Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить визначити місце проживання дочки - [PERSON] [INFO] з ним, [PERSON] та передати її на його утримання та виховання за адресою [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позов та пояснила, що вона не може справитися з двома малолітніми дітьми, оскільки проживає біля своєї сестри і всю уваги приділяє меншому сину [PERSON], [INFO], якого ще годує грудним молоком, а тому вважає, що доньці [PERSON] краще буде біля батька, який спроможний її належно утримувати та виховувати і для цього у нього є всі умови. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та пояснили, що позивач проживав з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах і від спільного проживання мають двох дітей. Поскільки сторони спільно не проживають то вирішили, що донька [PERSON] буде проживати біля нього і він буде займатись її утриманням та вихованням. Представник Кельменецької районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, Бурлака В.С. в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування, згідно до якого Кельменецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], біля батька [PERSON], жителя [ADDRESS]. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданий 22 травня 2007 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 17 жовтня 2014 року відділом ДРАЦС РС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, копія повторного свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 17 жовтня 2014 року відділом ДРАЦС РС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, довідки № 952, № 953 видані 28 жовтня 2014 року виконкомом Новоселицької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 28 жовтня 2014 року, висновок про розв'язання спору між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітньої дочки - [PERSON]. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В даний час сторони спільно не проживають. Згідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із проголошеного в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування позивач має стабільний самостійний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання. Відповідачка в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, отримує соціальну допомогу, проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства", якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. Суд вважає, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] витрати понесені ним на сплату судового збору. На підставі ст. ст. 150, 160, 161 СК України,

Outcome: approved