Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до „Запорізькій завод „Високовольтної апаратури - Вакатов і Компанія" про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку зазначивши, що з 25 серпня 2004 року згідно наказу № 63 від 20.08.2004 року позивача було прийнято на роботу на посаду маляра до ВАТ «Запорізький завод високовольтної апаратури». Вказане вище підприємство було перетворене у Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія», протокол № 1 від 10.04.2011 року 15 липня 2014 року наказом № 50 від 15.07.2014 року її було звільнено згідно ст.38 п.ІКЗПП України. У день звільнення відповідач не провів розрахунок по заробітній платі та на вимогу позивача не відмовив їй у видачі довідки про заборгованість по заробітній платі, Крім того, затримка розрахунку по заробітної плати призвела до того, що позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просити суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітної плати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та пояснив, що що відповідачем 04 вересня 2014 року було часткова виплачена заборгованість із заробітної плати в розмірі 500 (п'ятсот ) гривень, тому з урахуванням часткового погашення заборгованості по заробітної плати, позивач просить стягнути з відповідача 8819,18 гривень заборгованості з виплати заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6671,60 гривень. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, заперечень на позов не надав, але на виконання ухвали суду, надав суду копію наказу № 50 від 15.07.2014 року про звільнення [PERSON] та довідку про суму заборгованості по заробітної плати на час її звільнення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач з 25 серпня 2004 року згідно наказу № 63 від 20.08.2004 року був прийнятий на роботу на посаду маляра до ВАТ «Запорізький завод високовольтної апаратури». Вказане вище підприємство було перетворене у Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія», протокол № 1 від 10.04.2011 року 15 липня 2014 року наказом № 50 від 15.07.2014 року позивач був звільнений згідно ст.38 п.ІКЗПП України. Тобто, днем звільнення позивача є 15.07.2014р.. та саме в цей день відповідач повинен був вирішити питання щодо проведення повного розрахунку по заробітній платі. В порушенні ст. 116,117 КЗпП у день звільнення відповідач не провів повний розрахунок належних позивачу виплат. Термін розрахунку - останні два повних робочих місяці (ч.2,3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100), тобто травень - червень 2014 року. Відповідно до розрахункових листків за травень та червень 2014 року які надані бухгалтерією відповідача. Середньоденна заробітна плата складає: 1900 грн. (травень 2014 року ) + 1985грн. (червень 2014 року) : 38 робочі дні за два місяці (19 робочих днів у травні 2014 року та 19 робочих днів у червні 2014 року) = 102 грн. 24 коп. ( п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затв. постановою КМУ від 8 лютого 1995 року № 100) Кількість днів затримки складає 38 днів Липень 2014 -16 днів, серпень 31. вересень -18 (на день розгляду справи ) усього 38 день затримки. Середній заробіток за 65 денів за час затримки розрахунку при звільнені складає: 102 грн. 24 коп. х 65 = 6671грн. 60коп. Де: 102грн. 24 коп. - середній заробіток за 1 робочий день, 65 - кількість днів затримки розрахунку при звільнені. На момент розгляду позовної заяви, тобто на 18.09.2014р. належні позивачу при звільнені суми відповідачем не сплачено, тому з відповідача підлягають стягненню 8819,18 заборгованості по заробітної плати та 6671грн, 60 коп. середній заробіток час затримки розрахунку при звільнені, а всього 15490,78грн. Відповідачем вказані обставини не були спростовані. Рішення у частині присудження працівникові виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved