Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

До суду звернулась позивачка з даним позовом до відповідача . На обґрунтування свого позову вона вказала, що з 2009 року вона з відповідачем перебувала у громадянському шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вона на даний час не має постійного доходу, так як не має роботи, наразі вона збирає документи для надання Петропавлівському центру зайнятися для постановки на облік. Відповідач проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини , її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Крім того він мешкає в іншому місті, що ставить її у вкрай скрутне становище. Зі слів відповідача , він неофіційно влаштувався на роботу і таким чином він має змогу надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу без її участі, крім цього змінила позовні вимоги, просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача. Відповідач в судове засідання також не з"явився. В телефонному режимі повідомив , що не має можливості з'явитися до суду, просить суд справу заслухати без нього. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено , що сторони дійсно перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується той факт , що сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»у п. 17 зазначається , що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене , а також матеріальне положення сторін , суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу) . Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Суд також дійшов висновку про стягнення в дохід держави з відповідача судових витрат , від сплати яких звільнено позивачку . На підставі викладеного,

Outcome: approved