Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], просив стягнути з відповідача, з урахуванням збільшених позовних вимог, суму боргу за кредитним договором у сумі 9 344 грн 46 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. В обґрунтування позову зазначив, що 14 січня 2014 року між КС " Народний кредит " та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №8-140107-н, згідно якого кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 3 200 грн 00 коп., плата за користування яким (проценти) становить 58,40% річних, тобто, 0,16% денних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 14 січня 2014 року між сторонами було також укладено Додатковий договір, відповідно до якого у разі своєчасного ненадходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. За умовами кредитного договору, відповідач брав на себе зобов'язання повертати щомісячно суму кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що визначено відповідним Графіком розрахунків. Кредит вважається простроченим, якщо станом на дату, визначену в Графіку та умовами кредитного договору, очікуваний платіж не надійшов повністю або надійшов частково. Тобто, проміжний строк для виконання зобов'язання по Кредитному договору становить 30 календарних днів. Крім того, позивачем відзначено, що кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором, тобто: коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в цьому випадку 0,30% денних згідно п.3.1 Кредитного договору); у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищеним ризиком встановлюється процентна ставка відповідно до Додаткового договору у розмірі 365% річних, тобто 1 % денних. Тобто, кредитним договором та Додатковим договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком, а саме з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення. Відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. По сьогоднішній день Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Позивач зазначив, що працівниками Кредитної спілки було неодноразово здійснено попередження, щодо порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, а також надіслано претензію з відповідними вимогами. Отже, станом на 12 січня 2015 року, згідно кредитного договору №8-140107-н від 14.01.2014, боржнику [PERSON] були нараховані відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим заборгованість за договором збільшилась і становить :9 344 грн 46 коп, яка складається з: борг по тілу кредиту - 2 422 грн 93 коп.; борг по відсоткам - 5 527 грн 85 коп; борг по нарахованій пені - 182 грн 22 коп; штраф - 1 211 грн 46 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 січня 2014 року між КС " Народний кредит " та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір №8-140107-н, згідно якого кредитна спілка надала їй кредит у розмірі 3 200 грн 00 коп. Згідно п.3.1 Кредитного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою. Річна ставка переплати за кредитом на умовах дотримання Графіку розрахунків становить 30 %. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту та включаючи дату його повернення. Річний процент становить 58,4 %, тобто 0,16% денних на суму залишку за кожен день користування. 14 січня 2014 року між сторонами було також укладено Додатковий договір, відповідно до якого у разі своєчасного ненадходження планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту Пунктом 1.1. Додаткового договору встановлено, що у разі своєчасного ненадходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення цей кредит визнається з підвищеним ризиком, плата за яким становить 365% річних, тобто 1% денних на суму залишку по кредиту. 07.10.2014 відповідачу [PERSON] надіслано претензію КС «Народний Кредит» про виконання своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с.16). Судом також встановлено, що кредитна спілка «Народний Кредит» є неприбутковою організацією, яка надає членам кредитної спілки кредити та залучає вклади членів кредитної спілки на депозитні рахунки (згідно з Цивільним кодексом України, Законом України «Про кредитні спілки» та Статуту кредитної спілки), а згідно з п.1.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", - фінансові послуги, які надає кредитна спілка - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Для збереження реальної вартості фінансових активів Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг видала Розпорядження № 7 від 16.01.2004 року «Про затвердження Положення про фінансові нормативи діяльності та критерії якості системи управління кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» (далі - Положення), яке розроблено згідно з п.4 ч.1 ст. 28 та ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 20, 21 Закону України «Про кредитні спілки», пп.11, 12, 36 п. 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України та призначене для забезпечення стабільної діяльності Кредитних спілок, своєчасного виконання ними зобов'язань перед своїми членами, а також запобігання можливим втратам капіталу через ризики. Згідно вищевказаного Положення вбачається, що кредитна спілка повинна в обов'язковому порядку, з метою покриття передбачених збитків від неповернених кредитів за рахунок частини доходів кредитної спілки формувати резерв забезпечення покриття втрат від неповернених позичок. Нормативи достатності капіталу та платоспроможності знайшли своє відображення в пп. 2.2.2 розділу 2 Положення, де зазначається п'ять ступенів ризику. Усі вищезазначені Закони України та нормативно - правові акти України, а також згідно пп. 2. п. 2 ст. 21 Закону України «Про кредитні спілки» та Статуту Кредитної спілки, кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів) за користування кредитом, наданими кредитною спілкою, що і передбачене кредитним договором ат Додатковим договором , тобто: коли кредитний договір визнаний кредитним комітетом із ступенем ризику 0 рівня, то позичальнику нараховуються відсотки (в нашому випадку 0.30% денних згідно п. 3.1 Кредитного договору); у разі прострочення кредиту та визнання кредитним комітетом кредиту з підвищенним ризиком встановлюється процентна ставка у розмірі 365% річних, тобто 1 % денних (п. 3.9 Кредитного договору). Таким чином, Додатковим договором передбачено зміну відсоткової ставки у зв'язку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком (згідно з Розпорядження № 7 «Про затвердження положення про фінансові нормативи та критерії діяльності кредитних спілок та об'єднаних кредитних спілок» від 16.01.2004 ). Тобто, з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення, відповідач зобов'язується сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Відповідач не погашає заборгованість, чим порушує умови кредитного договору. Станом на 12 січня 2015 року, згідно кредитного договору №8-140107-н від 14.01.2014 року, боржнику [PERSON] були нараховані відсотки за користування кредитом, у зв'язку з чим заборгованість за договором збільшилась і становить 9 344 грн 46 коп, яка складається з: борг по тілу кредиту - 2 422 грн 93 коп.; борг по відсоткам - 5 527 грн 85 коп; борг по нарахованій пені - 182 грн 22 коп; штраф - 1 211 грн 46 коп., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню та з відповідача на користь КС «Співдружність» має бути стягнута заборгованість в межах заявлених позовних вимог в розмірі 6361 грн 51 коп. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved