Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визначення місця проживання дітей, мотивуючи вимоги тим, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, діти залишились проживати разом з позивачем у квартирі її матері та перебувають на її утриманні. Позивач посилаючись на те, що на теперішній час між сторонами угоди про місце проживання дітей не досягнуто, просить позов задовольнити та визначити місце проживання дітей за місцем проживання їх матері [PERSON] . Ухвалою суду від 08.09.2020 позов було залишено без руху. 01.10.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] . Ухвалою суду від 04.11.2020 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено строк для подання заяв по суті справи. 12.01.2021 до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Коляда А.С. про долучення документів до матеріалів справи. Ухвалою суду від 13.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 08.02.2021. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Представником третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в судовому засіданні надано висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей разом з їх матір`ю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судом встановлено, що з 24.09.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.08.2020 рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] ; [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] ; [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . З висновку про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як органа опіки та піклування від 05.02.2021 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання дітей, разом із матір`ю [PERSON] . Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 42 «Сонечко» ЗМР Запорізької області донька [PERSON] , [INFO] , з 22.08.2020 регулярно відвідує заняття у закладі, завжди охайна, доглянута. Мати дитини спілкується з педагогами, цікавиться освітнім процесом. За період перебування у закладі, батько дитини [PERSON] не приймав участі у вихованні дитини та житті закладу, не приводив та не збирав доньку, не спілкувався з педагогами. З довідок навчального закладу, відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що діти регулярно відвідують заняття у школі, завжди охайні, доглянуті. Мати спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дітей. Батько дітей [PERSON] контакту із школою, де навчаються діти, не підтримує, із вчителями не спілкується. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначений СК України. Зокрема, особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, для розв`язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей та документів, які стосуються справи. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року та яка набрала чинності для України 27.09.1991 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за нею за законом. Згідно з принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 160, ч.ч.1,2 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Заслухавши позицію кожної із сторін, позицію органу опіки та піклування, який дійшов висновку про доцільність проживання дітей з матір`ю, беручи до уваги встановлені судом обставини, а саме, що на даний час діти проживають разом з матір`ю, за місцем проживання дітей створені всі умови для проживання, мати їх виховує та утримує, суд вважає вірним визначити місце проживання дітей із матір`ю - позивачкою [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Саме проживання малолітніх дітей із матір`ю, на думку суду, буде цілком відповідати інтересам дітей, забезпечить комфортні умови та сприятиме їх здоровому розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved