Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи тим, що він є власником 27/100 частини будинку [ADDRESS]. Співвласником будинку є відповідач - [PERSON] У 2011 році, як зазначає позивач, відповідач самостійно почала проводити будівельні роботи та прибудовувати додаткові приміщення до будинку. 19.12.2011 року представником ПАТ «Херсонгаз» було складено акт, за яким встановлено, що відповідачем транзитний газопровід замуровується між двома стінами, в зв'язку із цим було вручено припис за яким відповідача зобов'язали забезпечити вільний доступ до газопроводу. 28.08.2013 року представниками ПАТ «Херсонгаз» було складено акт про припинення подачі газу до будинку, в якому він проживає. Як вказує позивач, з метою відновлення його порушеного права з боку відповідача, він змушений був звернутись до компетентних органів для відновлення газопостачання, у зв'язку з чим ним були понесені витрати у розмірі 11710,53 грн. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, які створили перешкоди та порушили його права. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 14422,06 грн. В судовому засіданні представники позивача, за довіреностями [PERSON] та [PERSON], в останнє змінюючи позовні вимоги заявою від 19.03.2014р. просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнові збитки за підключення газопостачання у розмірі 11704,05 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнові збитки понесені за наднормове використання електроенергії у розмірі 1920,49 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.; судові витрати покласти на відповідача. При цьому, представник [PERSON] пояснив суду, що матеріальна шкода позивачу завдана такими неправомірними діями відповідача, як: самочинні будівельні роботи по будівництву стіни; відрізання нею газової труби; створення перешкод по відновленню газопостачання, шляхом перешкоджання газовим службам здійснювати свою діяльність та відмовою дати згоду позивачу для відновлення ним газопостачання на свій власний особовий рахунок. Обґрунтовуючи моральні переживання та страждання, які позивач оцінив у 10000,00 грн., представник позивача [PERSON] послався на спори, які виникали між позивачем та його дружиною з приводу конфліктів із сусідами та постійні нервові хвилювання. Відповідач змінені позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні. Представник відповідача, за договором [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. При цьому пояснив, що докази проведення відповідачем самовільних будівельних робіт позивачем не надано, а відповідач проводила роботи по усуненню аварійності стіни будинку. Висновки позивача [PERSON], викладені в позові та підтримані його представником, про те, що відновлення газопостачання тим самим чином, яким і було відключено, було неможливе - є хибними та нічим не підтверджуються. Окрім цього зазначив, що відключення газопостачання було проведено через аварійний стан та витік газу, і не відповідачем [PERSON], а відповідними службами «Херсонгазу». Також послався на відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди відсутні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідків, суд встановив, що згідно акту ПАТ «Херсонгаз» про зупинення подачі газу від 28.08.2013 року, за адресою: [ADDRESS], абонентам: [PERSON], [PERSON], було відімкнуто та опломбовано ввід на трьох господарів пломбою № 58389666, оскільки доступу до відмикаючого немає (г/п замурований між двох стін, в тому числі і відмикаюче), немає можливості зупинити витік на вимикачі, в результаті чого виникла аварійна ситуація (витік газу на двох господарів). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що співвласниками вказаного будинку є позивач - [PERSON], відповідач - [PERSON] та [PERSON] З огляду на надані стороною позивача докази в обґрунтування заявлених нею вимог, вбачається, що 01.12.2011 року головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих будівельних робіт [PERSON] За результатами перевірки встановлено самочинне будівництво прибудов до приватного житлового будинку, на місці сараїв; дозволу на виконання будівельних робіт інспекцією не надавалось; будівництво проводиться на інженерних мережах водопостачання загального користування; інженерні мережі газопостачання замуровуються в середину прибудови, будівництво проводиться на землях загального користування. Аналогічна інформація міститься і в чисельних листах за вих.№7/21-3319-гр від 19.12.2011 р., №7/21-П-751 від 08.01.2013 р., №7/21-07.02.12/212-П від 25.06.2013р., надісланих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області про проведення перевірок на адресу позивача. За актом ПАТ «Херсонгаз» від 19.12.2011 року було проведено обстеження по [ADDRESS], у присутності [PERSON], якій в подальшому було вручено припис на віднесення газопроводу, забезпечення вільного доступу до транзитного газопроводу для обстеження та обслуговування, про що остання особисто була ознайомлена. Окрім цього, згідно листа ПАТ «Херсонгаз» за вих.№4403/04 від 16.09.2013 року, повідомлено, що 28.08.2013 року фахівцями служби було проведено обстеження зовнішніх та внутрішньо будинкових газових мереж житлового будинку [ADDRESS], в ході якого у зв'язку з улаштуванням додаткової стіни (паркану), було неможливо виконати роботи з перевірки технічного стану запірної арматури на трасі зовнішнього газопроводу низького тиску, тому з метою недопущення виникнення аварійної ситуації, прийнято міри з припинення газопостачання на ділянку газопроводу, яка експлуатується з порушенням вимог нормативних документів. Відновлення газопостачання можливе лише за умови надання вільного доступу до забудованої ділянки газопроводу і запірної арматури. Згідно робочого проекту реконструкції системи газопостачання житлового будинку [ADDRESS], за замовленням [PERSON] за № 169ХГ/13 був виготовлений даний проект та узгоджений з головним інженером ПАТ «Херсонгаз», за яким були визначені завдання на проектування, складено акт про прийом закінченого будівництва об'єкту системи газопостачання. Після чого, за актом ПАТ «Херсонгаз» від 20.12.2013 року, після врізки був проведений пуск газу абоненту [PERSON] Із наданих позивачем копій квитанцій вбачається, що ним була здійснена оплата за складання технічної документації в загальному розмірі 1313,59 грн., 9953,92 грн. було сплачено за виконання робіт в системі газопостачання, 99,54 грн. комісійні доходи, а також надані квитанції про оплату за електроенергію на загальну суму 2 711,53 грн. Вказаними квитанціями по сплаті за використану електроенергію позивач обґрунтовував свої вимоги по відшкодуванню зазначених витрат, як надмірно сплачених коштів за період відсутності газопостачання у його будинку у порівняні із минулими роками, такі витрати, як він зазначив, були спричинені необхідністю збереження тепла в будинку за допомогою пристроїв електрообігріву. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 27.03.1992р. із наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 60 ЦПК України). Виходячи з цього, відповідно до ЦК України, позивач повинен був довести наявність шкоди і неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди, розмір відшкодування. В свою чергу, відповідач повинен був доводити відсутність своєї вини, оскільки в силу положень ст.1166 ЦК України остання презумується. Із наданих стороною відповідача доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, вбачається, що за актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, складеним головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області 29.12.2012 року, за результатами перевірки житлового будинку по [ADDRESS], встановлено, що проводяться будівельні роботи по реконструкції покрівлі будинку в мансардний поверх без реєстрації дозвільних документів в інспекції ДАБК. 29.12.2012 р. головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області, був складений протокол №556 про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 5 ст.96 КУпАП, та було винесено припис про зупинення будівельних робіт до оформлення документів на будівництво. Постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2013р. позов [PERSON] до заступника начальника інспекції ДАБК у Херсонській області Руснак О.Ю., третя особа - [PERSON] про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено, скасовано постанову серії №25/х від 08.01.2013р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП. Окрім цього, стороною відповідача також було надано до суду копію подання прокуратури Херсонської області від 08.02.2013р., адресованого начальнику інспекції ДАБК в Херсонській області, на постанову від 08.01.2013р. стосовно [PERSON], за яким вирішено невідкладно розглянути подання і вжити заходів щодо усунення виявлених порушень законів, причин і умов, які їм сприяють, недопущення їх у подальшому у роботі; вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного державного інспектора. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи вищевказане, суд на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Так, сторона позивача в обґрунтування такої неправомірної дії з боку відповідача, як проведення [PERSON] самовільних будівельних робіт посилалась на існуючі акти та приписи ДАБІ, в яких зафіксовано факт наявності таких робіт. За нормами ст.58 ЦПК України - належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування. Натомість, постановою Комсомольського районного суду м.Херсона від 03.06.2013р. скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену за наслідками розгляду вищезазначених приписів стосовно [PERSON] Також при обґрунтуванні матеріальної шкоди, завданої позивачу, його представники посилались на таку неправомірну дію з боку відповідача, як відрізання газової труби, на підтвердження наявності якої, як на доказ, посилались на свідчення свідків. Однак, як пояснили в судовому засіданні, допитані у якості свідків за клопотанням представників позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], останні не бачили факту відрізання газових труб, бачили труби після того як їх було зрізано та не знають ким це було зроблено. Водночас, відповідач зазначила, що відрізання газової труби відбулось 04.09.2013р. працівниками газової служби. Дана обставина була підтверджена і безпосередньо позивачем під час надання ним пояснень судові. Також слід зазначити про суперечливі пояснення свідків з приводу морального стану позивача. Представником позивача зазначалось про нервові хвилювання [PERSON], викликані конфліктною ситуацією із сусідами, в обґрунтування заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди. На підтвердження цієї обставини представником позивача задавались відповідні питання свідкам під час їх допиту в суді. При цьому свідок [PERSON] зазначала про знервованість позивача, викликану зрізанням труб. Однак, свідок [PERSON] вказав, що моральний стан [PERSON], з яким він спілкувався того ж дня, що і попередній свідок, був цілком нормальний. Ще одна неправомірна дія, якою відповідачем, на переконання позивача, останньому було заподіяно матеріальну і моральну шкоду, стала відмова [PERSON] у наданні згоди, необхідної для Херсонгазу для подальшого відновлення газопостачання у будинку позивача, а також створені з боку відповідача перешкоди у проведенні будівельних робіт по відновленню газопостачання. Однак, така обставина не була доведена стороною позивача під час розгляду справу. Так, даючи свої пояснення судові, [PERSON] неодноразово зазначав, що через конфліктні ситуації із сусідами він не звертався до [PERSON] ані з письмовими, ані з усними проханнями у наданні йому відповідного дозволу. На підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій по перешкоджанню будівельних робіт по відновленню газопостачання позивачем взагалі не надавалось. Також слід зазначити, що газопостачання по газовій трубі надавалось у спільне користування абонентам [PERSON] та [PERSON], а тому обслуговування труби, підтримання у належному стані та надання доступу до її обстеження працівниками газової служби було обов'язком, як відповідача, так і позивача. Таким чином, позивачем не доведено наявність шкоди і неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди. В свою чергу, відповідач довела відсутність своєї вини.

Outcome: dismissed