Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач 25.04.14 р. звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 24.11.02 р.. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сторони сімейних стосунків не підтримують, відповідач працює та має сталий доход, однак, добровільно утримання дітей не надає. Вважає, що є можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всього доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останніми повноліття. Просить позов задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всього доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення вказаними вище дітьми повноліття, або до зміни матеріального стану сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, обгрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснила, що з відповідачем домовленості по питанню утримання дітей не досягнуто, діти перебувають на її утриманні. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: в тій частині, що має обов»язок по сплаті аліментів на утримання дітей, однак, заперечує проти стягнення аліментів у відсотках від суми його заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Суду пояснив, що з позивачем домовленості по питанню утримання дітей не досягнуто, він не оспорює того, що вказані вище спільні діти сторін перебувають на утриманні позивача. Зазначив, що він є працездатним, інших утриманців не має, працює та має сталий доход в сумі біля 3 000 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як слідує з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.11.02 р., виданого виконкомом Люблинецької селищної ради Ковельського р - ну Волинської обл., сторони перебувають на даний час у шлюбі з 24.11.02 р.. Як стверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER], виданого 11.07.03 р. відділом рагс Ковельського МРУЮ Волинської обл.; серії [NUMBER], виданого 17.03.09 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл., сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей, відповідно, - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Як зазначено у ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказаних вище неповнолітніх дітей як спільних дітей сторін, чого відповідач не заперечив в судовому засіданні; відповідач добровільно коштів на утримання дітей сторін, не надає. В даний час відповідач працює та має регулярний доход, інших утриманців не має, стан його здоров»я - задовільний, а отже - має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Він будь - якого письмового заперечення проти позову в частині стягнення аліментів до суду не подав, а тому слід визначити розмір аліментів у відсотках до доходу відповідача, у розмірі, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Вимога позивача про стягнення аліментів на строк до, серед іншого, зміни матеріального стану сторін, є неконкретизованою, абстрактною, та такою, що не ґрунтується на вимогах законодавства в цій частині позов до задоволення не підлягає. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі мають бути повністю покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial