Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі банк) звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за № 014/0034/82/26849 від 23.08.2006 року у розмірі 152 594,63 дол. США, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору щодо повернення кредиту та відсотків. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору за № 014/0034/82/26849 від 23.08.2006 року відповідачу був наданий кредит у розмірі 115 000,00 дол. США для споживчих потреб, зі сплатою 14% річних за користування кредитом та із кінцевим терміном погашення до 22.08.2016 року. Однак, відповідач зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 152 594,63 дол. США. Посилаючись на викладене, позивач просив позов задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку . Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України, у разі неявки у судове засідання відповідача, яким був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.08.2006 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір за № 014/0034/82/26849, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 115 000,00 дол. США для споживчих потреб, зі сплатою 14% річних за користування кредитом та із кінцевим терміном погашення до 22.08.2016 року. Згідно умов п.9.1 кредитного договору,за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених умовами цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язань, зазначеного в цьому договорі. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання, порушив графік повернення кредиту та кошти не повертає, внаслідок чого станом на 07.11.2014 року загальна заборгованість по кредиту складає 152 594,63 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 2 208 145,00 грн., з яких: 63 214,90 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 914 761,32 грн. -заборгованості за кредитом; 23 511,90 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 340 232,71 грн. - відсотки за користування кредитом; 65 867,83 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 953 150,97 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості від 07.11.2014 р. 16.10.2014 року відповідачу банком направлено вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. Однак, зобов'язання відповідачем виконане не було. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору, прострочив сплачу чергового місячного платежу та допустив виникнення простроченої заборгованості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору в сумі 86 726,80 доларів США, з яких: 63 214,90 дол. США - заборгованість за кредитом та 23 511,90 дол. США, заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також 953 150,97 грн. - пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. При цьому, стягуючи пеню у гривнях, суд виходить із наступного. Згідно з вимогами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549 ЦК України). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін ( ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Виходячи із того, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов"язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової для іноземної валюти, то суд вважає, що пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України -гривні Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач у судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача і спростування його доводів. Крім того, із відповідача на користь позивача стягнути судовий збір в сумі 3654,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved