Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом по якому просить суд визнати недійсним рішення Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю « КОНСТРАКШН ЛТД» від 13.03.2012 року про відступлення частки [PERSON] у розмірі 60 % на користь [PERSON] Крістіни; визнати за [PERSON] право власності на ? частину частки [PERSON] у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю « КОНСТРАКШН ЛТД», що становить 80 % статутного капіталу, а саме на частку у розмірі 40% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю « КОНСТРАКШН ЛТД» ( код ЄДРПОУ-30626144). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому. Представник відповідача -[PERSON] вс удовому засіданні позов визнав. Інші учасники процесу до судового засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні обставини. 19 липня 1974 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище якої після реєстрації шлюбу - [PERSON]). Позивач [PERSON] до 22 листопада 2005 року володів 85% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН ЛТД» (код ЄДРПОУ 30626144). 22 листопада 2005 року відбулось засідання Загальних Зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН ЛТД». на якому було прийнято ряд рішень, зокрема про вступ до Товариства [PERSON] та відступлення [PERSON] на її користь частки у статутному капіталі у розмірі 80%, відступлення [PERSON] на користь [PERSON] частки у розмірі 10% статутного капіталу та відступлення [PERSON] на користь [PERSON] частки у розмірі 12 %. Отже, за результатом засідання Загальних зборів учасників Товариства частки у статутному капіталі були розподілені наступним чином: розмір частки Учасника [PERSON] у статутному капіталі Товариства - 80 %; розмір частки Учасника [PERSON] у статутному капіталі Товариства - 5 %; розмір частки учасника [PERSON] у статутному капіталі Товариства -15%. На засіданні Загальних зборів учасників ТОВ «КОНСТРАКШН ЛТД» 13 березня 2012 року за участі відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було прийнято рішення про відступлення частки [PERSON] у розмірі 60 % на користь доньки [PERSON] без згоди позивача. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. У статті 3 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) встановлено, що сім'я створюється на підставі шлюбу та на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, серед яких визначено проживання жінки та чоловіка однією сім'єю. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням приватного підприємства „ЇКЮ" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012 по справі № 1-8/201.2 Конституційний Суд України дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об'єктом їх спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства України в сфері сімейних правовідносин та беручи до уваги висновки Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України, вбачається, що частка у статутному капіталі юридичної особи одного з подружжя є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, і розпоряджання такою часткою повинно відбуватись за згодою іншого з подружжя. Отже, рішення Загальних зборів учасників ТОВ «КОНСТРАКШН ЛТД» про відступлення частки [PERSON] у розмірі 60 % на користь [PERSON] без згоди [PERSON] повинно бути визнано недійсним з огляду на положення частини першої статті 63 та статті 65 Сімейного кодексу України. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. На підставі ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, частка [PERSON] до прийняття оскаржуваного рішення становила 80 % статутного капіталу ТОВ «КОНСТРАКШН ЛТД». Оскільки частка у статутному капіталі Товариства є об'єктом спільної сумісної власності, позивач має право на поділ такої частки. На підставі ч. 1 ст. 70 СК України за [PERSON] повинно бути визнано право власності на 1/2 частку його дружини у статутному капіталі ТОВ «КОНСТРАКШН ЛТД», що становить 80 % статутного капіталу Товариства, а саме на частку у розмірі 40 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН ЛТД». Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved