Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До Троїцького районного суду Луганської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що наказом Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області від 03 серпня 2016 року № 563-сг батькові позивача [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами наслинених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, угіддя - рілля. На підставі вищезазначеного наказу на замовлення батька позивача [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами наслинених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області. [INFO] батько позивача та чоловік відповідача [PERSON] помер. Позивач вважає, що оскільки за життя [PERSON] він проживав з останнім за однією адресою в [ADDRESS], то він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті його батька. Мати позивача [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася на користь позивача. При цьому, враховуючи вище наведене, спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим позивач просить суд визнати за ним право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Справу розглянути без його участі (а.с. 112). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про визнання позовних вимог. Просить вказану справу розглянути без її участі (а.с. 113). Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області свого представника у судове засідання не направила, надала до суду заяву, згідно якої позов визнає, заперечень на позовні вимоги не має, просить вказану справу розглянути без участі їх представника. Головне управління Держгеокадастру у Луганській області надало відзив та доповнення до відзиву, згідно яких вважає, що у позивача відсутні підстави для задоволення позовних вимог та Головне управління Держгеокадастру у Луганській області не є належним відповідачем по справі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України у п. 20 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за місцем проживання разом з [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується відповідною домовою книгою та довідкою Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області № 2154 від 18 липня 2018 року (а.с. 85-88, 95). Згідно копії спадкової справи [PERSON] 03 квітня 2017 року звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 98), при цьому [PERSON] 12 квітня 2017 року звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с. 99). [PERSON] прийняв спадщину у вигляді відповідного майна після смерті [PERSON] (а.с. 100-101). Наказом Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області від 03 серпня 2016 року № 563-сг [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами наслинених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, угіддя - рілля. На підставі вищезазначеного наказу на замовлення [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами наслинених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Покровській сільській раді Троїцького району Луганської області (а.с. 14-45). Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Троїцького районного нотаріального округу Луганської області Гапочкою Ельвірою Георгіївною від 14 вересня 2018 року № 413/02-31 вбачається, що оформлення спадщини після смерті [PERSON] на земельну ділянку, орієнтованою площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, не представляється можливим у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а. с. 108). Покровська сільська рада Троїцького району Луганської області відмовила [PERSON] у наданні дозволу на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Покровської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка булла виділена [PERSON], та затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та надання її у власність (а.с. 109). Враховуючи вище наведене, суд вважає, що спадкодавцем [PERSON] за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім.`я спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], прийнявши фактично спадщину після смерті батька [PERSON], набув право на спадкування усіх його прав та обов`язків, що йому належали, у тому числі право на завершення приватизації земельної ділянки, однак за відсутності зареєстрованого правовстановлюючого документу на ім`я померлого, позивач позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим право останнього підлягає захисту в судовому порядку. При цьому спірні правовідносини у даному випадку розповсюджуються на усіх учасників судового процесу і Головне управління Держгеокадастру у Луганській області у сукупності із іншими відповідачами є належним відповідачем по справі, а тому доводи останнього, викладені у додаткових поясненнях до відзиву, суд не приймає до уваги. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved