Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АБ „Експрес-Банк": заборгованість за кредитним договором №35682/310/к/мл9 від 23.08.2013року у розмірі 22739,46 грн., яка складається з наступного: 16492,00 грн. (залишок тіла кредита); 3076,36 грн. (заборгованість по сплаті відсотків); 336,60 грн. (інфляційні нарахування на тіло кредита); 151,47 грн . (інфляційні нарахування на відсотки); 401,58 грн . (пеня); 2200,00 грн . (штраф); витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомої суду причини, про день слухання справи був повідомленні належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 23.08.2013 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №35682/310/к/мл9, згідно з яким відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 22000 грн. строком на 36 місяців, з 23.08.2013 р. по 23.08.2016 р., зі сплатою 25% річних /а.с. 11-12/. Згідно п. 1.4 договору, з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем відповідача на момент укладення договору, на поточний рахунок банку, до закінчення строку дії договору процента ставка становить 38% річних. Відповідно до п. 4.3 договору проценти за користування простроченою сумою кредиту сплачується за ставкою, збільшеною на 5%. Згідно з умовами п. 2.4 кредитного договору, позивач перерахував на картковий рахунок відповідача суму кредиту в розмірі 22000 грн. Таким чином, свої зобов'язання по кредитному договору позивач виконав в повному обсязі. У відповідності з п.п. 4.1, 4.2 договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно та сплачуються позичальником шляхом безготівкового перерахування та/або внесення готівки в касу банку для зарахування на відповідний рахунок. Відповідно до п. 5.3.12 договору позивач мав право щомісячно списувати 612 грн. з поточного (карткового рахунку) позичальника на погашення тіла кредиту, а також на погашення іншої заборгованості. Відповідно до п. 5.2.4 відповідач зобов'язувався у разі припинення трудових відносин з підприємством, яке було роботодавцем на момент видачі кредиту, а також у разі зміни карткового рахунку, на який зараховується заробітна плата на протязі 5 днів повідомити позивача. Згідно п. 5.2.5 договору відповідач повинен був отримувати заробітку плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на поточний рахунок, відкритий у позивача. Однак, відповідач перейшов на обслуговування до Сбербанку Росії та перестав отримувати заробітну плату через карткові рахунки позивача, не повідомивши про це позивача. Таким чином, порушено право позивача, передбачене п. 5.3.12 договору, щомісяця списувати з карткового рахунку відповідача кошти на погашення кредитної заборгованості. Самостійно сплачувати заборгованості відповідач не став. Відповідачу неодноразово направлялися листи - повідомлення про необхідність сплати боргу, однак їх зобов'язань за договором він не виконує. Згідно п. 6.2 та п. 6.3 договору позивач має право у разі порушення відповідачем зобов'язань за договором, а саме терміну сплати кредиту та процентів за користування кредитом у розмірі, визначеному договором, вимагати від відповідача сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Пунктом 6.4 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання відповідачем будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого порушення. Відповідачем порушено вимоги п.п. 5.2.4, 5.2.5, згідно з якими відповідач зобов'язаний отримувати заробітну плату тільки на картковий рахунок, а також повідомити про зміну рахунку, на який буде надходити його заробітна плата та інші виплати. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 26.02.2015 р. загальна сума боргу за кредитним договором становить 22739,46 грн., яка складається з наступного: 16492,00 грн. (залишок тіла кредиту); 3076,36 грн. (заборгованість по сплаті відсотків); 336,60 грн. (інфляційні нарахування на тіло кредиту); 151,47 грн . (інфляційні нарахування на відсотки); 401,58 грн . (пеня); 2200,00 грн . (штраф). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, встановленої договором. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved