Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення суми, вимоги якого в ході розгляду справи були уточнені. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.02.2013 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «Зростаючий» № 534700/2013. Відповідно до розділу 1 Договору Позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 40 500 гривень строком розміщення на 13 місяців, тобто до 13.03.2014 року зі сплатою 25 відсотків річних. Відповідно до умов п.1.8. Договору позивачем на рахунок було внесено грошових коштів на загальну суму 85 600 гривень. 03.03.2014 року та 13.03.2014 року Позивач звернувся до Банку із заявою про виплату коштів, однак в порушення умов договору Банком несвоєчасно була виплачена сума вкладу та нараховані відсотки. Остаточний розрахунок позивач отримав лише 06.06.2014 року. Позивач вважає, що за вказаний період, з дня закінчення строку дії договору та до остаточної виплати Банком суми вкладу та відсотків, відсотки повинні були нараховуватися у відповідності до умов договору, тобто у розмірі 25 відсотків, проте Банком за вказаний період відсотки були нараховані у меншому розмірі, тому позивач просить суд стягнути з Відповідача різницю в нарахуванні відсотків у сумі 2507, 60 коп. Крім того, позивач зазначає, що у зв'язку з несвоєчасним поверненням вкладу та виплатою відсотків, йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 5000 гривень та просить стягнути з Відповідача. У судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у заяві від 05.08.2014 року, у повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити. Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не надав. За таких обставин суд визнає причину неявки відповідача до суду неповажною і вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного розгляду за відсутності відповідача по наявних матеріалах, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2013 року між [PERSON] та ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" був укладений договір банківського вкладу «Зростаючий» № 534700/2013. Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. [PERSON] є фізичною особою, а укладеним між ним та Відповідачем договором банківського вкладу не передбачено умов неповернення вкладу за вимогою вкладника. Таке право гарантоване позивачу чинним законодавством і не може бути обмежено. Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.1.1.Договору предметом Договору є розміщення Вкладником в Банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Зростаючий» в національній валюті України строком на 13 місяців з дня укладення Договору з виплатою процентів по закінченні строку дії Вкладу. Відповідно до п.1.3., 1.5 Договору сума початкового вкладу - 40 500 гривень, стандартна ставка за Вкладом становить 25 процентів. У відповідності до вимог п.1.8.Договору, відповідно до якого протягом строку дії вкладу Вкладник має право звернутися до Банку з пропозицією збільшити суму вкладу, позивачем було внесено додатково на рахунок грошові кошти в розмірі 45 100 гривень. Таким чином, Позивачем на депозитний рахунок було внесено 85 600 гривень, що підтверджується випискою з вкладного (депозитного) рахунку по договору банківського вкладу від 21.03.2014 року. Відповідно до п.1.7 Договору дата вимоги Вкладником вкладу -13 березня 2014 року. 13.03.2014 року Позивач направив на адресу банку заяву про виплату грошової суми з відсотками в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. Згідно виписки з вкладного рахунку, 13.03.2014 року грошові кошти з депозитного рахунку були перераховані на рахунок Позивача, який визначений умовами договору. Однак, суд приходить до висновку, що перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, не являється виконанням зобов'язання банку з повернення вкладу. Як свідчать матеріали справи, в повному обсязі сума вкладу та нараховані відсотки були виплачені Позивачу лише 06.06.2014 року. Виходячи з наданого Позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, за період з 13.03.2014 року по 06.06.2014 року, сума процентів у розмірі 25 процентів річних виходячи з умов п.1.5 договору складає 2846,83 грн. За вказаний період позивачу було нараховано та виплачено відсотків у розмірі 363, 28 грн., що підтверджується інформацією про рух грошових коштів по особовому рахунку та поясненнями позивача. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2483,55 грн., що складає різницю між зазначеними вище сумами. Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми відсотків по банківському вкладу підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Проте, Позивач зазначає, що моральна шкода завдана йому неправомірними діями відповідача щодо несвоєчасного повернення суми банківського вкладі. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладений між сторонам договір не передбачає відшкодування моральної шкоди у разі порушення Банком строків повернення депозитного вкладу. Таким чином, враховуючи, що між сторонами склалися договірні відносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, отже, позовні вимоги [PERSON] в цій частині, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial