Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є опікуном [PERSON]., якій з 01.09.1998 року нараховується пенсія в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивачу стало відомо, що з 06.06.2006 року [PERSON] зареєстрована постійно і знаходиться на повному державному утриманні у Святошинському психоневрологічному інтернаті. Відповідач не повідомила позивача про даний факт та продовжувала безпідставно отримувала кошти з державного бюджету України у період з 01.07.2006 року по 30.06.2013 року. З метою досудового врегулювання даного спору, позивачем направлялись листи з вимогою повернути кошти, проте останні були залишені відповідачем без уваги. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, де просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення /а.с.40/. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила та не просила розглянути справу в її відсутність, тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення за згодою представника позивача заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. В головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває на обліку та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"»(Далі - Закон)[PERSON], якій пенсія призначена відповідно до Закону з 01.09.1998 /а.с. 5/. Протягом першого кварталу 2007 року Управлінням Служби безпеки України по м. Києву та Київській області до головного управління було передано пенсійні справи військовослужбовців в тому числі і пенсійна справа [PERSON] Розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації м. Києва від 28.01.1999 № 38 гр. [PERSON] призначено опікуном над недієздатною матір'ю гр. [PERSON], 1941 року народження, оскільки згідно витягу із розпорядження №38 від 28.01.1999 року [PERSON] рішенням Дарницького районного суду від 09.12.1998 по справі № 2-2402, 1998р. визнана недієздатною /а.с. 6-7/. За зверненням позивача від 18.06.2013 № 14780 Святошинський психоневрологічний інтернат листом від 19.06.2013 № 374 повідомив головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про те, що [PERSON] зареєстрована постійно і знаходиться на повному державному утриманні з 06.06.2006 року /а.с.8-9/. Разом з тим пенсійні кошти [PERSON] в період з 01.07.2006 по 30.06.2013 нараховувались опікуну [PERSON] на її рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк» в повному обсязі, а саме: до березня 2007 на рахунок [NUMBER] відкритий у Філії-Дарницького відділення №5397 «Ощадбанку», з березня 2007 року на картковий рахунок [NUMBER] відкритий у Філії-Дарницького відділення №5397 Ощадбанку, з квітня 2013 на картковий рахунок [NUMBER] відкритий у ТВБВ 10026/045 Головного управління по м. Києву та Київській обл. АТ «Ощадбанк. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»одиноким пенсіонерам числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей, які проживають у будинках-інтернатах (пансіонатах) для осіб похилого віку та інвалідів, виплачується 25 процентів призначеної пенсії, але не меншt 20 процентів мінімального розміру пенсії за віком на місяць. Відповідно до ст.60 Закону пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. За таких обставин, опікун відповідач не повідомила позивача, чим порушила вимоги ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо знаходження [PERSON] в будинку-інтернаті з 01.07.2006 по 30.06.2013 року. У зв'язку з чим безпідставно та неправомірно отримала кошти в сумі 124116, 72 грн., за період знаходження [PERSON] на державному утриманні /а.с. 15-16/. Згідно ст.8 Закону виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, відповідач завідомо знаючі про те, що її мати в період з 01.07.2006 по 30.06.2013 знаходиться на повному державному утриманні не повідомила органи Пенсійного фонду, що в свою чергу призвело до незаконного привласнення коштів з державного бюджету. Позивачем в рамках досудового врегулювання питання щодо повернення [PERSON] безпідставно отриманих коштів направлялись листи на адресу відповідача від 06.08.2013 за №19188/12, лист на прокуратуру м. Києва від 01.10.2013 за №23935/12, лист на Дарницьке РУ ГУ МВС України в м.Києві від 16.09.2014 за №20218/08 та вимога про повернення коштів в сумі 124116,72 грн. від 17.09.2014 за №20313/08, що на час подання позову залишились проігнорованими останньою /а.с. 10-14, 18/. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оцінюючи належність допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені у позовній заяві. Таким чином суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved