Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про визначення права власності на майно в порядку спадкування. Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON] її спадкоємцем за заповітом від 31 жовтня 2003 року є він, як онук. За вказаним заповітом [PERSON] заповіла йому належні їй земельну ділянку та садовий будинок, що знаходяться в [ADDRESS]. Проте за життя право власності на садовий будинок у визначеному законом порядку не зареєструвала в КМБІ, оскільки тяжко хворіла, хоча й мала документи на вказане майно. В серпні 2014 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою, проте 18 серпня 2014 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з тих підстав, що померла за свого життя не зареєструвала своє право власності на вказаний будинок у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права зверення до суду за захистом порушеного/невизнаного права, що й стало підставою зверення до суду з даним позовом. При цьому, на підставі вказаного заповіту, нотаріусом 18 серпня 2014 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповідом на земельну ділянку. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з тих же пвдстав та просив їх задовольнити: визнати за ним право власності в порядку спадкування на садовий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] року [PERSON] Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 25). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та погодженням позивача. Третя особа в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.26). За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] й являється її спадкоємцем за заповітом. [INFO] року померла бабуся позивача [PERSON] у віці 76 років (а.с.8), її спадкоємцем за заповітом від 31 жовтня 2003 року є позивач, як онук (а.с.7). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За вказаним заповітом [PERSON] заповіла позивачу належні їй земельну ділянку та садовий будинок, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с.7). Проте право власності на садовий будинок [PERSON] у визначеному законом порядку не зареєструвала в КМБІ, оскільки тяжко хворіла, хоча й мала документи на вказане майно (а.с.14, 19). Вказаний садовий будинок згідно технічного паспорту на нього, підготовленого КМБТІ від 20.06.2014 року (а.с.9-13), має такі технічні характеристики: загальна площа будинку 37,0 кв м; складається з двох кімнат, коридору, комори та кухні. В серпні 2014 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за померлою [INFO] року [PERSON] проте 18 серпня 2014 року отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з тих підстав, що померла за свого життя не зареєструвала своє право власності на вказаний будинок у визначеному законом порядку, посилаючись на ст. 182 ЦК України, вважаючи, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, з роз»ясненням права зверення до суду за захистом порушеного/невизнаного права (а.с.16). При цьому, на підставі вказаного заповіту, нотаріусом 18 серпня 2014 року позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповідом на земельну ділянку. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст.1225 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що померла [PERSON] на законних підставах за життя володіла садовим будинком [ADDRESS], в садовому товаристві "Високовольтник", що у Дарницькому районі м. Києва, будучи членом садового товариства згідно рішення загальних зборів членів СТ від 06 серпня 2011 року, й власником земельної ділянки, на якій побудовий вказаний садовий будинок, згідно рішення ВК Київміськради про відведення земельної ділянки для ведення садівництва від 17.12.1979 року № 1632 (а.с.14), є всі правові підстави для визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на садовий будинок. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. На підставі вищевикладеного, ст..ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1233 ЦК України

Outcome: approved