Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 20.04.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 2 000,00 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач виконав умови договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту, однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 31.12.2013 року 6 758,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 53 996 грн. 49 коп.. Оскільки боржник не виконав свої зобов' язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 758,01 доларів США та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, представником позивача до позовної заяви додана заява, в якій він просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що 20.04.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого з усіма правами та обов»язками являється Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON], який в подальшому змінив своє прізвище на Богдан, було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 2000,00 доларів США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,96 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. За умовами кредитного договору позивач виконав умови договору, що підтверджується копією заяви. Відповідно до заяви позичальника, банком перерахована сума кредитного ліміту - 2000,00 доларів США, з базовою відсотковою ставкою 1,83 % на місяць, з розрахунку 360 днів у році. Відповідно до п. 3.1 умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії вказаний в заяві і в пам»ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору являється дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви. Відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п 3.4 умов та правил надання банківських послуг, клієнт або його довірена особа використовують платіжні карти в розмірі платіжного ліміту, що відповідає картрахунку, як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з картрахунків на рахунок інших осіб, а також як засіб для отримання готівкових грошових коштів в касах банків, фінансових установах через банкомати, та здійснення інших операцій, передбачених домовленостями сторін і законодавством України. Відповідно до п. 3.11 умов та правил надання банківських послуг, сума нарахованих відсотків за цілу кількість строків вкладу, що пройшли з моменту оформлення вкладу, виплачується в повному об»ємі. Відповідно до п. 3.12 умов та правил надання банківських послуг, нарахування відсотків по вкладу починається з першого робочого дня, що слідує за днем надходження грошових коштів на вклад, і здійснюється за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів в році, по ставці, що діє на дату заключення договору з урахуванням п 3.14 даних вимог. День повернення вкладу в період нарахування відсотків не входить. Відсотки нараховуються в кінці строку вкладу і виплачуються в перший банківський день по закінченню строку вкладу, обумовленого в заяві, шляхом зарахування на депозитний рахунок. Відповідно до п. 3.13 умов та правил надання банківських послуг, у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, вказаний в п. 1 даних умов. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому відрахування нового строку вкладу починається з дня, слідуючого за датою закінчення попереднього строку вкладу. Відповідно до п. 3.14 умов та правил надання банківських послуг, при продовженні строку вкладу розрахунок відсотків на кожний новий строк вкладу здійснюється по відсотковій ставці, діючій в банку для продовжуваних відповідних депозитних вкладів на день закінчення попереднього строку вкладу, без заключення додаткових угод до даного договору. Відсотки за черговий строк вкладу нараховуються на суму коштів на рахунку, включаючи відсотки, нараховані за попередній строк вкладу. Слідуюче продовження вкладу здійснюється в такому ж порядку. Відповідно до п. 6.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов»язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Позичальник зобов'язувався повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за договором з боржника. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Оскільки відповідач має заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, суд вважає, що кредитне зобов'язання він виконує не належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором, станом на 31.12.2013 року становить 6 758,01 доларів США( заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками за користування кредитом -6 376,60 доларів США; штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 62,58 доларів США, штраф (процентна складова) - 318,83 доларів США), що за курсом НБУ становить 53 996 грн. 49 коп.. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 539 грн. 96 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved