Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до Каховського міськрайонного суду Херсонської області з позовом про зменшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. Мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.10.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних стосунків мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29.09.2014 року шлюб між сторонами розірвано та рішенням від 06.02.2014 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24.12.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою державного виконавця від 24.03.2014 року відкрито виконавче провадження. Постановою державного виконавця від 11.12.2019 року звернено стягнення на заробітну плату позивача. 14.01.2017 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , від нових шлюбних відносин має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач на даний час проживає в м. Києві та орендує там житло, забезпечує сім`ю всім необхідним, вважає, що стягнення аліментів у частковому відношенні до його доходів суперечить його інтересам, інтересам його сім`ї, перш за все його дітям, оскільки не в рівних частинах відбувається їх матеріальне забезпечення. Окрім того вважає, що складаються нерівні права у всіх дітей. Тому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06.02.2014 року, визначивши їх в твердій грошовій сумі у розмірі 2 500,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили до повноліття дитини. Ухвалою судді від 27.04.2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11.08.2020 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 11.06.2020 року до Каховського міськрайонного суду Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого, відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що рішення суду про стягнення аліментів з позивача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу є законним та обґрунтованим, а саме зменшення розміру аліментів на утримання дітей суперечить інтересам останніх. Також зазначає, що як на підставу зменшення розміру аліментів, [PERSON] , вказує наявність в нього третьої дитини - [PERSON] , 2017 року народження, але це не є істотним та достатнім доказом, також не долучено доказів про його сімейний стан та доходи, також зазначає, що [PERSON] являється власником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 11.08.2020 року до Каховського міськрайонного суду Херсонської області надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якого позивач зазначає, що щомісячно з його заробітної плати на утримання двох дітей стягують 8050,20 гривень. Розмір заробітної плати після відрахувань коштів на аліменти становить 16 100,00 гривень виходячи з засад справедливості третя дитина [PERSON] на своє утримання має також отримувати 4025,00 гривень, тобто витрати на утримання дітей має становити 12 075,00 гривень, що становить половину заробітної плати. Враховуючи орендну плату у розмірі 8000,00 гривень на місяць, оскільки житла в м. Києві позивач не має, на життя залишається 4025,00 гривень, а родина позивача опиняється в скрутному матеріальному становищі. В судове засідання позивач не з`вився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд дослідивши письмові докази подані до матеріалів справи, встановив наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 29.09.2014 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.10.2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий записи № 277 - розірвано ( а.с.49-50). Відповідно до свідоцтв про народження сторони значаться батьками [PERSON] , [INFO] ( а.с. 47) та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 48). Як вбачається з свідоцтва про народження, позивач значиться ще і батьком [PERSON] , [INFO] ( а.с.46). Відповідно до постанови державного виконавця від 24.03.2014 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24.12.20013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття ( а.с.51). На підставі постанови державного виконавця від 11.12.2019 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 5 293,62 гривень, після погашення боргу стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх виді заробітку, щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття ( а.с. 52-53). Згідно довідки від 23.03.2020 року, виданої ПрАТ « НВО « Червона Хвиля», [PERSON] , працює з 01.09.2019 року на посаді інженера - конструктора ПрАТ « НВО « Червона Хвиля» ( а.с.54). Відповідно до довідки № 46 ПрАТ « НВО « Червона Хвиля», за період з січня 2020 року по липень 2020 року, [PERSON] було нараховано заробітну плату у розмірі 208 000,00 гривень, утримано на податки 40 560,00 гривень, аліменти 30 293,62 гривні, до сплати 137 146,38 гривень. Як вбачається з договору оренди житлового приміщення від 21.11.2019 року, орендатором значиться [PERSON] та орендна щомісячна плата за користування житлом становить 8000,00 гривень ( а.с. 55-56). Згідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] 14.01.2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] ( а.с.45). Відповідно до довідки, виданої ТОВ " РУШ" від 03.04.2020 року, [PERSON] займає посаду керуючий магазином 3 категорії. Дохід за період з 01.01.2019 року по 29.02.2020 рік склав 30 687,72 гривні ( а.с. 57). Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такої позиції дійшов ВС у складі Постанова Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 03 вересня 2018 року справа № 134/192/17провадження № 61-21739св18. Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач забезпечує нормальний життєвий рівень дітей, але слід врахувати, що змінився сімейний стан позивача, оскільки з"явилась нова родина та народилась ще одна дитина.( а.с. 48) Відповідно до Постанови Верховного суду України від 27.05.2020 року по цивільній справі № 712/4702/19: " Колегія суддів звертає увагу, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.", тому доводи позивача про надання добровільної матеріальної допомоги на відпочинок неповнолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] , суд не приймає до уваги, як і те, що потрібно утримувати нову родину, в той же час, позивачем було надано довідку, що дружина [PERSON] займає посаду керуючий магазином 3 категорії та отримує дохід ( заробітну плату) ( а.с.57). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Також суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 року № 294-ІХ, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік становить 2,218 гривень, з 01.07.2020 року по 30.11.2020 рік становить 2 318 гривень, з 01.12.2020 року по 31.12.2020 рік - 2,395,00 гривень. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідо ст. 183 СК України 1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. 5. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Судом встановлено, що позивачем частково доведено позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, з врахуванням народження ще однієї дітей у другому шлюбі, яка також потребує утримання від нього, але не довів належними та допустими доказами, що друга дружина відповідача не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та перебуває на повному його утриманні, а навпаки надав довідку про доходи дружини, тому суд з врахуванням вимог ст. ст.183, 184СК України, дійшов висновку, що позов доведений частково та підлягає задоволенню, в частині зменшення розміру аліментів зі зміною способу їх виплати, з урахуванням розміру заробітку позивача з часу набрання рішенням законної сили, у розмірі 3 961,90 гривень ( 208 000,00 гривень : 7 місяців = 29 714,29 гривень ( середня заробітна плата); 29 714,29 гривень - 20% податків = 23 771,43 гривні : 2 = 11 885,70 гривень ( половина заробітної плати) : 3 дітей = 3 961,90 гривень) із щорічною індексацією відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial