Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису №8427 від 19.12.2019 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінансова Інновація» заборгованості за кредитним договором у розмірі 13515 грн. таким, що не підлягає виконанню В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 48427 про звернення стягнення з неї за кредитним договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року на користь ТОВ «ФК «Фінансова Інновація» у сумі 13 515грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Ярошенком К.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60937383 та 09.01.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у Управлінні освіти виконавчого комітету Полтавської міської ради та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % із заробітної плати. Позивач не погоджується з вчиненим 19.12.2019 року виконавчим написом №8427. Вказала, що не підписувала кредитного договору з ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та не підписувала посвідчені нотаріально кредитні договори. В оскаржуваному виконавчому написі №8427 від 19.12.2019 року вказано, що вона є боржником за договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року, хоча про такий договір їй взагалі нічого не відомо, а тому вона заперечує існування кредитних відносин між нею та вказаними кредитними установами. Вказане свідчить про необґрунтованість нарахування заборгованості. До отримання постанови про звернення стягнення на заробітну плату не була обізнана про існування спірної заборгованості.. Вважає, що у приватного нотаріуса Ярошенко К.Ю. не було правових підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої заборгованості. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Барашацького І.В. письмові докази по справі (а.с.34-35). Ухвалою суду від 14 травня 2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом вчиненим 19.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрованим у реєстрі за № 84279, про стягнення з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 р. на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація » в розмірі 13515 грн. , загальна сума з урахуванням основної винагороди та витрат виконавчого провадження, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчиим провадженням № 60937383 складає 15066 грн.50 коп., витрати на проведення виконавчих дій становлять 200 грн., сума основного боргу 1515 грн., основна винагорода приватного виконавця 1351 грн. 50 коп., який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Ярошенко К.Ю. виконавчого округу м. Києва до набрання законної сили рішенням за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.37-38). Від представника відповідача директора ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній прохав відмовити [PERSON] у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що 23.03.2019 р. між ТОВ «ФК «Фінансова Інновація» та [PERSON] було укладено договір № 190323-5029-3, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3 000 грн. , строком на 7 днів, шляхом переказу на платіжну картку емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за коксування кредитом к розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 3 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації позивача на веб-сайті мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання кредитного договору електронним підписом, з одноразовим едифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим індифікатором є прямою згодою позивача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us. Одноразовий індентифікатор 731980 направлявся позивачу, шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер телефону [NUMBER] 23.03.2019 р., який вказаний при реєстрації. Кредитний договір позивачем був підписаний 23.03.2019 р., шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті відповідача в мережі Інтернет. Позивачем не повернуто своєчасно відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погоашення заборгованості за кредитом. Станом на 21.05.2021 р. Заборгованість за договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 р. становить 13 515 грн. Таким чином, у відповідача були всі обгрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача, шляхом вчинення виконавчого напису. Вважає, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. (а.с.51-53). Також від відповідача ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» до суду надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано належних та безперечних доказів розміру наданих послуг, вважає, що вартість послуг завищена та неспівмірна з виконаною роботою. Позивачем до позовної заяви не додано доказів підтвердження статусу особи [PERSON] , як адвоката, не додані жодні розрахункові документи, які б підтверджували реальну оплату адвокатських послуг в сумі 4 000 грн. (а.с.49-50). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, останній надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов підтримав та просив задовольнити (а.с.95). Відповідач ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням, представник повторно у судове засідання не з`явився (а.с.47,86), у відзиві на позовну заяву прохали розглядати справу без участі їх представника (а.с.53) . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.44-45,82-83), у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.44-45, 82-83). Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 8727 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року на користь ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» у сумі 13515 грн.. (а.с.14). Постановою Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. від 09.01.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід в Управлінні освіти виконавчого комітету Полтавської обласної ради та постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 % (а.с.15-17). Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону Українивід 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З виконавчого напису № 8427 від 19.12.2019 року вбачається, що його було вчинено на підставі договору № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року укладеного з ТОВ «Фінансова Компанія «Фінанс Інновація». Строк платежу за договором № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.03.2019 року по 13.12.2020 року. Сума заборгованості складає 12315 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3 000 грн., плата за вчинення виконавчого напису становить 1200 грн.(а.с.14). Відповідачем не спростовано того факту, що виконавчий напис вчинений не на борговому документі (кредитному договорі), що не відповідає п.п.1,2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. Також із доданого до відзиву Договору № 190323-5029-3 від 23.03.2019 року не вбачається, що [PERSON] підписувала вказаний договір (а.с.54-55). 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис від 19.12.2019 року № 8427 було вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений та який підписаний відповідачем, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.п.1,2 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.ч.2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. ст.133, 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1362 грн. (908 грн. + 454 грн.), а також з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн., що підтверджується копією Договору про надання правничої допомоги від 26 березня 2021 року, квитанцією від 26.03.2021 року на суму 4 000 грн. та описом робіт виконаних адвокатом від 30.07.2021 р. (а.с. 90-94). При цьому, задовольняючи частково клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 2 000 грн., суд виходить з того, що відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (а.с.49-50), у зв`язку із недоведеність такого розміру, яке суд вважає обгрунтованим, оскільки позивачем не доведено співмірність оплати послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціною позову та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Outcome: approved