Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернувся до суду з даною заявою посилаючись на те, що 30 жовтня 2016 року помер його батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті 31.10.2016 року було видано «лікарське свідоцтво про смерть», в якому зазначено, що [PERSON] помер 30 жовтня 2016 року. Заявник із наявним вищевказаним свідоцтвом звернувся до легітимного державного українського органу Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області із проханням зареєструвати смерть його батька та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте йому було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Тому заявник був вимушений звернутися до суду.\~Встановлення факту смерті потрібне заявнику для отримання свідоцтва про смерть.\~\~\~\~ Заявник в судове засідання не з'явився, в заяві просив суд розглянути заяву без його участі. Представник заінтересованої особи - Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що 30 жовтня 2016 року помер громадянин [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO]. На території України померлий [PERSON] проживав на підставі посвідки на постійне проживання. Заявник є сином померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії II-СН № 348189, виданим 13 січня 1982 року, в якому зазначено, що [PERSON] народився 07 грудня 1981 року, його батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно «лікарського свідоцтва про смерть» [PERSON] помер 30.10.2016 в місті Луганську. Заявник із наявним вищевказаним свідоцтвом звернувся до легітимного державного українського органу Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області з проханням зареєструвати смерть його батька та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте йому листом від 06.12.2016 року було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Відповідно до ст. 257-1 ч.1,ч.4,ч.5 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved