Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 28692,92 гривень, моральної шкоди в сумі 5000 гривень, витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 720 гривень, а всього в розмірі 34412,92 гривні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.12.2016 р. о 08 год 30 хв відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Smart City» д.н. [NUMBER] по вул.Антоновича, 123 в м.Києві, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Scoda Octavia» д.н. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортного засобу. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2016 р. винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди була визнана [PERSON] В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», куди він своєчасно звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування та надав документи для здійснення виплат. Однак, будь-яких відшкодувань від Страхової компанії не отримав, в зв»язку з чим звернувся до суду з позовом про відшкодування шкодидо особи, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального шкоди, заподіяної власнику КТЗ № 241-2 від 31.01.2017 р., складеного судовим експертом [PERSON], розмір матеріальної шкоди становить 28692,92 гривні, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені ним на проведення експертизи в розмірі 720 гривень, які пов»язані з врегулюванням питання щодо відшкодування збитків. Крім того, при зверненні до суду позивач посилається на те, що в зв»язку з пошкодженням транспортного засобу, що належить йому на праві власності, він зазнав душевних хвилювань, порушився його звичайний спосіб життя, оскільки він працює водієм і йому необхідний транспортний засіб. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 гривень. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просили суд його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, позивачу завдана як матеріальна, так і моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню винною особою, незважаючи на існування Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки відповідач не позбавлена в подальшому можливості звернутись до Страхової компанії, де була застрахована її відповідальність, з вимогами щодо відшкодування їй коштів, які були сплачені в рахунок відшкодування шкоди. Відповідач заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи про те, що її цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», а тому саме Страхова компанія в межах ліміту відповідальності повинна нести витрати по відшкодуванню збитків позивачу і нею вживались всі можливі заходи для врегулювання даного питання. Крім того, відповідач зазначила, що в зв»язку з фінансовими труднощами вона не може відшкодувати дану шкоду. Представник третьої особи - ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що що 05.12.2016 р. о 08 год 30 хв відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «Smart City» д.н. [NUMBER] по вул.Антоновича, 123 в м.Києві не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Scoda Octavia» д.н. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортного засобу. Транспортний засіб «Scoda Octavia» д.н. [NUMBER] належить на праві власності позивачу у справі. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 26.12.2016 р. винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди була визнана [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до встановлених судом обставин на час настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно з Полісом АЕ\\6387089АЕ\\6972631. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що позивач звернувся до СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування, однак, будь-яких виплат здійснено не було. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального шкоди, заподіяної власнику КТЗ № 241-2 від 31.01.2017 р., складеного судовим експертом [PERSON], розмір матеріальної шкоди становить 28692,92 гривні. На проведення оцінки з визначення вартості матеріального зибтку позивачем були витрачені кошти в розмірі 720 гривень. З врахуванням викладеного, вимоги позивача до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також витрат на проведення оцінки транспортного засобу, які пов»язані з врегулюванням питання про відшкодування шкоди, завданої майну позивача, є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Судом не можуть бути взяти до уваги посилання відповідача про безпідставних позовних вимог до нього, в зв»язку з наявністю Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності влансиків наземних транспортних засобів, оскільки право особи, якій завдані збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на їх відшкодування є абсолютним, гарантованим законом, і не може бути обмеженим наявністю договірних відносин між винуватцем ДТП та Страховою компанією, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, хоча цей договір і укладений на користь третьої особи. Зазначена позиція також висловлена в постанові Верховного СУД України у справі № 6-2808цс15. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, на думку суду, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач, як власник транспортного засобу «Scoda Octavia» д.н. [NUMBER], зазнава моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні нормального спосрбу життя, необхідністю вирішувати питання щодо відновлення транспортного засобу. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи. Однак, суд вважає, що пошкодження автомобіля, який є власністю позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля. Суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень. Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial