Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 4200,65 доларів США, що за курсом НБУ від 21 січня 2015 року складає 66286 грн.25 коп. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 18400 доларів США строком до 05 липня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92% на місяць. В забезпечення повернення кредиту 06 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Тому поручитель та боржник повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники. Позичальник не виконав своїх зобов'язань по кредитному договору. Станом на 21 січня 2015 року його заборгованість перед банком становить 4200,65 доларів США, що за курсом НБУ від 21 січня 2015 року становить 66286 грн.25 коп. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3370,34 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 279,71 доларів США; заборгованості по комісії в розмірі 257,60 доларів США; нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору в розмірі 77,88 доларів США; штрафу (фіксована частина) в розмірі 15,84 доларів США; штрафу (процентна складова) в розмірі 199,28 доларів США. Тому просить задоволити позов. Представник позивача Побережна О.Г. направила до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що дійсно отримав у позивача кредитні кошти, частину яких повернув. Через скрутне матеріальне становище та значне підвищення курсу долара в даний час він не має реальної можливості погасити борг. Відповідачка [PERSON] позов визнала і дала аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 06 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 18400 доларів США строком до 05 липня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92% на місяць. Відповідно до умов кредитного договору від 06 липня 2007 року банк перерахував обумовлену суму грошей [PERSON], однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань відповідно до кредитного договору, внаслідок чого станом на 21 січня 2015 року його заборгованість перед банком становить 4200,65 доларів США, що за курсом НБУ від 21 січня 2015 року становить 66286 грн.25 коп. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 3370,34 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 279,71 доларів США; заборгованості по комісії в розмірі 257,60 доларів США; нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобов»язань по договору в розмірі 77,88 доларів США; штрафу (фіксована частина) в розмірі 15,84 доларів США; штрафу (процентна складова) в розмірі 199,28 доларів США. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 06 липня 2007 року, розрахунком заборгованості за договором кредиту від 06 липня 2007 року. В забезпечення повернення кредиту 06 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого (п.4 договору поруки) відповідачка взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Таким чином відповідно до договору кредиту від 06 липня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту, а в силу договору поруки, поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за зобов'язання позичальника по кредитному договору та нести солідарну відповідальність (п.4 договору поруки). Відповідно до Банківської ліцензії №22 ПАТ КБ «Приватбанк» має право надавати банківські послуги, визначені частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». В силу ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1і3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов»язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Відповідно до п.4.1 кредитного договору від 06 липня 2007 року при порушенні позичальником будь-яких зобов»язань, передбачених п.2.2.2., 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі, 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що виконання договірних зобов»язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачів на користь банку неповернутий кредит, проценти, комісія, штрафи в іноземній валюті на загальну суму 4122,77 доларів США, що еквівалентно 65057 грн. 31 коп., однак пеня - у гривні, в межах заявлених позивачем позовних вимог за курсом НБУ станом на 21 січня 2015 року в розмірі 1228 грн.94 коп., тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, в розмірі 331 грн.43 коп.

Outcome: approved