Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди,завданої йому в результаті ДТП, посилаючись на те, що [PERSON] 29.12.2012 року, о 16-00 годині, керуючи за довіреністю автомобілем марки ВАЗ-2105, державний номерний знак [NUMBER], по вул. Танкопия, 37 в м. Харкові, не дотрималась безпечної швидкості руху та допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Epica», державний номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю були заподіяні пошкодження. Вина [PERSON] в скоєнні ДТП підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 року. Автомобіль «Chevrolet Epica», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП зазнав значних пошкоджень. Відповідно до експертного дослідження ХНДІСЕ № 125 от 16.01.2013 року, вартість відновлюванного ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобілю «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП , 29.12.12 року, складає 15546,28 грн. Витрата на оплату послуг ХНДІСЕ по експертному дослідженню склала 707, 04 грн., комісія банку 9,04 грн. Загальна сума понесених витрат на оплату услуг ХНДІСЕ склала 16262,36 грн. Крім того вважає, що пошкодженням автомобіля та бездіяльністю відповідача завдано моральну шкоду, так як він не міг вільно пересуватися на автомобілі, та виїхати до Росії до батьків на Новий рік, був вимушений витратити на ремонт свої кошти, витрачати особистий час, що призвело до негативних емоцій та душевним стражданням та порушенням звичайного складу життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 3500 грн., понесені витрати по сплаті послуг адвоката складають 3500 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище, та просив стягнути матеріальну та моральну шкоду з відповідача, як винної в ДТП, оскільки у добровільному порядку відповідач відмовилася відшкодувати йому заподіяну шкоду. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що відповідачем повинна бути лише Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На час ДТП автомобіль ВАЗ-2105 державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], був застрахований відповідно до вимог вказаного Закону в ПАТ «СК «Лафорт», що підтверджується Полісом № АВ/2789486 від 20.01.2012 року. Після настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] повідомляла відповідні органи ДАІ, страховика. Підстав невідшкодування шкоди заподіяної ДТП з боку Страховика відповідно до вищевказаного Закону немає. З розміром заявленої моральної шкоди не згодна так як вважає, що ця вимога безпідставна та не доведена. Після надання [PERSON] копії вказаного страхового полісу, судом за клопотанням представника позивача ухвалами суду від 14 березня 2014 року та 22 травня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія « Лафорт». Моторне (транспортне) страхове бюро України проти задоволення позову заперечувало, направило до суду письмові заперечення та заяву про розгляд справи за їх відсутність. У своїх запереченнях посилались на те, що заявнику необхідно було спочатку звернутися з заявою до страховика про відшкодування шкоди, а в разі недостатності коштів майна страховика -учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто, відповідно до Закону , для отримання регламентованої виплати від МТСБУ, заявнику необхідно звернутися до МТСБУ з відповідною заявою (ст.35 Закону) та надати документи , які підтверджують факт визнання банкрутом або ліквідацію ПАТ « СК « Лафорт» ( п..»і» п.41.1 ст.41 Закону), докази включення позивача до реєстру кредиторів ПАТ « СК « Лафорт» та докази про відсутність майна у ПАТ «СК « Лафорт» для погашення зобов'язань перед позивачем, чого ним зроблено не було. Згідно витягу з офіційного сайту « Інформаційно - ресурсний цент» ПАТ « СК «Лафорт» на сьогодні існує та не виключена з реєстру юридичних осіб. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився, неодноразово сповіщався належним чином за останнім місцем знаходження, але, згідно довідок причин повернення рекомендованої поштової кореспонденції вказана компанія не знаходиться за юридичною адресою. Згідно довідки пошуку відомостей в ЄДР ПАТ «СК «Лафорт» не виключено з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відносно нього рішенням Господарського суду м. Києва від 04.12.2013 по справі №910/20063/13. року порушено справу про банкрутство, юридична адреса м. Київ, вул. Довнар-Запольського, 9/10, за якою судом і направлялися повістки. Туму суд вважає, що відповідно до ст.74 ЦПК України - відповідач сповіщений належним чином і є всі підстави для розгляду справи за його відсутність за наявними у справі матеріалами. В останньому судовому засіданні представник позивача просив стягнути на користь позивача заподіяну шкоду саме з ПАТ « СК « Лафорт» та [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 29.12.2012 року, о 16-00 годині, керуючи за довіреністю автомобілем марки ВАЗ-2105 державний номерний знак [NUMBER], по вул. Танкопия,37 в м. Харкові, не дотрималась безпечної швидкості руху та допустила зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet Epica», державний номерний знак [NUMBER] під керування [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілю були заподіяні пошкодження. Вина [PERSON] в скоєнні ДТП підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2013 року ( а.с.5). Автомобіль «Chevrolet Epica», д.н.з. [NUMBER], внаслідок ДТП зазнав значних пошкоджень. Відповідно до експертного дослідження ХНДІСЕ № 125 от 16.01.2013 року, вартість відновлю чанного ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобілю «Chevrolet Epica» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП 29.12.13 року складає 15546,28 грн. Витрата на оплату послуг ХНДІСЕ по експертному дослідженню склала 707, 04 грн., комісія банку 9,04 грн. Загальна сума понесених витрат на оплату услуг ХНДІСЕ склала 16262,36 грн. (а.с.6-19). Пошкодженням автомобіля та бездіяльністю відповідача завдано моральну шкоду, так як він не міг вільно пересуватися на автомобілі, та виїхати до Росії до батьків на Новий рік, був вимушений витратити на ремонт свої кошти, витрачати особистий час, що призвело до негативних емоцій та душевним стражданням та порушенням звичайного складу життя. Завдану моральну шкоду оцінює в 3500 грн., понесені витрати по сплаті послуг адвоката складають 3500 грн. Відповідно до ст.61 ЦК України - обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку з тим, що відносно відповідача винесена постанова, згідно якої він був визнаний винним, тому вважається що його вина доказана. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Далі Закон) регулюються відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаний Закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди у тому числі майну потерпілих при експлуатації транспортних засобів. На час дорожньо-транспортної пригоди ВАЗ-2105 державний номерний знак [NUMBER] був застрахований відповідно до вимог вказаного Закону в ПАТ «Страхова компанія «Лафорт», що підтверджується полісом № АВ/2789486 від 20.01.2013 року (а.с.52). Відповідно до п.10 Полісу страхувальником була сплачена страхова премія, таким чином договір страхування набрав чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу. Відповідно до вищевказаного Закону цивільно-правова відповідальність поширювалася у тому числі на [PERSON]. Про настання страхового випадку в порядку, передбаченому п. 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, а саме відповідач [PERSON] у встановлений законом строк повідомила страховика ПАТ «СК «Лафорт» про дорожньо-транспортну пригоду,тобто співвідповідача шляхом подання "Заяви-повідомлення" встановленого зразку, передбаченого ст.41 вказаного Закону з повідомленням місця знаходження свого транспорту, свою адресу, телефон (а.с.124-125). Але, Страховик в порушення п. п. 34. 1, 34. 2 ст. 34 Закону протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, не розпочав її розслідування, у тому числі не здійснив запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування та протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як вбачається з матеріалів експертного дослідження ХНДІСЕ № 125 от 16.01.2013 року, про вартість відновлювального ремонту, для оцінки пошкоджень транспортного засобу телеграмою від 10.01.2013 року запрошувався представник Страховика ПАТ «СК «Лафорт», який для огляду не з'явився. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до вимог ст. 22 зазначеного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Таким чином, страховик взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування на умовах і в обсязі, передбачених цим договором, а страхувальник - вчасно, і в повному обсязі сплачувати страхові платежі, і виконувати інші умови договору. Крім того, відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV), який набрав чинності з 1 січня 2005 року, страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. Статтею 9 Закону № 1961-IV встановлено, що страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика, що становить 50000 грн. на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну потерпілих, яке не може перевищувати розміру прямого збитку. Тому суд вважає, що матеріальна шкода у розмірі 16262 (шістнадцять тисяч двісті шістдесят дві) грн. 39 коп., заподіяна позивачу, повинна бути відшкодована Страхувальником, а саме ПАТ «СК « Лафорт». Що стосується моральної шкоди, то суд вважає, що вона позивачу повинна бути відшкодована особою, яка її заподіяла, тобто відповідачем [PERSON] так як, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою , яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала у зв'язку з противоправною поведінкою відповідача, а також у пошкодженням майна. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із вимог статей ЦК України роз'яснень, які містяться у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верхи України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами та доповненнями, а також фактичних обставин справі. При цьому, враховувався характер та обсяг заподіяних сторонам мораль страждань, ступінь вини водія. Внаслідок ушкодження автомобіля були порушені права позивача, який деякий час був позбавлений можливості користуватись автомобілем у особистих цілях, зазнав в зв'язку з цим душевних страждань. Разом з тим, суд вважає, що сума у розмірі 3500 грн. явно завищена і тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Відповідно до п.2 ч.2 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, зокрема і витрати на правову допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Але, суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, позивачу слід відмовити, так як він не надав жодного доказу звернення його відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до Страхувальника з заявами про настання ДТП, про встановлення розміру заподіяної шкоди, її відшкодування, не сприяв його розслідуванню ,тобто не прийняв ніяких мір для урегулюванню спору у досудовому порядку, що не було спростовано його представником у судовому засіданні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Оскільки суд задовольняє позов позивача частково,у сумі 18262,39, то понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору , сплаченого ним у сумі 232 грн. 62 коп., стягуються частково, у розмірі 229,40 грн. з ПАТ «СК «Лафорт», так як позов поданий до суду у квітні 2013 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial