Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2008 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 17 червня 2008 року. Однак, станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів згідно даного судового рішення у частці від заробітку, перестали існувати, оскільки [PERSON] на той час, мав стабільний заробіток. Більше того, з часу звернення до виконання вказаного судового рішення, відповідач по справі жодного разу не сплатив аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.08.2013 року становила 29 568,96 грн. Тому вважає, що вона вправі ставити питання про зміну розміру аліментів і просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням суду, визначивши його в сумі 700 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просить суд, змінити розмір аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2008 року із 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму, у розмірі 700 грн. 00 коп., які стягувати із [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи із 02.07.2015 року і до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 22.06.2007 р. відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина, [PERSON] - [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER] видане 24.06.2004 р. Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає із матір'ю [PERSON], що стверджується Довідкою №785 від 02.07.2015 року, виданою ДП «Дружба-сервіс-житло-2». 01 липня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 17 червня 2008 року, до досягнення ним повноліття. Згідно інформації від 13.08.2013 року, виданої Першим відділом ДВС Тернопільського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4684 від 02.07.2008 року, станом на 13.08.2013 року заборгованість по аліментах [PERSON] становить 29 568,96 грн. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач на підставі рішення суду від 01.07.2008 року повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Однак, з часу звернення до виконання вказаного судового рішення, відповідач по справі жодного разу не сплатив аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.08.2013 року становила 29 568,96 грн. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, враховуючи те, що, після прийняття рішення судом про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, обставини, що зумовили стягнення аліментів згідно даного судового рішення у частці від заробітку, перестали існувати, оскільки [PERSON] на даний час має мінливий дохід, а тому суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп. щомісячно, задовольнивши позовні вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: approved