Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

в позові вказано, що позивач надає послуги з постачання електроенергії відповідачці за адресою: вул. Пд. Бульвар, 35/29, м. Івано-Франківськ. Відповідачка зобовязана здійснювати оплату електроенергії. Відповідачці кожного місяця вручались рахунки на оплату електроенергії, однак відповідачка не проводила оплату в повному обсязі за спожиту електроенергію. Станом на 22.06.2015 року заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію в період з 03.01.2013 року по 01.04.2015 року становила 5744 грн. 67 коп. Відповідачка повторно не з`явилась в судове засідання. В рішенні Європейського суду з прав людини по справі ,,Пономарьов проти України (Заява N 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі [PERSON] проти України" (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та ,,Трух проти України (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Відповідачка належним чином повідомлена судом про час і місце розгляду спору за її участі. Отже вона реалізувала своє право на безпосередню участь в судовому засіданні. Також у відповідачки було достатньо часу для подання суду доказів, доводів та обґрунтувань. Задля реалізації принципу юридичної визначеності спір підлягає розглядові. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. 13.06.2006 року сторони уклали договір про користування електричною енергією. Згідно п.1 договору позивач зобовязався постачати електричну енергію, а відповідачка зобовзалася оплачувати одержану електричну енергію. Згідно розрахунку боргу станом на 22.06.2015 року заборгованість відповідачки за спожиту електроенергію в період з 03.01.2013 року по 01.04.2015 року становила 5744 грн. 67 коп. Ухвалою від 22.09.2014 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до ст.26 Закону України ,,Про електроенергетику споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з пунктами 3, 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. За прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію споживач несе відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до пунктів 19, 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р., споживач електричної енергії зобовязаний сплачувати вартість спожитої електроенергії згідно затверджених тарифів, у встановлені договором терміни, а також несе відповідальність за прострочення терміну оплати. Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved