Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання відповідача таким, який втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на такі обставини. Позивач є власником зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1993 року. Позивач зареєстрований за вказаною адресою разом із матір'ю та сином, починаючи з 1979 року. Відповідач зареєстрований за адресою спірної квартири з 15 лютого 2006 року, однак, починаючи з 2010 року, внаслідок непорозумінь між сторонами, відповідач за адресою спірної квартири не проживає. Наявність зареєстрованого за адресою спірної квартири відповідача порушує права позивача як власника, у зв'язку із чим останній змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом опублікування оголошення в пресі про виклик до суду, поважних причини неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Позивач надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 29 листопада 1993 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво видане на підставі розпорядження № 31504 від 29 листопада 1993 року, зареєстроване і записано у реєстрову книгу за № 19-504. Відповідно до витягу з домової книги про склад сім'ї, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] з 18.07.1979 року, [PERSON] з 18.07.1979 року, [PERSON] з 26.12.1996 року, [PERSON] з 15.02.2006 року. Втім, відповідач, починаючи з 2010 року за адресою спірної квартири не проживав, жодних речей відповідача в квартирі немає. Зазначене підтверджується актом мешканців будинку [ADDRESS] від 21 лютого 2014 року. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд враховує, що позивач щомісячно вносить платежі за обслуговування та ремонт квартири, комунальні та інші послуги, реєстрація місця проживання відповідача створює йому перешкоди у користуванні нею. Оскільки розрахунок частини експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих осіб за адресою спірної квартири, це створює перешкоди для позивача в здійснені ним права користування щодо неї. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, втім факт його реєстрації за вказаною адресою порушує права та законні інтереси позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно до ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає за адресою спірної квартири понад чотирьох років, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за адресою спірної квартири не проживає, ця квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою. За ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved