Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що в 1983 року на підставі акту виконкому районної ради народних депутатів Каланчацького району від колгоспу «Каланчацький» йому було передано житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . В 2012 році даний будинок було зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим № 2070. Переселенський акт, на підставі якого було передано будинок, та який було видано відповідно до Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 31 травня 1973 року № 364, вважався правовстановлюючим документом. В даний час вказаний акт правовстановлюючим документом не вважається. Тому він, являючись власником будинку, належним чином не може розпорядитися ним. За таких обставин, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, є єдиним ефективним способом захисту його прав. Ухвалою суду від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено слухання справи до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій судом не вживалося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем, приходить до висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як вбачається з матеріалів справи, в 1983 року на підставі акту виконкому районної ради народних депутатів Каланчацького району від колгоспу «Каланчацький» йому було передано житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . В 2012 році даний будинок було зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим № 2070. Переселенський акт, на підставі якого було передано будинок, та який було видано відповідно до Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 31 травня 1973 року № 364, вважався правовстановлюючим документом. В даний час вказаний акт правовстановлюючим документом не вважається. Тому він, являючись власником будинку, належним чином не може розпорядитися ним. За таких обставин, звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, є єдиним ефективним способом захисту його прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає можливість визнання права власника майна і в тому разі, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами або підлягає сумніву. На даний час позивач не може зареєструвати право власності на будинок в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється на підставі рішень судів, які набрали законної сили. Згідно Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Вказані обставини у комплексі з відсутністю заперечень проти задоволення позову у відповідача, щодо законного володіння [PERSON] житловим будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташовано в [ADDRESS] , і з врахуванням принципу справедливості, вказують на необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок з господарськими забовами та спорудами.

Outcome: approved