Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивує тим, що за час свого життя [PERSON] , [INFO] , склала заповіт на ім`я [PERSON] , що підтверджується витягом № 11713779 від 12.11.2007 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі. [INFO] [PERSON] померла, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис № 1739. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який їй належить на підставі права власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВСХ № 073585, посвідчене Ткачовою Л.П., державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 06.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1373 та угодою серії ВСХ № 073590, посвідченою Ткачовою Л.П., державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 06.06.2006 року, зареєстрованою в реєстрі за № 2-1382. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСХ № 073585 від 06.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1373, вбачається, що після смерті свого чоловіка [PERSON] ( [INFO] ), його дружина - [PERSON] за законом отримала у спадщину: 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями (адреса: [ADDRESS] , вартість: 15 021,67 грн.), 1/3 частину приватизованої земельної ділянки (загальна площа: 7,930 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість: 21 863,01 грн.), та аналогічні частки у спадщину отримали дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Згідно угоди серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1382, укладеної між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було досягнуто домовленості про розподіл часток спадщини у наступному вигляді: [PERSON] переходить у право особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 45 065,00 грн. (що становить частку власності у розмірі 1,0); [PERSON] та [PERSON] переходить у право особистої власності земельна ділянка, площею 7,930 га, розташована на території Криничуватської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю: 65 589,04 грн. (що становить частку власності у розмірі 1,0). Таким чином, за наслідком угоди серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1382, [PERSON] отримала у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з часткою у розмірі 1,0. Отже, єдиним власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . 14.07.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Людмили Володимирівни щодо видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки села Веселе Нікопольського району Дніпропетровської області, останнє місце проживання якої зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . На підтвердження права власності [PERSON] на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було надано: свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСХ № 073585, посвідчене Ткачовою Л.П., державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 06.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1373 та угода серії ВСХ № 073590, посвідченої Ткачовою Л.П., державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 06.06.2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1382. 14 липня 2020 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Людмилою Володимирівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2020 року обґрунтована тим, що угодою серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1382, [PERSON] на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить в цілому, а в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області зареєстровано право власності на 1/3 частку, а тому видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо. Таким чином, він позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON] ( [INFO] померла) і вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2020 року встановлено, що [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] . Інших спадкоємців на обов`язкову частку немає. Тобто, єдиним спадкоємцем на спадкове майно після смерті [PERSON] є він.Заповіт нечинним (недійсним) у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної від 14.07.2020 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Людмилою Володимирівною не визнавався. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі, право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається зі статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Після відкриття спадщини він від її прийняття не відмовився та з метою прийняття звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Людмили Володимирівни, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вже зазначалося, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.07.2020 року обґрунтована тим, що угодою серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року, зареєстрованою в реєстрі за № 2-1382, [PERSON] на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить в цілому, а в КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області зареєстровано право власності на 1/3 частку. З 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року. З цією метою інформація про об`єкти нерухомості, яка раніше містилася в 4 різних реєстрах (Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень об`єктів рухомого майна (у частині податкової застави об`єктів нерухомості), з 1 січня 2013 року мала бути перенесена до єдиного уніфікованого реєстру - Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідальним за ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є нещодавно створений орган - Державна реєстраційна служба, підпорядкована Міністерству юстиції України. Органи, які раніше були уповноважені реєструвати відповідні права, а саме: міські бюро технічної інвентаризації («БТІ»), відділення Державного агентства земельних ресурсів України, а також, частково нотаріуси, втратили свої права з реєстрації правовстановлюючих документів, речових прав і обтяжень. В результаті введення в дію нової системи реєстрації з 1 січня 2013 року реєстрація правовстановлюючих документів на нерухомість замінена реєстрацією відповідних речових прав та обтяжень. Таким чином, у КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області відсутня можливість внести відповідні зміни (усунути розбіжності) щодо розміру частки права власності з урахуванням вище вказаних документів до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вважає, що, з урахуванням усіх обставин справи, належним способом захисту його прав та інтересів є визнання права власності за ним. Через такі обставини звернувся до суду. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.105-106). Представник відповідача в судове засідання не з`явилаксь також, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.102). Третя особа до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1233 ЦКУ, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить їй на підставі права власності (а.с.12) та угодою серії ВСХ № 073590 (а.с.13). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСХ № 073585 від 06.06.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1373, вбачається, що після смерті [INFO] свого чоловіка [PERSON] . [PERSON] отримала у спадщину за законом: - 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями (за адресою: [ADDRESS] ); - 1/3 частину приватизованої земельної ділянки, загальною площею 7,930 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Аналогічні частки у спадщину отримали дочка позивачки та спадкодавця [PERSON] та їх син [PERSON] . Згідно угоди серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року, зареєстрованої в реєстрі за № 2-1382, укладеної між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було досягнуто домовленості про розподіл часток спадщини у наступному вигляді: - [PERSON] переходить у право особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями (що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - [PERSON] та [PERSON] переходить у право особистої власності земельна ділянка, площею 7,930 га, розташована на території Криничуватської сільської ради, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, за наслідком угоди серії ВСХ № 073590 від 06.06.2006 року [PERSON] отримала у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з часткою у розмірі 1,0. За час свого життя [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] (а.с.10). 14.07.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Гульбандян Л.В. щодо видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.14). Таким чином, позивач позбавлений можливості прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 Цивільного кодексу України). Позивач як спадкоємець за заповітом не має можливості оформити спадок за заповітом. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved