Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 52510,40 грн. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути виниклу заборгованість з відповідача відповідно до кредитного договору, а також стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Крім цього зазначив, що проти розгляду справи в заочному порядку він не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст.\~ст. 74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України суд, у разі неявки в судове засідання всіх осіб,які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 52510,40 грн. Згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору [PERSON] не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року має заборгованість 52510.40 грн., яка складається з наступного: 1583.67 грн. - заборгованість за кредитом; 43452.49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4497.55 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 2476.69 грн. - штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та кредитним договором. ( а.с. 3-4). Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Разом з тим, відповідно до\~ст.551 ЦК України, частини 3\~„Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення." Дійсно, заборгованість по тілу кредиту, як зазначено вище, складає 1583,67 гр., тоді як, сума нарахованої неустойки в вигляді пені складає 4497,55 грн що є не спів мірним, а тому суд вважає за необхідно суму пені зменшити до розміру тіла кредиту, а саме з 4497,55 грн до 1583,67 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином у звязку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором , позовні вимоги у частині стягнення штрафів з відповідача задоволенню не підлягають. Таким чином сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 46619,83 грн. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: partial