Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], але останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на вищезазначений будинок ні за ким не зареєстровано, а за даними по господарського обліку Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області головою домогосподарства [ADDRESS] записана [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася, в позові просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача - Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області, третя особа - приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіславши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про визнання позову. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з"явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим [INFO] Вересоцькою сільською радою Куликівського району Чернігівської області(а.с.6). За життя, [PERSON] 13.11.2013 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області [PERSON], яким усе своє майно заповіла [PERSON](а.с.8). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 37/2014, позивач [PERSON] 20.05.2014, звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки №353 виконкому Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області від 19.05.2014 [PERSON] на день смерті - [INFO] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] одна, інших членів сім'ї не було(а.с.10). Зважаючи на наведене, з врахуванням положень статей 1268-1270 ЦК України, суд прийшов до висновку про те, що позивач [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON]. 17.09.2014 приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову №396/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS](а.с.9). З довідки виконавчого комітету Вересоцької сільської ради Куликівського району Чернігівської області №516 від 10.09.2014(а.с.11) встановлено, що [PERSON], померла [INFO] на день смерті згідно даних погосподарського обліку(погосподарська книга №15 Вересоцької сільської ради за 2011-2015 роки) була записана головою домогосподарства [ADDRESS]. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Як вбачається з технічної документації, виготовленої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, садиба [ADDRESS] складається з житлового будинку А-1, з надвірними будівлями: веранди а-1, ганку а-1-1, погребу з шийкою Б-1, сараю В-1. В технічному паспорті на житловий будинок [ADDRESS] власник даного житлового будинку з надвірними будівлями відсутній. Враховуючи те, що право на спірний будинок за померлою [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об'єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об'єктом спадкування. Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. За таких обставин, суд вважає можливим визнати право власності за позивачем на житловий будинок А-1 з надвірними будівлями верандою а-1, ганком а-1-1, погребом з шийкою Б-1, сараєм В-1, загальною вартістю 21715 (двадцять одна тисяча сімсот п'ятнадцять) грн., загальною площею 48,8 м2, житловою площею 18,8 м2, який розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved