Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач 30.12.2013 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 27227,2 грн. за період з 25.01.2013 р. по день звернення до суду. Посилається в позові на те, що з 12.04.2012 р. по 25.01.2013 р. працював охоронцем у ПАТ НВП «Більшовик». Зазначає, що на момент звільнення відповідач не виплатив заробітну плату за період з 01.04.2012 р. по 25.01.2013 р. в сумі 20233 грн. 06 коп. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП України, відсутності проведення з ним розрахунку при звільненні в день звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 27227,2 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 12.04.2012 р. по 25.01.2013 року працював на посаді охоронника служби безпеки ПАТ «Науково-виробничого підприємства «Більшовик», що підтверджується наказом № 58-к від 12.04.2012 р. та наказом № 15-к від 24.01.2013 року (а.с.5-6). Наказом № 15-к від 24.01.2013 року позивач був звільнений з займаної посади з 25.01.2013 р. за власним бажанням ст.38 КЗпП України (а.с.5). Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільненні підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Належні позивачу при звільненні суми не були виплачені у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України. Судовим наказом від 27.06.2013 р. стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Науково-виробничого підприємства «Більшовик» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 20233 грн. Судовий наказ набрав чинності 05.08.2013 р. Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Враховуючи, що у січні 2013 року позивач відпрацював не повний робочий місяць, цей місяць виключають з розрахункового періоду. Повними відпрацьованими місяцями є листопад та грудень 2012 р. Заробітна плата позивача за листопад 2012 року складає 1965,7 грн. та у листопаді 22 робочих дні. Заробітна плата за грудень 2012 р. складає 2265,96 грн. за 21 робочий день. Середньоденна заробітна плата, обчислена відповідно до п. 5 розділу 4 цього Порядку складає 98,41 грн. (1965,7 грн. + 2265,96 грн.) : 43 дні). Кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 26.01.2013 р. по 30.12.2013 р. складає 233 дні. Таким чином розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає 22929,53 грн. (98,41 грн. * 233 дні). Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні в сумі 22929,53 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,29 грн.

Outcome: partial