Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором від 20.11.2018 року у розмірі 16706 грн. 66 коп. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.11.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України», та відповідачем [PERSON] укледий Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву № 119616421/191118 про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної ліній, якою він погодився на одержання кредиту та його умов. У результаті чого банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у розмірі 14 000 грн. на строк 60 місяців з процентною ставкою 38% Станом на 20.01.2020 року за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 16706, 66 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з"явився. Згідно поштового повідомлення вважається належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Відзив до суду не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 20.11.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України», та відповідачем [PERSON] укледий Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши заяву № 119616421/191118 про приєднання та заяву на встановлення відновлювальної кредитної ліній, якою він погодився на одержання кредиту та його умов. У результаті чого банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у розмірі 14 000 грн. на строк 60 місяців з процентною ставкою 38%. У порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Посилаючись на вимоги ст.ст.509,526,530,611,612,1054,1049 ЦК України, вважає, що відповідач порушив зобов`язання за даним Договором, тому він набув права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як зазначає позивач, в зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.01.2020 року має заборгованість на суму 16706 грн. 66 коп., яка складається із: -12641 грн. 52 коп. загальна сума основної заборгованості (по основному боргу); -3152 грн. 58 коп - загальна сума заборгованості за процентами користування кредитом; -783 грн. 17 коп - загальна сума нарахованої пені; -75 грн 77 коп . - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту (згідно ст. 625 ЦК України); -28 грн 60 коп.. - загальна сума 3% річних на суму нарахованих та несплачених відсотків; - 14 грн. 59 коп - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення боргу (кредиту); - 10 грн. 43 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням його законних прав. Доказів, які б свідчили пронаявність підставдля звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором від 20.11.2018 року суду не надано. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні обовязки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК Українивизначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.610 ЦК України встановлює, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved