Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, [PERSON], укладений між сторонами 22.11.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1917 та стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов вмотивований тим, що шлюб розпався, бо сторони мають різні погляди на життя, не розуміють один одного, від цього часто виникають сварки, скандали. У зв`язку з цим сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Коштів на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, у випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.20). Відповідач, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що на а.с.22 міститься повідомлення про вручення йому поштового відправлення - повістки з викликом до суду. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 22.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (актовий запис № 1917), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) За час шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8), виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (актовий запис № 489 від 27.02.2013 року). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач записаний батьком неповнолітньої дитини на користь якої позивач просить стягнути аліменти. Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні дітей не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у справі за позовні вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) підлягають стягненню з відповідача. Судові витрати за позовні вимоги немайнового характеру (розірвання шлюбу) підлягають розподілу між сторонами порівну. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виразила бажання змінити своє прізвище на дошлюбне „Бекало". На підставі викладеного та

Outcome: approved