відсутності, про що представник позивача надав відповідну письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], [INFO], після смерті якого відкрилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] Ще при житті мати залишила заповіт реєстр №417 від 13.02.2009 р. на ім'я позивача, яким заповіла йому усе своє майно. При зверненні до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори Аббасова Е.І. щодо оформлення спадщини, позивачу було надано відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропущеним 6-ти місячним строком подання заяви. З моменту смерті [PERSON] та до теперішнього часу позивач відкрито володіє та управляє спадковим майном. На день смерті матері позивач проживав разом із нею, однак не зареєстрував своє місце проживання разом із матір'ю. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право власності на земельну ділянку № 15, площею 0,0665 га, кадастровий номер 7425585500:05:000:4015, що розташована на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в садівничому товаристві "Октябрьський", мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена земельна ділянка була набута у власність його тіткою [PERSON] за договором купівлі-продажу, але за життя тітка передачу прав на вказану земельну ділянку на своє імя не переоформила, тому він позбавлений можливості, як спадкоємець за заповітом, оформити спадщину на на своє імя. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнає. Представник третьої особи СТ "Октябрьський" в судове засідання не з"явився, надав через канцелярію суду заяву, про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечую.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 р. по 30.06.2015 р., яка була оформлена в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в сумі 18786,75 грн., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 р. по 30.06.2015 р., яка була оформлена в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, в сумі 18786,75 грн. При зверненні до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців які фактично прийняли спадщину та отримати такі дані неможливо, так як органи, які мають право їх видавати, знаходяться у м. Алчевську, тобто на території, яка тимчасово непідконтрольна владі України, та відповідно позивачем пропущений термін подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування" вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 768,4 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому пояснив, що 06 жовтня 2012 року було зареєстровано шлюб із відповідачем Родаківською селищною радою Слов"яносербського району Луганської області, актовий запис № 42. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд розірвати шлюб, з тих підстав, що шлюбні відносини між ними припинені з березня 2020 року, вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Тому, між ними втрачене почуття любові та взаємоповаги. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Також у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3) сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2012 року. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7) сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . У відповідності до вимог ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно ст. 12 СК України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Між сторонами втрачене почуття любові та взаємоповаги, шлюбні стосунки між ними припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідач позов визнала. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити шлюбне. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо перепланування квартир № 204 та № 205 по [ADDRESS]; просив зобов"язати [PERSON] за власний рахунок повернути приміщення квартир до попереднього стану, який існував станом на 11 червня 2007 року. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 червня 2007 року ЗАТ "Альфа - банк" та [PERSON] уклали кредитний договір. З метою забезпечення виконання зобов"язань між сторонами кредитної угоди було укладено договір іпотеки, предметом якої було дві квартири: №204 та № 205 по [ADDRESS]. Умови кредитного договору належним чином не виконувались і позивачем були отримані виконавчі листи про примусове стягнення заборгованості, проте реалізувати виконання рішення суду позивач не може, оскільки в заставних квартирах було здійснено капітальне перепланування. Позов не може бути задоволений, оскільки позивач має підтвердити те, що зроблені зміни в квартирі призвели до порушення його права, крім того, позивач мав надати докази щодо своїх підтверджень щодо перепланування двох квартир в одну. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порядку ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 58-59ЦПК України. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов"язання привести приміщення у попередній стан, відповідно не доведені та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 04.09.1999 року. В обгрунтування позовних вимог, позивач вказав, що шлюб містить лише формальний характер, сім"я фактично розпалась, примирення з відповідачем неможливе. У позовній заяві також міститься клопотання позивача про розгляд справи без його участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розлучення. З урахуванням того, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. ст. 158, 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 04.09.1999 року, зареєстрованому Іванківською сільською радою народних депутатів Андрушівського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №5. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO]. Згідно ст. 51 Конституції України\~ та\~ ст. 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ ст. 55 СК України\~ дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.07.2011 року в Новоівницькій сільській раді, Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 3 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Посилався на те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Відповідачка не була доброю матірю та вірною дружиною, близько шести місяців тому залишила позивача та сина. На даний час відповідачка не цікавиться родиною та сином, який проживає з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших утриманців не має, тому позивач вважає, що вона може сплачувати аліменти на утримання сина. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, зазначила , що позовні вимоги підтримують та просили задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з`явилася. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомла. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст. 169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у її відсутність на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Відповідачка є матір`ю дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Із довідки виданої Новоівницькою сільською радою № 202 від 01.02.2016 року видно, що разом з позивачем [PERSON] проживає його дитина [PERSON], [INFO] та знаходиться на його утриманні (а.с. 7). Із позовної заяви видно, що сторони більше шести місяців проживають окремо, відповідач залишила родину та не цікавиться нею, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що спільне проживання сторін та збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач зобов`язана виплачувати дитині аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. та на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив\~ розірвати шлюб з відповідачем укладений 16.02.2016 року виконавчим комітетом Зарубинецької сільської ради, Андрушівського району, актовий запис № 1. При цьому зазначив, що мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили взаєморозуміння, повагу, довіру, мають різні погляди на сім"ю та ведення спільного господарства, останім часом подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. З врахуванням зазначених обставин сімейного життя позивач вважає, що подальше спільне життя разом неможливе. В попереднє судове засідання позивач направив заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просив шлюб з відповідачем розірвати, зазначивши, що збереження сім'ї неможливе, строк на примирення надавати не потрібно. Відповідач в попереднє судове засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України ухвалення в попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт укладення шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9).Із пояснень викладених у позовній заяві та поданих позивачем та відповідачем заяв вбачається, що сторони проживають окремо та наміру відновлювати подружні стосунки не мають. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачем укладений 28.01.2012 року Новоівницькою сільською радою, Андрушівського району, Житомирської області, актовий запис № 1. При цьому зазначив, що в шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя погіршилося, що в результаті призвело до припинення шлюбних відносин. З початку 2016 року сторони проживають окремо, вони мають протилежні погляди на сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, вихованням дитини займається відповідачка. З врахуванням зазначених обставин сімейного життя позивач вважає, що подальше спільне життя разом та примирення неможливе. Позивач направив заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просив задоволити. Відповідач в судове засідання направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Факт укладення шлюбу між сторонами та народження дитини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження (а.с. 3-4). Із пояснень викладених у позовній заяві та заяв сторін вбачається, що сторони проживають окремо та наміру відновлювати подружні стосунки не мають. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, подальше спільне проживання подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 01.10.2008 року відділом РАЦС Печерського РУЮ у м.Києві, актовий запис № 1035. Посилався на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Подальше спільне життя його та відповідача, збереження їхнього шлюбу суперечить його інтересам, що мають істотне значення. Перебування у шлюбі не буде грунтуватися на вільній згоді позивача. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим. В підготовче судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просив задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01.10.2008 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 21). Із матеріалів позовної заяви та наданих сторонами заяв про розгляд справи у їх відсутність, вбачається, що спільне проживання сторін неможливе, наміру відновлювати подружні стосунки вони не мають. Згідно ч.2 ст.112 СК України - Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що спільне проживання сторін та збереження сім"ї стали неможливими, а тому їхній шлюб необхідно розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved