Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами [PERSON] , дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи [PERSON] ; - обмеження спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] - [PERSON] . - обмежити спілкування з постраждалою [PERSON] ; - заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборони вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з постраждалою особою [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування вимог зазначила, що вона проживає з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2018 року. Вона та її молодший син - [PERSON] , [INFO] потерпають від домашнього насильства зі сторони співмешканця [PERSON] , який тривалий час проявляє агресію, ображає нецензурною лайкою, виганяє її з сином з будинку, застосовує фізичну силу, будучи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняє сімейні сварки, погрожує фізичною розправою, чим вчиняє систематичне моральне, психологічне та економічне насильство в сім`ї. Заявник неодноразово зверталася у ВП №2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про вчинення насильства щодо неї та її сина, проте це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї. 16.04.2021 відділенням поліції №2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області області складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП . 20.04.2021 Куйбишевським районним судом Запорізької області прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн. Крім того, 05.07.2021 [PERSON] вдруге протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно заявниці. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. 19.07.2021 Куйбишевським районним судом Запорізької області прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина [PERSON] за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та за ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Отже, дії [PERSON] (приниження, переслідування, постійні образи, залякування, побої) викликають у заявниці побоювання за свою безпеку та за безпеку свого малолітнього сина від того, що вона не може особисто захистити ні себе, ні свого сина. Ухвалою від 16 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 17 грудня 2021 року. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце повідомдлений. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини: Заявниця [PERSON] зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області № 1261 від 15.12.2021, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім"ї : син - [PERSON] , [INFO] , співмешканець - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виконкому Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області про склад сім"ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку/ осіб № 1262 від 15.12.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 20 квітня 2021 року постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області № 319/341/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] повторно протягом року, будучи підданим адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення, 04 квітня 2021 року о 20 год. 30 хв. за місцем свого мешкання: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки [PERSON] , а саме: ображав її нецензурною лайкою, чим скоїв насильство в сім`ї та вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП. 19 липня 2021 року постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області № 319/700/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 та ч.2 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт. Під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] 05 липня 2021 року о 21 год. 40 хв. за адресою: [ADDRESS] , вчинив сімейну сварку з співмешканкою [PERSON] , яку ображав брутальною лайкою, намагався вдарити, всіляко принижував. 20 квітня 2021 року [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 154787, яким було заборонено останньому у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою протягом 3днів з 11.00год 20.04.2021 до 11.00 год 23.04.2021. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з п.п.3,4,14,17 ч.1 ст.1 Закону : - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1ст. 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству`визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - діти. Приписами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків, окрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Таким чином, відповідно до вищевказаногоЗакону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Під час розгляду справи було встановлено, що малолітній [PERSON] , 2010 року народження 10 листопада 2021 року звертався до Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області щодо вчинення домашнього насильства з боку співмешканця матері - [PERSON] . Аналогічна заява 12 листопада 2021 року надійшла до Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області від [PERSON] щодо вжиття заходів до [PERSON] в зв"язку з загрозою та насильством з його боку до її сина [PERSON] . Протоколом комісії з захисту прав дітей Комиш-Зорянської селищної ради Пологівського району Запорізької області №23 від 17.11.2021, рекомендовано [PERSON] звернутись до суду з питання щодо заборони [PERSON] з"являтись, проживати, відвідувати родинку в будинку сім"ї [PERSON] , у разі неналежного виховання буде розглядати питання щодо позбавлення матері [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Зважаючи на вказані докази, є об`єктивні підстави вважати, що вчинення [PERSON] насильства в сім`ї, носить систематичний характер, існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій. Із вказаних доказів випливає, що сварки, сутички та конфлікти між учасниками справи тривають. Про серйозність сприйняття фактів домашнього насильства; переживання з приводу можливих повторень таких; важкі наслідки спричинені цим та бажання заявниці попередити такі та захистити від таких себе, свідчать наведені вище докази та звернення [PERSON] до суду та правоохоронних органів. На переконання суду, вказані докази в своїй сукупності підтверджують факт тривалого психологічного насильства в сім`ї, а також зважаючи на неодноразовість вчинення такої поведінки, суд вважає, що вказані докази свідчать про те, що вчинення [PERSON] психологічного, економічного та фізичного насильства в сім`ї щодо заявниці має місце тривалий час і вважає, що існували та існують і надалі ризики можливого продовження таких дій . Визначаючи види заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків обмежувальним приписом, суд враховує обставини справи, тривалість неприязних стосунків. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд, з метою запобігання ризиків повторного вчинення насильства у сім`ї вважає необхідним видати обмежувальний припис відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника строком на шість місяців та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Outcome: approved