Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач в лютому 2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 23.05.2013 ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, видано виконавчий лист. Відповідач сплачує аліменти несистематично. В неї відбулися зміни в особистому житті, оскільки вийшла заміж і народила двох дітей. Просить змінити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача з дати пред`явлення позову. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач має значну заборгованість зі сплати аліментів, стан здоров`я позивача та дитини задовільний, позивач проживає з чоловіком і трьома малолітніми дітьми, зараз вагітна. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що, відповідач зараз аліменти сплачує навіть в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, з нарахованою заборгованістю не згодний, буде оскаржувати, має ще дочку від першого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти на користь третьої особи, згодний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно. Третя особа [PERSON] , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, клопотань не надходило. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10). На виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 216/2361/13-ц від 23.05.2013 видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердому грошовому розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16). Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) №В-13/48088343 від 01.11.2020 заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2020 року становить 48890,38 грн. Дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з позивачем, що підтверджується довідкою з місця реєстрації (а.с. 20). Також відповідач має дочку [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження (а.с.53), на утримання якої згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.07.2008 сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 червня 2008 року (а.с. 14). Позивач 25 квітня 2015 року уклала шлюб з [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Також у позивача в шлюбі народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтв про народження (а.с. 11, 12). На утримання сина [PERSON] , [INFO] , згідно з рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2017 на користь позивача стягнуто аліменти з [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.04.2017 року (а.с. 17). Позивач зареєстрована і проживає в смт. Широке разом з чоловіком і трьома малолітніми дітьми (а.с. 20), отримує соціальну допомогу в розмірі 1700 грн. та 860 грн. щомісячно (а.с. 18-19). Відповідач працює, отримує заробітну плату за період з січня 2019 року по грудень 2019 року близько 4000 грн. щомісяця, з його заробітної плати проводяться утримання аліментів, що підтверджено довідками (а.с. 54-57). Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, та визначення їх розміру, а також права одержувача або платника аліментів на їх збільшення, або зменшення. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Згідно статті 8 СК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Аналіз статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині третій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Згідно із ст. 192 СК України позивач доводить факт зміни свого матеріального стану тим, що вона вийшла заміж та народила двох дітей (а.с. 9, 11-12). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з урахуванням усіх обставин, які мають істотне значення, суд приходить до висновку, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, а також на користь позивача витрати на правову допомогу (а.с. 23-25).

Outcome: partial