Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13649 грн. 40 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до вказаного договору Банк надав відповідачу кредит у сумі 10180 грн. 90 коп. 26.04.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» був укладений договір факторингу, таким чином банк передав позивачу право вимоги до [PERSON] Відповідач позивачу суму заборгованості та проценти не повернув. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Письмові матеріали справи містять заяви від представника позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Оскільки позивач у своїх письмових заявах не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів справи вбачається, що суд визнавав явку позивача обов'язковою (а.с.26, 27), разом з тим представник позивача в судове засідання не з'явився, 08.09.2014 року та 10.09.2014 року представник позивача двічі звертався до суду із заявою про проведення судового розгляду справи без участі представника позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 28 вересня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника. Відповідно до умов вказаного договору, Банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10180 грн. 90 коп. у тимчасове платне користування строком на 24 місяці, термін повернення 28.09.2013 року з цільовим використанням: на поточні потреби, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти у розмірі 20 % річних, комісія за обслуговування кредиту становить 234 грн. Датою видачі кредиту вважається списання коштів з позичкового рахунку. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивач не надав суду доказів видачі грошових коштів у розмірі 10180 грн. 90 коп., доказів списання грошових коштів з позичкового рахунку письмові матеріали справи не містять. Письмові матеріали справи містять копію витягу з договору факторингу № 20120426-к, укладений 26.04.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Кредит Колекшн Груп». Предметом вказаного договору є те, що Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціну продажу, розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги, боржників зазначених у реєстрі заборгованості (додаток № 1 до цього договору) в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що Факторові переходять права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитний договором. Разом з тим, суд звертає увага на те, що повний текст договору факторингу письмові матеріали не містять, а відтак дослідити в повному обсязі вказаний доказ суд позбавлений можливості. Як вбачається з копії акту прийому - передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу № 20120426-к від 26.04.2012 року, зазначено боржника [PERSON], сума боргу по кредиту (тіло кредиту) становить 9831 грн. 58 коп., загальна сума боргу складає 12399 грн. 98 коп. Однак, з чого складається загальна сума боргу встановити не має можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обв'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Письмові матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов'язанні. З розрахунку заборгованості неможливо встановити за який період позивач просить стягнути заборгованість. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кредит Колекшн Груп» є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed