Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач в особі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення упущеної вигоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору оренди квартири від 17 вересня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 11-3572, квартира [ADDRESS] у період з 20 вересня 1994 року по 20 вересня 2014 року була передана в оренду [PERSON] Після завершення терміну дії договору та всупереч вимог п. 10 його умов відповідач не повернув орендоване майно, внаслідок чого позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, зобов»язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» квартирою [ADDRESS], та виселено даних осіб із вказаної квартири. Проте у період з 21 вересня 2014 року до теперішнього часу позивач внаслідок протиправних дій позбавлений права користуватися та розпоряджатися своїм майном - своєю трикімнатною квартирою загальною площею 81, 03 кв м, та можливості її здачі в оренду для отримання доходів. Вважає, що банк як власник житла не отримав доходів він можливої здачі житла в оренду (упущена вигода) на загальну суму 172 721 грн. 20 коп. з розрахунку 6 000 грн. 00 коп. на місяць з період з 21 вересня 2014 року по 13 лютого 2017 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 08 листопада 2016 року (а.с.27), позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на ст. 22 ЦК України. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 22 червня 2017 року, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у договірних/зобов"язальних правовідносинах. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно договору оренди квартири від 17 вересня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 11-3572, квартира [ADDRESS] у період з 20 вересня 1994 року по 20 вересня 2014 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» була передана в оренду [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідач відповідно до умов вказаного договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність їх виконувати, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Після завершення терміну дії договору та всупереч вимог п. 10 його умов відповідач не повернув орендоване майно, внаслідок чого позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року, зобов»язано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» квартирою [ADDRESS], та виселено даних осіб із вказаної квартири (а.с.36-44). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Проте у період з 21 вересня 2014 року до теперішнього часу позивач внаслідок протиправних дій [PERSON] щодо належного виконання договору та рішення суду позбавлений права користуватися та розпоряджатися своїм майном - своєю трикімнатною квартирою загальною площею 81, 03 кв м, та можливості її здачі в оренду для отримання доходів. Суд вважає, що банк довів той факт, що він як власник житла не отримав доходів від можливої здачі житла в оренду (упущена вигода) на загальну суму 172 721 грн. 20 коп. з розрахунку 6 000 грн. 00 коп. на місяць виходячи із середніх цін на ринку нерухомості щодо здачі в оренду житла за місцем розташування будинку, в якому розміщена спірна квартира, з період з 21 вересня 2014 року по 13 лютого 2017 року (а.с.7). Зазначений розрахунок суд приймає до уваги й покладає в основу рішення щодо визначення суми упущеної вигоди. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно п.2 ч.2 вказаної статті є: доходи, які особа моглаб реально одержати за звичайних обставин, якщо її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 590 грн. 82 коп., які підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 526, 610, 611, 623, 626, 629 ЦК України,

Outcome: approved