Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON]І таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить їй на праві приватної власності, на підставі договору про поділ майна від 13.12.2012 року, який зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 18.12.2012 року та зареєстрований КП ДОР "Криворізьке БТІ". З 27.06.1986 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 23.02.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування в шлюбі позивачка приватизувала зазначену квартиру. 13.12.2012 року квартиру було поділено. Позивачка сплатила відповідачу компенсацію в розмірі 50000 гривень., а тому відповідач, відповідно до умов договору не має майнових претензій до позивачки, а квартира є її особистою приватною власністю. У вказаній квартирі відповідач зареєстрований з 1993 року, але не мешкає в квартирі з 2006 року, і в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку. Перебування відповідача на реєстраційному обліку за вказаною адресою порушує та обмежує права позивача, як власника житла та створює перешкоди у користуванні майном, на відповідача нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у погашенні яких він участі не приймає комунальні платежі не сплачує. Позивач є інвалідом третьої групи по захворюванню, через що не може працювати. Тому позивач просила позов задовольнити та визнати [PERSON]І таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених в позові та просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач\~\~[PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений через засоби масової інформації, про що свідчить витяг з газети "Вісті Придніпров"я", сторінка\~13\~«оголошення» від\~15.12.2016 року\~№ 96 (1795). Вислухавши позивача, свідка дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що\~ позивачу на підставі договору про поділ майна подружжя \~на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], ( л.с. 9-10,12- договір про поділ майна подружжя, витяг про державну реєстрацію). Відповідач [PERSON], є колишнім чоловіком позивачки (л.с. 8- копія свідоцтва про розірвання шлюбу) та зареєстрований у вищезазначеній квартирі, але з 2006 року і по теперішній час в вказаній квартирі не проживає (а.с. 13 - акт про не проживання). Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном. \~В судовому засіданні\~\~свідок [PERSON]\~підтвердила факт не проживання відповідача у квартирі позивача. Даний свідок також\~\~підписувала\~\~вищезазначений акт. Статтею 383 ЦК України\~передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання\~\~для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. \~ \~Згідно\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений\~\~у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України\~передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав\~\~усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду\~\~з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.\~\~ Відповідно до\~\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved