Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити [PERSON] від обов`язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , встановленого рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.03.2005 року у цивільній справі №2-2142, у зв`язку з усиновленням дитини та визнати виконавчий лист №2-2141, виданий 30.03.2005 Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з 22.12.2004 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до чинного законодавства, таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в Червоноградському міському ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 4995008 з виконання виконавчого листа № 2-2142, виданого 30.03.2005 Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з 22.12.2004 року і до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією грошової суми відповідно до чинного законодавства. В лютому 2021 року за місцем роботи [PERSON] ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» надійшла постанова державного виконавця Ключка О.І. від 11.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно вищезазначеної постанови заборгованість із сплати аліментів у позивача станом на 31.01.2021 року становить 103538,21 грн. На підставі вказаної постанови державного виконавця з його заробітної плати за березень-лютий 2021 року були стягнуті аліменти в сумі 400,00 грн. та заборгованість зі сплати аліментів в сумі 33081,18 грн. Вказує, що рішенням Залізничного районного суду міста Львова прийнятим у 2006-2007 році, його донька [PERSON] , [INFO] , була усиновлена іншим чоловіком, в результаті чого їй було змінено прізвище на [PERSON] , а по батькові змінено на [PERSON] . Оскільки відповідачка не відмовляється від примусового стягнення аліментів, то він змушений звернутися до суду для звільнення його від їх сплати і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки, як він вважає, обов`язок по сплаті аліментів існував у нього до дня набуття законної сили рішення суду про усиновлення дитини [PERSON] . Просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 23 червня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі відповідачки, яка відзиву суду не подала, до суду не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгяду справи. Третя особа в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомила і суд вважає за можливе розглянути справу без її участі. Дослідивши наявні матеріали справи, оглянувши матеріали справи 2-о-129/07, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12 жовтня 2005 року /справа 2-о-129/07, а.с. 7/. У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] / справа 2-о-129/07, а.с. 6/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16.03.2005 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з 22.12.2004 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до чинного законодавства /а.с. 7/. На підставі вищевказаного судового рішення 30.03.2005 видано виконавчий лист № 2-2142, за яким державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ключкою О.І. винесено постанову ВП № 4995008 від 11.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] /а.с. 9/. 15.06.2006 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 15.06.2006. Згідно ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом зазначених норм права (ст. 122-125 СК України), походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, в тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Судом також встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.08.2007, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , позбавлено батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25.10.2007 року малолітню [PERSON] , [INFO] , усиновлено іншим чоловіком, із зміною прізвища та по-батькові. Вказаний усиновлювач записаний батьком усиновленої дитини, що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.06.2021. Позивач [PERSON] вважає, що усиновлення малолітньої [PERSON] іншою особою, припиняє його обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини, що в свою чергу є підставою для його звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла починаючи з 06 грудня 2007 року, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 232 Сімейного кодексу України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки в ході розгляду справи достовірно встановлено, що позивача, як батька малолітньої [PERSON] , [INFO] , виключено з актового запису про народження дитини на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2007 року, яке набрало законної сили 06 грудня 2007 року, суд беручи до уваги, що [PERSON] не позбавлений права на судовий захист, шляхом подання даного позову, приходить до висновку, що позивач має бути звільнений від сплати аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , шляхом визнання такого обов`язку припиненим та звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 06 грудня 2007 року, оскільки виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини є суттєвою обставиною в розумінні ст. 197 СК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах ВП № 4995008 від 01.07.2021 за період грудень 2004 - жовтень 2007 боржнику [PERSON] нарахована сума зі сплати аліментів в сумі 6819,30 грн, яка на даний час ним сплачена. Згідно довідки з місця праці позивача ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» розмір стягнутих сум, а саме заборгованості по аліментах, за лютий та березень 2021 року становить 33081,18 грн /а.с. 10/. Отже, враховуючи, що позивача звільнено від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 6 грудня 2007 року, в матеріалах справи наявні докази фактичного виконання в повному обсязі рішення суду про стягнення аліментів станом на вказану дату, вимога позовної заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, є належною та підлягає до задоволення. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2724 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved