Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Полтавської міської ради, визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу Руденко Н.І., в якому прохав усунути [PERSON] та його спадкоємців, що спадкують в порядку спадкової трансмісії, від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 липня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 11 липня 2019 року судом задоволено заяву [PERSON] про забезпечення доказів. На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, [PERSON] подав позовну заяву до заміненого відповідача [PERSON] , як законного представника малолітнього [PERSON] , визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Полтавського нотаріального округу Руденко Н.І., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, про усунення [PERSON] та його спадкоємців, що спадкують в порядку спадкової трансмісії, від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (том 1 а.с.104-112). В обґрунтування позову вказав, що [INFO] померла його сестра [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . За життя заповіту нею складено не було. Спадкоємцем першої черги був [PERSON] , син померлої, який також помер [INFO] . Він же є єдиним родичем [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Вказав, що [PERSON] ніколи не дбав про свою матір, а особливо в найтяжчі моменти її життя, та як [PERSON] тяжко хворіла перед своєю смертю, а також вів аморальний спосіб життя, зловживав наркотичні засоби, вчиняв злочини, тому ним було прийнято рішення про звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 23 травня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою, але йому повідомлено, що спадкова справа вже відкрита. Про особу, яка звернулася із заявою його не повідомили. Проте він розумів, що за життя сестра хотіла, щоб її майно дісталося йому, оскільки він був єдиною людиною, яка нею опікувалася, тому він звернувся до суду з вказаним позовом. Також вказав, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані у зв`язку із тяжкою хворобою, а саме рак лівої легені, потребувала допомоги сина, але він від її надання ухилявся, навпаки просив у неї кошти, хоча був дієздатним та з його слів працював. Він же єдиний, хто в період хвороби піклувався про сестру, надавав їй матеріальну та моральну підтримку, відвідував у лікарні, спілкувався з лікарями, забезпечував продуктами харчування та ліками, привозив їй одяг та інші потрібні речі, доглядав за нерухомим майном. Таким чином, є всі підстави для задоволення позову та усунення [PERSON] та його спадкоємців у порядку спадкової трансмісії від спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 липня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (том 1 а.с.113). Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, в якому вказано, що [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом, але ним не надано будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів по факту ухилення спадкоємця першої черги [PERSON] , сина померлої [PERSON] , щодо надання допомоги своїй матері. Вказала, що позовні вимоги у справах про усунення від права спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 України можуть бути задоволені у разі одночасного настання та доведеності сукупності таких обставин: ухилення особи від надання спадкоємцеві допомоги, наявність у спадкоємця можливості надання такої допомоги спадкодавцю, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. [PERSON] не ухилявся від надання матері [PERSON] допомоги, він не мав такої можливості у надання такої допомоги, бо сам перебував у безпорадному стані, був тяжко хворий. Вказала, що [PERSON] не перебувала у безпорадному стані, ніколи не вимагали від сина допомоги, навпаки дбала про нього до смерті. Зазначила, що позивач не приймав участі у похованні свого племінника [PERSON] , приховав інформацію про те, що крім нього, є інші спадкоємці після смерті [PERSON] , а саме її онук [PERSON] . У задоволенні позовних вимог [PERSON] прохала відмовити (том 1 а.с.128-133). Позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, де зазначив, що факт ухилення [PERSON] від надання допомоги матері підтверджується показами свідків, відповіддю із медичного закладу про те, що рідною людиною, яка піклується про здоров`я померлої є її брат. Твердження відповідача про недоведеність всіх обставин, які є обов`язковими під час вирішення питання про усунення особи від спадкування, є необґрунтованим. Також неправдивою є інформація [PERSON] , що у похованні [PERSON] ніхто з родичів не приймав участі. До того, ж це питання не є предметом розгляду у даній справі. [PERSON] дійсно перебувала у безпорадному стані з листопада 2018 року, так як знаходилася у лежачому стані, не могла приготувати собі їжу, прибрати у будинку, піднятися, покупатися і т.д. Жодних коштів на лікування ні відповідач, ні [PERSON] не надавали. Відповідач взагалі не відвідувала [PERSON] та не може знати про її стан на той час. Прохала позов задовольнити (том 1 а.с.137-142). Представником відповідача [PERSON] були подані пояснення на відповідь на відзив, в яких вона вказала, що жодного доказу, що [PERSON] зверталася до сина за допомогою, позивачем не надано. [PERSON] є сином [PERSON] , яка усе своє життя і до останньої хвилини перебувала з ним у добрих сімейних стосунках. Син піклувався про матір в силу своєї спроможності, а мати дбала про нього. [PERSON] та [PERSON] сплачували разом за комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] . Вказане підтверджується квитанціями, які збереглися у відповідача, що спростовує ухилення [PERSON] від надання допомоги матері в той період, як вона дійсно хворіла. Також [PERSON] разом із дружиною [PERSON] придбавали ліки для [PERSON] , що підтверджується накладною та розрахунком. У 2013 році [PERSON] отримала у спадок квартиру [ADDRESS] , яку надала проживати своєму сину із невісткою, що також свідчить про добрі сімейні стосунки та турботу [PERSON] про сина. Вказала, що позивачем не доведено, що у спадкоємця [PERSON] була можливість надавати допомогу матері. Так, за станом свого здоров`я, протягом 2018 року він неодноразово проходив лікування у зв`язку із різними тяжкими захворюваннями: трофічна виразка правої гомілки, пневмонія, а також лікувався у Полтавському обласному наркологічному диспансері. Також вказала, що виходячи із того стану, в якому перебувала [PERSON] , вона не перебувала у безпорадному стані, постійно рухалася, дбала про свого сина, планувала їхнє життя з онуком, а вік 65 років не можна назвати похилим віком. Прохала в позові відмовити. (том 1 а.с.144-149). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 вересня 2019 року витребувано докази по справі, задоволені клопотання про виклик свідків, підготовче засідання відкладено (том 1 а.с.171-174). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2019 року прийнято судом докази по справі, витребувано докази та викликано у судове засідання свідків, підготовче засідання відкладено (том 2 а.с.32-34). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2019 року витребувано докази по справі, підготовче засідання відкладено (том 2 а.с.80-81). 26 грудня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (том 2 а.с.115). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та поясненнях на відповідь на відзив. Третя особа, приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Руденко Н.І. у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами (том 3 а.с.13). Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради у судовому засіданні прохав прийняти рішення, яке відповідатиме інтересам дитини та прохав відмовити у задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, заслухавши свідків, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] у віці 65 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Подільським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 16.01.2019 року, а/з 51 (том 1 а.с.17). З довідки про причину смерті від 16.01.2019 року слідує, що причиною смерті [PERSON] стала ракова інтоксикація. Злоякісне новоутворення лівої легені (том 1 а.с.19). За життя [PERSON] належала Ѕ частини квартири [ADDRESS] та квартира № 2 за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським бюро ЗАГС м.Полтави від 13.05.1952 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Полтавським міським бюро ЗАГС 01.02.1954 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб № 00010932770 від 17.08.2012 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.02.1986 року виданим відділом ЗАГС Ленінського райвиконкому м.Полтави (том 1 а.с.13-16). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим м.Полтава, міським відділом ЗАГС 04.05.1977 року, а/з 1376 (том 1 а.с.86). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК Укаїни спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.2 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі змісту ч.2 ст. 1223 ЦК України слідує, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодеку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Зі змісту ч.1 ст. 1269 ЦК України слудує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.4 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що слідує із ч.1 ст. 1270 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , а спадкоємцем другої черги за законом її брат - [PERSON] . Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю. 15.05.2019 року заведено спадкову справу № 14/2019 (том 1 а.с.20). Як слідує із копії матеріалів зі спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після померлої бабці [PERSON] 15.05.2019 року звернулася [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , батько якого [PERSON] помер [INFO] (том 1 а.с.77). Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Шевченківським районним у м.Полтаві відділом РАЦС ГТУЮ у Полтавській області 10 травня 2019 року, а/з № 680 (том 1 а.с.84). Наявність у [PERSON] сина [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Судіївською сільською радою Полтавського району 29 листопада 2010 року, а/з 14 (том 1 а.с.79). Таким чином, [PERSON] , як онук [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої за спадковою трансмісією. Також із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] 28.05.2019 року звернувся її брат [PERSON] (том 1а.с.94). За приписами ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 Постанови Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування", факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчинила необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім цього, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Тобто, при розгляді позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: умисне ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20); у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18) у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є дружиною позивача. [PERSON] зверталася до сина за допомогою не один раз, але він відповідав, що йому допомоги немає де взяти. Про сина нічого поганого вона не говорила, любила його. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою [PERSON] , яка останнім часом близько півроку проживала разом з сином [PERSON] . Перед Новим роком вона вирішила підробити та пішла працювати на кондитерську фабрику, там захворіла запаленням легень, а потім у неї знайшли онко. Лікувалася вона в 5-ій лікарні, вона їй ще викликала таксі та допомогла дійти додому. Показала, що їй також допомагав син, що міг те і робив, ремонтував диван, готувався до її приїзду. Зазначила, що у нього самого були великі проблеми зі здоров`ям, була виразка шлунку і пішли проблеми. Показала, що [PERSON] багато часу приділяла онуку, він проводив у неї час влітку, навчала його читати та писати. Для неї у світі було дві людини - син та онук. Коли вона дізналася, що [PERSON] не вказав про онука, дуже обурилася, адже він добре знав про його існування. [PERSON] дуже уважно відносилася до стану здоров`я свого сина, водила його по лікарнях. Коли ж [PERSON] хворіла, то [PERSON] просив її колоти уколи та надавав ліки. Вона колола уколи у грудні 2018 року. Бачила також, що її відвідує брат, приносить їсти, коли не бачила його дружина. На лікування [PERSON] допомагали і родичі, і син, знає, що він десь працював. Після 20 грудня вона вже не взмозі була сама себе обслуговувати. До цього, [PERSON] двері завжди відчиняла самостійно. Коли [PERSON] померла, [PERSON] був з нею. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є дружиною померлого брата [PERSON] та [PERSON] . Коли [PERSON] захворіла, їй допомагав її брат, друзі, вона ж заходила рідше, так як працювала. Свого сина [PERSON] любила, у нього були проблеми, лікувала його, як мати від нього не відмовлялася. У жовтні-листопаді 2018 року вона ще перебувала у лікарі на променевій терапії, а у грудні вже приймала морфій. Вказала, що онука [PERSON] дуже любила, навчала читати писати, він навіть пішов з 1- го у 2 -й клас. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є сусідкою по квартирі по [ADDRESS] . Спочатку у квартирі проживала [PERSON] , потім [PERSON] із дружиною. Коли вони розлучилися, в квартирі ніхто не проживав. [PERSON] пішов жити до матері, жив у неї у 2018 році, появився у квартирі вже після її смерті у січні 2019 року. Знає, що [PERSON] дуже любила онука, забирала його до себе, вітала його на дні народження. Знає також, що він працював десь на вахті та у ГЖЕД. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є матір`ю відповідача, знала [PERSON] з 2009 року. [PERSON] дуже хворів, у нього у 2014 році було запалення легень, потім видалили селезінку, були проблеми з кишковими захворюваннями. Мати весь цей час дуже про нього турбувалася. Також вона дуже любила онука, вчила його азбуки, готувала до школи. [INFO] коли у [PERSON] було день народження, [PERSON] не забирала його до себе, так як не хотіла, щоб він її такою бачив, а тому приїздила на зуп. Фурманова з [PERSON] привітати його. Знає, що [PERSON] не просила свого сина допомагати їй, так як він сам тяжко хворів. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є подругою матері [PERSON] . Знає, що [PERSON] приходила до неї в гості, вони дружили. Коли вона захворіла, то говорила, що якщо з нею щось трапиться, то [PERSON] буде забезпечений квартирою. Знає, що [PERSON] дуже турбувалася за сина. Свідок [PERSON] показала, що є сусідкою [PERSON] , матері [PERSON] . Коли [PERSON] був маленький, [PERSON] часто приїздила до них в гості, допомагала з онуком. Також говорила, що її син дуже хворіє. У жовтні її привозила машина в Судіївку, вона була слабка, але рухалася. Говорила, що все буде добре. На сина ніколи не скаржилася. Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що є сімейним лікарем, [PERSON] була її декларанткою. Її син [PERSON] теж укладав з нею декларацію, приходив з матір`ю. Це було десь два роки тому. [PERSON] а тяжко хворіла, і син її супроводжував, вона ще виписувала тоді їй препарати. Потім дізналася, що і син помер. Свідок [PERSON] під час допиту показав, що є однокласником [PERSON] . Коли вона лежала у лікарні, навідувався до неї. У вересні-жовтні 2018 року він допомагав їй заготовляти картоплю, цибулю, моркву. Коли просила допомогти, то допомагав їй, наприклад, склив у квартирі стекла. У листопаді 2018 року спілкувався з нею в основному по телефону, також відвідував вдома. У грудні 2018 року їй вже було тяжко говорити. Знає, що у неї був син, який в основному просив у неї гроші, так як у нього їх не було, він ніде не робив. Вона ж до нього за допомогою не зверталася. Також показав, що у [PERSON] був брат, який за нею доглядав. Показав, що коли провідував [PERSON] , бачив декілька раз її сина. Також він був і на похоронах. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю. Так, [PERSON] є рідним сином [PERSON] . Усе своє життя вони перебували у добрих сімейних стосунках. Мати дуже дбала про сина, а також про свого онука, вони були найдорожчими людьми у її житті. [PERSON] був тяжко хворою людиною, частко лікувався у різних медичних закладах. В силу своїх можливостей піклувався про матір. Протягом тривалого часу перед її смертю проживав з нею, що підтверджується показами свідка [PERSON] , [PERSON] , копією супровідного листа Ленінського районного суду м.Полтави від 18.03.2019 року, в якому вказано адресу [PERSON] [ADDRESS] (а.с.13 том 2), матеріалами сектору пробації (том 2 а.с.99-109). В день смерті матері син також був з нею, що підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданого 26 грудня 1997 року у місті Полтаві відділом приватизації (том 1 а.с.165). Квартира [ADDRESS] належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] (том 1 а.с.166). Разом з тим, мати та син спільно оплачували комунальні послуги, про що свідчать копії квитанцій про оплату комунальних послуг, зокрема, здійснених [PERSON] за квартиру [ADDRESS] , яка належала його матері на суму 200 грн. ( квитанція № 11 від 07.11.2018 року за житлово-комунальні послуги) та на суму 50 грн. ( квитанція № 13 від 10.10.2018 року за житлово-комунальні послуги) (а.с.150-152). Вказані квитанції є належними, допустимими та достовірними доказами того, що [PERSON] не ухилявся від надання допомоги своїй матері в період того, що вона дійсно хворіла та потребувала такої підтримки. У вересні 2018 року [PERSON] придбав ліки для [PERSON] на загальну суму 2300.00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ФБ Рн-0009081 від 26 вересня 2018 року (том1 а.с.158). Також [PERSON] 18 червня 2018 року оплатив послуги медичної допомоги у розмірі 1090 грн., що підтверджується розрахунком № 170062 від 18.06.2018 року лікувально-діагностичний центр «Медіон» (том 1 а.с.157). Вказані квитанції знаходяться у відповідача, що свідчить, що саме [PERSON] здійснював оплату. Беззаперечним доказом того, що [PERSON] піклувався про свою матір є також і свідчення сімейного лікаря Комунального підприємства « Центр первинної медико- санітарної допомоги №3 Полтавської міської ради» [PERSON] , яка показала, що з нею було складено 11.06.2018 року дві декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від імені [PERSON] та [PERSON] з визначеним місцем проживання матері і сина за адресою [ADDRESS] (а.с.155-156 том 1). Вказувала, що з червня 2018 року [PERSON] приходила як сама, так і з сином [PERSON] . Останній звертався до неї та отримував для матері ліки. Вказані обставини підтверджуються повідомленням від 11 листопада 2019 року за № 01.2-16/1656 Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Полтавської міської ради, згідно якого, що з моменту укладання декларації [PERSON] , її син [PERSON] одноразово звертався до сімейного лікаря [PERSON] з метою отримання рецептів для своєї хворої матері (том 2 а.с.68). З Декларації № 0000-А32Х-Р97Е про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу пацієнту [PERSON] , в пункті 1.12 Довірена особа пацієнта для повідомлення у разі настанні екстреного випадку, 11.06.2018 року [PERSON] назвала та записала [PERSON] , контактний телефон [NUMBER] та спільне місце проживання по [ADDRESS] (том 1 а.с.155-156). Таким чином, [PERSON] проживав разом із своєю матір`ю перед її смертю, турбувався про неї, отримував їй ліки, допомагав у квартирі, в день смерті перебував з нею вдома. Від надання матері допомоги не ухилявся, надавав таку допомогу, на яку був спроможний в силу свого стану здоров`я та матеріального становища. Так, за станом здоров`я [PERSON] тяжко хворів. Ці обставини підтверджуються Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого 4865 за період часу 04.10.2018 року по 11.10.2018 року. Повний діагноз [PERSON] на цей час такий, ПТФС правої нижньої кінцівки,ХВН 111 ст. Трофічна виразка правої гомілки.Після інфекційна аневризма правої стегнової артерії. Негоспітальна нижньодольова лівостороння пневмонія, стадія розрішення. Згідно висновку наданого Кабінет ультразвукової діагностики від 04.10.2018 року у [PERSON] встановлено діагноз пневмонія, лікар [PERSON] (том 1 а.с.153-154, 159 -161, том 2 а.с.64). Також [PERSON] з 21.05.2018 року по 25.06.2018 року та з 31.07.2018 року по 07.08.2018 року перебував на лікуванні в Полтавському обласному наркологічному диспансері, що підтверджується повідомленням Полтавського обласного наркологічного диспансеру Полтавської обласної ради від 13.12.2019 року № 5543 (а.с.110 том 2), також позбавляло його можливості надавати матеріальну допомогу своїй матері Про незадовільнийстан здоровя [PERSON] свідчать і листи [PERSON] до сина [PERSON] , 2018 року коли він лікувався в Полтавському обласному наркодиспансері. З цих листів не вбачається, що [PERSON] не вимагала від сина грошей, допомоги. Навпаки свідчать про її турботу до сина та віру в його одужання (том 1 а.с.161-163). Щодо перебування спадкодавці [PERSON] у безпорадному стані, суд виходить з наступного. Як встановлено, у судовому засіданні [PERSON] постійно рухалася, дбала про свого хворого сина, планувала їх благополучне життя. Із показів свідків слідує, що [PERSON] потребувала сторонньої допомоги з грудня 2018 року по січень 2019 року. Також встановлено, що [PERSON] в кінці грудня 2018 року перебував на роботі з вахтовим графіком. В цей період допомагав [PERSON] її рідний брат [PERSON] . Доказів того, що [PERSON] потребувала допомоги конкретно від сина, у судовому засіданні не здобуто. Таким чином, суд вважає, що позивач належними та допустимим доказами не довела, хоча відповідно до ст. 81 ЦПК України, то є її обов`язком, як того, що спадкодавець потребував допомоги саме від сина [PERSON] , а останній умисно ухилявся від надання такої допомоги, хоча мав можливість її надавати, але не вчиняв необхідних для цього дій, так і знаходження сестри у безпорадному стані при наявності допомоги з його (позивачки) боку, адже стверджує, що в останній місяць був разом з сестрою і здійснював за нею необхідний догляд. З матеріалів справи вбачається, що лише з грудня 2018 року по 16 січня 2019 року [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги, яку їй і надавав позивач по справі, перебуваючи з нею до дня її смерті. При цьому, позивачем не доведено, що у даному випадку [PERSON] потребувала допомоги лише від сина [PERSON] . Зважаючи на вищевикладене, відсутні правові підстави, визначені ст. 1224 ЦК України, для усунення відповідача [PERSON] , сина [PERSON] , як спадкоємця за спадковою трансмісією, від права на спадкування. Твердження позивача, що [PERSON] вів аморальний спосіб життя, не спростовує висновків суду, що останній не ухилявся від надання допомоги матері. Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні доводи, що [PERSON] хотіла скласти заповіт на свого брата, навпаки доведено, що найдорожчими в її житті були для неї син та онук. Потреба [PERSON] саме у допомозі її сина також не доведена. Зазначення у медичній документації [PERSON] . Полтавського онкологічного диспансеру контактною особою [PERSON] не позбавляє права на спадкування її сина [PERSON] та не підтверджує його ухилення від надання допомоги матері.Таким чином, позивачем не надано належних та достатніх доказів, які б стали підставою для усунення [PERSON] від спадкування за законом за спадковою трансмісією після смерті своєї бабусі [PERSON] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: dismissed