Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в обґрунтування якої вказали, що шлюб між ними було зареєстровано 08.08.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського району Київської області, актовий запис № 103. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину\~[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір. У звязку із чим, заявники просять суд розірвати шлюб з причин відсутності порозуміння у сімї, довіри, різних поглядів на життя, у звязку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один одного, за їх спільною заявою. У судове засідання заявники не з"явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили їх спільну заяву задовольнити. Вивчивши письмові докази, суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Статтею 234 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.08.1998 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського району Київської області, актовий запис № 103 (а.с.18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину\~[PERSON], [INFO] (а.с.19), яка на теперішній час проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, вони мешкають окремо, подальше подружнє життя та збереження сімї є неможливим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, сімя розпалась з причини різних поглядів на життя, відсутністю порозуміння між подружжям. Статтею 109 СК України\~передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпечені умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умов здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. 18.10.2017 року між заявниками було укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні та договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини (а.с. 20-23). Відповідно до ч.3\~ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Частиною четвертою даної статті передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. Враховуючи вищевикладене та ті обставини, що заявники підтримали подану до суду 26.10.2017 року заяву про розірвання шлюбу, продовжують наполягати на розірванні шлюбу, суд, враховуючи стійке волевиявлення направлене на розірвання шлюбу, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги. Спір про майно відсутній. Шлюб сторони розривають вперше. \~\~\~\~

Outcome: approved