Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною йому кв. № 2 та приміщеннями загального користування, а саме: коридорами, позначеними на поверхневому плані «І» та « 2», сходами в підвал та на горище в буд. [ADDRESS], шляхом прибирання особистих речей, продуктів харчування та сміття. В обґрунтування позову покликається на те, що він є власником [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі - продажу від 10.09.2010 року. Належна йому квартира межує з квартирою № 3, яка належить відповідачу по справі. До їхніх квартир належать приміщення загального користування, а саме: коридор «І», коридор в підвалі « 2», сходи в підвал та на горище. Відповідач у приміщеннях загального користування зберігає свої особисті речі та різний непотріб. Вхід на горище та у підвал закиданий різним непотребом та сміттям, що унеможливлює та утруднює користуватися належною йому квартирою, нежитловими приміщеннями та приміщеннями загального користування. На його неодноразові зауваження прибрати свої речі відповідач реагує неадекватно, погрожує йому, виражається в його адресу нецензурними словами. Стрийським РВ ГУ ДНС України у Львівській області встановлено порушення відповідачем Правил пожежної безпеки та за результатами перевірки останній вручено припис на усунення порушень вимог пожежної безпеки, однак відповідач не реагує на вказані у приписі вимоги, а тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні позивач, будучи допитаним судом в якості свідка позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що проживає по сусідству з відповідачем, їхні квартири межують одна з одною. В їхньому з відповідачем користуванні знаходиться спільний коридор, горище та підвал, однак він не має вільного доступу до них, оскільки дані приміщення закидані різними старими речами, непотребом та сміттям відповідача. На неодноразові його прохання очистити приміщення загального користування від непотрібних речей, відповідач реагує неадекватно, нецензурно висловлюється в його адресу, проклинає його та його сім'ю. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та доповнив, що відповідач порушує вимоги пожежної безпеки та санепідемстанції, на неодноразові звернення позивача про усунення перешкод у користуванні належною йому квартирою та приміщеннями загального користування шляхом прибирання особистих речей, продуктів харчування та сміття, не реагує, а тому просить позов задоволити. Відповідач [PERSON], будучи допитаною судом в якості свідка позовні вимоги визнала та доповнила, що вона зобов'язується прибрати особисті речі, продукти харчування та сміття з приміщень загального користування, а саме: з коридорів, сходів в підвал та на горище. Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна зі сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч.2 ст. 48 Закону України „Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії договору купівлі - продажу квартири від 10.09.2010 року вбачається, що [PERSON], що діє від імені [PERSON], продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] /а.с.6/. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2010 року вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності [ADDRESS] /а.с.7/. Як вбачається із копії листа від 11.08.2014р. за № 10/543 Стрийським РВ ГУ ДСНС України у Львівській області встановлено факт порушення відповідачем [PERSON] Правил пожежної безпеки Україні щодо захаращення горища та за результатами перевірки останній вручено припис на усунення вказаних порушень /а.с.17/. В судовому засіданні встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні приміщеннями загального користування: коридорами, сходами в підвал та на горище, а саме: зберігає там свої особисті речі, продукти харчування та сміття, що не заперечила відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Окрім цього, з долучених позивачем в судовому засіданні та оглянутими судом фотографій, вбачається підтвердження факту захаращення відповідачем приміщень загального користування по [ADDRESS] /а.с.37-39/. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів. Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, судом встановлено, що позивачу чиняться перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належного йому майна на праві приватної власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем представлено достатньо доказів, не спростованих у процесі розгляду справи на підтвердження необхідності усунення перешкод зі сторони відповідача у користуванні власністю шляхом прибирання особистих речей, продуктів харчування та сміття з приміщень загального користування за адресою: [ADDRESS]. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод і за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та обґрунтовані, оскільки позивач набув право власності у встановленому законом порядку, порушене його право власності, а відтак, має право вимагати усунення перешкод у користуванні належною йому квартирою та приміщеннями загального користування шляхом прибирання особистих речей, продуктів харчування та сміття. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», № 4191-17 від 20.12.2011 року затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, якими, зокрема, встановлено, що розмір витрат на правову допомогу компенсується на суму, що не перевищує 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. З матеріалів справи вбачається, що позивач під час розгляду даної цивільної справи користувався послугами адвоката, а саме адвокату [PERSON] надав право на ведення даної цивільної справи в Стрийському міськрйонному суду Львівської області. За надані послуги позивач здійснив їх оплату на загальну суму 1 200 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № k47/u/16 від 30.07.2014р. /а.с.2/, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 600 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved