overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Головний лікар Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] до Слов'янської обласної психіатричної лікарні без його згоди. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Головний лікар Комунальної установи „Обласної психіатричної лікарні" звернувся до суду із заявою, в якій просить госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну лікарню у примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], знаходився на обліку лікаря-психіатора з 2007 року з діагнозом шизоафективний розлад. Остання виписка 01.11.2010 року. В клінічній картині маніоформна, афективно-мачна симптоматика. В період загострення захворювання виявляв агресивні тенденції по відношенні до рідних, зламав вдома меблі. На протязі останніх 3-х днів психічний стан хворого погіршився: замкнувся в собі, перестав спілкуватися з рідними, став напруженим. 20.101.2014 року хворий в супроводі матері з'явився в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня». У приймальному відділенні при огляді черговим лікарем розвилось психосоматичне збудження, яке проявилося агресією до медичного персоналу. Черговий лікар кваліфікував стан хворого як загострення тяжкого психічного розладу у формі шизофренії, параноїчного синдрому з психосоматичним збудженням. Хворий був госпіталізований у примусовому порядку. 20.10.2014 р. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР, яка дійшла висновку, що хворий страждає на психічний розлад у формі шизофренічного психозу, у зв'язку з чим виявляє небезпеку для оточуючих, що робить примусову госпіталізацію хворого доцільною. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У суді представник заявника [PERSON], уточнив позовні вимоги, пояснивши суду, що хворого [PERSON] було виписано з лікарні, так як його стан покращився. Просив суд визнати доцільним перебування [PERSON] з 19.10.2014 року по 22.10.2014 рік на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР. Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»від 22.02.2000 року особі, яка страждає на психічний розлад, може бути продовжено госпіталізацію за рішенням суду. Суд, заслухавши представника лікарні, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки згідно матеріалів цивільної справи, 20.10.2014 р. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР, яка дійшла висновку, що хворий потребував лікування, яке можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. У зв'язку з чим заява Головного лікаря Комунальної установи «Обласної клінічної психіатричної лікарні» про визнання доцільним перебування [PERSON] [INFO] в КУ «Обласна психіатрична лікарня» ЗОР з 19.10.2014 року по 22.10.2014 рік, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Головний лікар комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня [PERSON] звернувся в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON] в комунальну установу Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня у примусовому порядку. В судовому засіданні представник комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] страждає психічним захворюванням параноїдальна шизофренія, безперервно-проградієнтний тип перебігу, у звязку з чим, хворий не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Прокурор заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в комунальну установу Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня без його згоди підтримав, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Представник [PERSON] просив подання розглядати за його відсутності про що надав через канцелярію суду заяву, у які просив задоволити подання. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив. [PERSON], [INFO], житель [INFO], поступив на стаціонарне лікування в 1-е чоловіче відділення комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня 24.01.2017 року по направленню Лікаря-психіатра Гусятинської центральної комунальної районної лікарні з діагнозом параноїдальна шизофренія, безперервно-проградієнтний тип перебігу. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня від 24.01.2017 року №43, [PERSON] хворіє з 2007 року. Захворювання проявляється в неадекватній поведінці, маячних ідеях , відношення. З часу захворювання багаторазово знаходився на лікуванні в КУТОР «ТОККПНЛ» і КУТОР «БПНЛ». В останні роки ремісії короткотривалі, не якісні.Причиною поступлення в психіатричний стаціонар є неадекватна поведінка пацієнта : веде асоціальний спосіб життя.Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] слід помістити на стаціонарне лікування до комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня" до покращення стану здорров'я. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Головний лікар комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня [PERSON] звернувся в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON] в комунальну установу Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня у примусовому порядку. В судовому засіданні представник комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня заяву підтримала і пояснила, що [PERSON] страждає шизоафектним розладом, маніакальний тип, у звязку з чим, хворий не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар. Прокурор заяву про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в комунальну установу Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня без її згоди підтримав, висловивши думку про доцільність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Представник [PERSON] - [PERSON] просила подання розглядати за її відсутності про що надала через канцелярію суду заяву, у якій просила задоволити подання. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив. [PERSON], [INFO], жителька с. Пилипче, Борщівського району, Тернопільської області, поступила на стаціонарне лікування в 2-е жіноче відділення комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня 06.02.2017 року по направленню Лікаря-психіатра Борщівської центральної комунальної районної лікарні з діагнозом шизоафектний розлад, маніакальний тип. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня від 02.02.2017 року №79, [PERSON] хворіє з 2014 року. Захворювання проявляється в неадекватній поведінці, маячних ідеях, відношення, переслідування. Причиною поступлення в психіатричний стаціонар є неадекватна поведінка пацієнтки: маячні ідеї, переслідування, агресивність до оточуючих. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до ст.14 Закону України Про психіатричну допомогу, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] слід помістити на стаціонарне лікування до комунальної установи Тернопільської обласної ради Буданівська обласна психоневрологічна лікарня" до покращення стану здорров'я. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Головний лікар КУ „Мелітопольський психіатричний диспансер" ЗОР просить госпіталізувати хворого [PERSON] до психіатричної лікарні у примусовому порядку. Представник лікарської установи - лікар-психіатр Тарасенко Ю.С. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та пояснила, що [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні у чоловічому психіатрично-наркологічному відділенні КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» з 16.01.2017 з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Причиною його госпіталізації послугувала заява матері [PERSON], яка через агресивну та неадекватну поведінку її сина відносно близьких родичів викликала «швидку медичну допомогу» і у зв'язку з цим він був госпіталізований до психіатричного відділення. Після цього, 17.01.2017 хворий [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийняла рішення, що хворий страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. У зв'язку з тяжким психічним розладом та відсутністю критичної оцінки свого стану лікування останнього можливе лише в стаціонарних умовах, внаслідок чого [PERSON] потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування. [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо його госпіталізації. Заінтересована особи [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що її син [PERSON] поводить себе агресивно відносно свого батька та родичів, може становити небезпеку для неї та оточуючих. Суд, вислухавши представника заявника - лікаря-психіатра Тарасенко Ю.С., заінтересованих осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] страждає тяжким захворюванням, що підтверджується медичними документами /а.с.3,4/. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: - вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, - неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з висновком ЛКК від 17 січня 2017 року [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні у чоловічому психіатрично-наркологічному відділенні КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» з 16 січня 2017 року з діагнозом гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Під час огляду комісія дійшла висновку, що хворий страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. У зв'язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розгляду та відсутністю критичної оцінки свого стану лікування хворого можливе лише в стаціонарних умовах. Таким чином, [PERSON] у зв'язку зі своїм психічним станом потребує госпіталізації в психіатричну лікарню в примусовому порядку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а лікування та обстеження хворого можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. 26.05.2017 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворого та лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дав усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав пославшись на обставини, викладені в заяві та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічний розлад, а тому його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на пропфшизофренію. Хворий агресивний, збуджений, не виконує інструкції. Під час обстеження хворий усвідомленої згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав у зв'язку з неможливістю дати таку згоду. Зазначене захворювання є тяжким, через що хворий виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 26.05.2017 р., поясненнями представника лікарні, матеріалами медичної карти стаціонарного хворого № 3364 від 26.05.2017, відтак існують підстави визначені ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу". Тому хворий потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Головний психіатр Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної держадміністрації Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою про продовження амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON], вказавши що рішення про продовження йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку приймалося вже неодноразово, в останнє - 24.10.2014 року, але і після цього у хворого відмічаються загострення психічного стану з агресивними формами поведінки. Заявник просить суд продовжити надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги [PERSON] У судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр на поданій заяві наполягли за вказаними в ній підставами, а прокурор - таку заяву підтримала. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані докази, прийшов до наступного. Так, згідно ч.5 ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному облiку в КУ "Обласна клінічна психiатрична лiкарня" з 1998 року з дiагнозом: "Шизофренiя, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, дефект особистості змішаного типу", є інвалідом 2 групи з вказаного захворювання. У клiнiчнiй картинi захворювання переважає галюцинаторно-параноїдна симптоматика з агресивними тенденціями щодо матері та сестри. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2014 року хворому вже продовжувалася амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку. Після виписки зі стаціонару хворий регулярно відвідував дільничного лікаря-психіатра, приймав лікування, натомість і після цього у хворого відмічаються загострення психічного стану з агресивними формами поведінки щодо матері та сестри. При цьому критика до хвороби та своєї поведінки відсутня. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів хворий [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, являє собою активний тип соціальної небезпеки, внаслідок чого потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що вони достовірні, допустимі, повністю підтверджують законність та обґрунтованість заявлених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Гр.[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві вона вказала, що народилася [INFO] в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області, де проживає по даний час. [INFO] померла тітка заявниці [PERSON], спадщину якої прийняв її син [PERSON], однак своїх спадкових прав документально не оформив. Заявниця має на меті оформити свої спадкові права після смерті [PERSON], однак не може цього зробити через розбіжності у прізвищах спадкодавця та його матері. Заявниця [PERSON] заяву підтримала, дала суду пояснення аналогічні змісту викладеного у заяві. Представник заінтересованої особи: Чортківської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, в суд надійшла заява, в якій просить справу слухати без участі представника Чортківської районної державної нотаріальної контори, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] котрий помер [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] та сином [PERSON], яка померла [INFO]. Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] народилася [INFO] в с. Давидківці Чортківського району Тернопільської області. Батьки [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 листопада 1957 року в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] народилася [INFO] в с. Біла Чортківського району Тернопільської області, батьки: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] в с. Біла Чортківського району Тернопільської області [PERSON], [PERSON]. 13 січня 1973 року [PERSON] та [PERSON] Уклали шлюб 13 січня 1973 року в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] народився [INFO] в с. Залісся Чортківського району Тернопільської області. Батьки: [PERSON], [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. [PERSON] помер [INFO] в м. Чорткові Тернопільської області. Співставлення показів свідків та документів вказує на те, що [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON], котрий помер [INFO], а його матір"ю була [PERSON], яка померла [INFO] в с. Біла Чортківського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити дані факти в іншому порядку неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Гр-н [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки № 01-329 виданої 22 травня 2014 року Лозівським районним трудовим архівом Лозівської районної державної адміністрації про нарахування йому заробітної плати за період роботи у Краснопавлівському комбінаті хлібопродуктів, Лозівського району Харківської області з 1984 року по 1988 рік, посилаючись на те, що зазначена довідка виписана на підставі документів, які зберігаються у архіві і де його ім'я та по батькові вказано скорочено, а саме: "[PERSON]. В даний час він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області з питання підвищення пенсії і в підтвердження нарахування заробітної плати надав вказану архівну довідку, де і зазначені його неповні анкетні дані. Оскільки на даний час Кранопавлівського комбінату хлібопродуктів, Лозівського району Харківської області не існує, іншого шляху, ніж у судовому порядку підтвердити факт належності йому архівної довідки, немає. Представник Управління Пенсійного фонду України у Лозівському районі надав суду пояснення до заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Заявник також надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: - відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з архівної довідки Лозівського районного трудового архіву Лозівської райдержадміністрації № 01-329 від 22 травня 2014 року, виданої для підтвердження нарахування заробітної плати у Краснопавлівському комбінаті хлібопродуктів, Лозівського району Харківської області з 1984 року по 1988 рік (а.с. 9). Факт, що саме заявник працював у Краснопавлівському комбінаті хлібопродуктів, Лозівського району Харківської області підтверджується даними трудової книжки, яка заведена 05 січня 1977 року на «[PERSON]» (російською мовою) (а.с. 10-24). Судом встановлено, що ім'я та по батькові заявника - «[PERSON], що підтверджується даними паспорту [NUMBER], виданого Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 11 січня 2001 року (а.с. 4-6). Виходячи з вищевикладеного, на підставі вивчених матеріалів справи, суд вважає можливим встановити факт, що архівна довідка № 01-329 від 22 травня 2014 року дійсно належить заявнику - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п"ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Дана справа є складною. По даній справі необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Дані обставини суд вважає винятковими і тому складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п"ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved