Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.12.2012 року ПАТ «Дельта Банк» та відповідач по справі, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-08036181212 згідно якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні і встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 25 000. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 22.05.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 6797грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомленим належним чином. Причину неявки суду не повідомив, а тому суд розглядає справу без його участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням заяви представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з договірних відносин. Нормами статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 18.12.2012 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк "Дельта") та відповідач по справі, шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-08036181212. Відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 ч.1 даного договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні і встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 25 000 грн. Відповідно п.1 ч.3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. На підставі п.2.4 ч.3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч.2 пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч.3 договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість. Станом на 22.05.2014 року за відповідачем по укладеному договору № 003-08036 від 18/12/2012 року рахується заборгованість на загальну суму 6797 грн., яка складається з наступного: 2579,50 грн.- тіло кредиту, 1442,50грн. - прострочене тіло кредиту 2775,00 грн. - заборгованість за комісіями. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] добровільно боргу не повертає, тому він підлягає примусовому стягненню. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви, а саме судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підстав викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 572, 589, 610, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved