Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON], яка також діє і в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом про відновлення порушеного права користування земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те що на теперішній час власниками земельних ділянок за адресою [ADDRESS] є вона та її донька [PERSON]; [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON] та [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Московського райсуду м. Харкова від 27.12.1968р., 25.12.69р. 05.10.1969р. та Фрунзенського райсуду м. Харкова від 30.11.09р. встановлені розмірі земельних ділянок, а саме: ділянки [ADDRESS] - 1050 кв. м., [ADDRESS] - 846 кв. м. Згідно рішення Московського райсуду м. Харкова від 25.12.1969р. про встановлення порядку користування земельною ділянкою було встановлено порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню. Відповідачі, незважаючи на те, що мають надлишки в розмірі 350 кв. м. в жовтні 2011р. звертаються до Фрунзенського райсуду м. Харкова про поновлення порушеного право користування земельною ділянкою і рішенням суду від 07.10.11р. відповідачам передано 46 кв. м. земельної ділянки [ADDRESS], але в рішенні приховується фактична площа земельної ділянки, не вказано про добровільну передачу їм земельної ділянки розміром 32 кв. м. Відповідачі після рішення встановлюють огорожу на вказані границі земельної ділянки і за домовленістю з мешканцями, які проживають у другій половині будинку [ADDRESS], захоплюють частину земельної ділянки [ADDRESS]., знищуючи фруктові дерева в саду, обливаючи їх кислотою і потім спилюючи їх, тим самим завдають значного матеріального збитку. Так як земельна дільниця [ADDRESS] є кутової і виходить боковою частиною на [ADDRESS], відповідачі захоплюють проїжджу частину площею 200 кв. м. і таким чином загальна площа земельної ділянки [ADDRESS] в даний час фактично становить 1300 кв. м., в том числі і надлишки 600 кв., а розмір їх земельної ділянки скорочений до 352,5 кв. м., тому просить вилучити наявні надлишки земельної ділянки [ADDRESS] у власників [PERSON] в розмірі 600 кв. м і передати в користування власнику земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] та Харківської міської ради. 16.01.2014 року позивач доповнила позовні вимоги, посилаючись на те, що [PERSON] 01.11.2007р. вступив в право користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: [ADDRESS] і її розмір складав на той час 1205 кв. м., по висновку КП '' Харківське МіськБТІ» від 18.10.2000 р. площа земельної ділянки становить 1050 кв. м. Таким чином, [PERSON] незаконно приєднав до своєї ділянки 155 кв. м. землі ( 1205 кв. м - 1050 кв. м = 155 кв. м). 04.03.2010 року була проведена судово - будівельна експертиза № 1762 . Відповідно до опису меж земельних ділянок, при домоволодінні [ADDRESS] перебуває в користуванні 888 кв. м , а при домоволодінні [ADDRESS] - 1184 кв. м. Згідно плану кварталу № 580, площа земельної ділянки при домоволодінні [ADDRESS] становила 331 кв. м. На даний момент площа земельної ділянки під домоволодінням [ADDRESS], обгородженим двометровим залізобетонним парканом, становить 1300 кв. м, а площа ділянки під домоволодінням [ADDRESS] становить 210 кв. м., тому просить вилучити з незаконного володіння [PERSON] надлишки земельної дільниці [ADDRESS] в розмірі 490 кв. м таким чином: довжина між ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] повинна становити 37,7 кв. м , ширина ділянки по [ADDRESS] у бік [ADDRESS] повинна становити 13 кв. м , з тильного боку [ADDRESS] ширина ділянки повинна складати 13 кв. м. Крім цього, своїми незаконними діями [PERSON] заподіяв їй моральну шкоду, вимагаючи виплати йому по 5 000 дол. за 1 кв. м, розбивши її паркан і знищивши сад шляхом підливання під дерева кислоти, зіпсувавши дах на будинку, який знаходитися на ділянці, роблячи нецензурні написи на заборі, фальсифікує документацію в ході судового розгляду, здійснюючи дії спрямовані на те, щоб залякати її і ці дії здійснюються з 2007р. Таким чином, заподіяний збиток включає в себе: оплаченого судові збори і держмита, тривалі судові розглядів протягом 5 років, а також значне погіршення стану її здорові Нанесену шкоду в 25 000,00 грн. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і дали пояснення по обставинам викладеним вище. Позивач [PERSON] уточнила, що власником земельної ділянки є не вона, як вказане в позові, а її донька. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню і надав письмові заперечення, де вказує на те, що будинковолодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] в рівних частинах належить на праві власності йому та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.01.2005р. 12-ю Харківською державною нот. конторою, рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 09.06.2009р., договору про поділ майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05.12.2009р. Первісному власнику вказаного будинковолодіння для його забудови на підставі договору забудови від 29.04.1954р. була відведена в безстрокове користування земельна ділянка [ADDRESS] загальною площею 1050 кв. м. Згідно проведеної судове будівельно-технічної експертизу від 2010р. було встановлено, що фактичні межі та площі даних земельних ділянок не відповідають межам та площам земельних ділянок, вказаних на плані із будівельного кварталу. Спостерігається порушення межі між земельними ділянками [ADDRESS],[ADDRESS] зі сторони земельної ділянки [ADDRESS], межа перенесена в бік земельної ділянки [ADDRESS] на ширину 0,55 м з боку пров. Речицького і на ширину 1,55 м. з тильного боку земельної ділянки Рішенням суду було поновлено їх поруше право користування земельною ділянкою відповідно до плану із будівельного кварталу від 15.10.1954р. та зобов'язано [PERSON] перенести паркан на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] довжиною 37,40 м. у бік земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] і на ширину 1,55 м. з тильного боку земельної ділянки [ADDRESS], але рішення в добровільному порядку не було виконане і тому він на виконання рішення суду постави паркан. На теперішній час позивач не надала будь якій доказів, які б свідчили би про те, що з їх боку є будь які порушення, тому підстав для задоволення позву немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмові заперечення на позов, в яких заперечує проти того, що з її боку були порушені права позивача користуванні земельною ділянкою за вказаною адресою, а також заяву де просить розглядати спір за її відсутністю. Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутністю, а також надав письмові пояснення по справі, де заперечує проти позову, посилаючись на те, що позивач [PERSON] безпідставно стверджує в позові, що є власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації у Державному земельному кадастрі, до якого надаються відомості про земельну ділянку у тому числі і інформацію щодо власників (користувачів). Згідно з Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також статті 79-1 ЗК України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Доказів того, що державний акт на право власності або користування земельною ділянкою по [ADDRESS], або інша технічна документація відповідно до якої земельна ділянка була сформована, позивачем не надана, тому за умови відсутності доказів наявності землевпорядної документації, документів на право власності чи право користування земельною ділянкою, вирішення питання про поновлення порушеного права та відновлення становища, яке існувало до порушення, стягнення моральної шкоди є неможливим, оскільки сторони не мають належно оформлених документів, які встановлюють межі земельної ділянки та підтверджують право сторін на користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. З Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судовим розглядом встановлено, що будинковолодіння, розташоване за адресою [ADDRESS] в рівних частинах на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.01.2005р. 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.06.2009р., договору про поділ майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 05.12.2009р. Будинковолодіння за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] в розмірі 70/300 часток та [PERSON] в розмірі 46/90 часток, на підставі свідоцтва про спадщину, виданого 25.01.2005р. 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою, та у розмірі 23/90 часток на підставі свідоцтва про спадщину, виданого 06.05.1971р. 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою. Первісному власнику вказаного будинковолодіння для забудови на підставі договору забудови від 11.12.1946р. була відведена в безстрокове користування земельна ділянка [ADDRESS] загальною площею 700 кв. м. ( що вказане в рішенню Фрунзенського райсуду від 07.10.11р.) Під час вирішення цивільної справи за позовом [PERSON] про відновлення порушеного права користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом [PERSON] про встановлення між землекористуванням було проведено судове будівельно-технічна експертиза за № 1762 від 19.07.2010р., висновки якої свідчать про те, що фактичні межі та площі даних земельних ділянок не відповідають межам та площам земельних ділянок, вказаним на плані із будівельного кварталу. Вищевказаним рішенням Фрунзенського райсуду від 07.10.2011р. було поновлено право [PERSON] на користування земельною ділянкою по [ADDRESS] відповідно до плану із будівельного кварталу від 15.10.1954р. та зобов'язано [PERSON] перенести паркан на межі між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] довжиною 37,40 м. у бік земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] площею 46 кв.м. на ширину 0,55 м. з боку пров. Речицького і на ширину 1,55 м. з тильного боку земельної ділянки [ADDRESS] Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляду інших справ. Позивач посилається на те, що в цьому рішенні не правильно вказані розміри земельних ділянок, а також посилається на недоліки проведеної судово будівельної експертизи за № 1762 від 19.07.2010р. проведеної в рамках розгляду цивільної справи , а також вказує на те, що суд не повинен був брати висновки вказаної експертизи до уваги, тим самим позивач фактично оскаржує рішення суду, яке набрало закону силу. Позивач в судовому засіданні стверджував, що у відповідачів розмір земельної ділянки повинен бути 700 кв. м., так же як і їх розмір земельної ділянки, так як на той час коли надалися в користуванні земельні ділянка, норма для усіх була встановлена 700 кв. м., а відповідачі на теперішній час користуються земельною ділянкою розміром 1300 кв. м., а розмір її земельної ділянки став тільки 210 кв. м., тому просить вилучити надміри земельної ділянки на користь [PERSON] -490 кв. м., а також вилучити 200 кв. м. на користь Харківської міської ради, які відповідачі незаконно приєднали до своїй земельної ділянки. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ст. 10,60 ЦПК України не надано доказів по підтвердженню факту порушень відповідачами прав територіальної громади м. Харкова та прав позивача, як то зазначено в позовній заяві. Позивачем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували той факт, що первісним власником будинкуволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] виділялася земельна ділянка розміром 700 кв. м. В позові вона посилається на те, що по даним КП « Харківське МіськБТІ» площа вказаної земельної ділянки складає 1050 кв. м. Позивач в своєму позову, а також в доповненні до позову дає протиречиві дані щодо розміром земельної ділянки, якою користується сторони. Так, в первісному позови позивач вказує на те, що відповідач зменшив їх земельну ділянку до 352,5 кв. м., подали вказує що до 210 кв. м., а також посилається на те, що [PERSON] незаконно приєднав 155 кв. м., а просить повернути 490 кв. м. Позивач просив вилучити з незаконного володіння [PERSON] надлишки земельної дільниці [ADDRESS] в розмірі 490 кв. м таким чином: довжина між ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] повинна становити 37,7 кв. м , ширина ділянки по [ADDRESS] у бік [ADDRESS] повинна становити 13 кв. м , з тильного боку [ADDRESS] ширина ділянки повинна складати 13 кв. м. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значеня для вирішення справи. Згідно із положеннями ст. 11 ЦПК України суд вирішує вказану справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Позивач в позові посилається на рішення Московського райсуду м. Харкова від 27.12.1968р., 05.10.1969р. та Фрунзенського райсуду м. Харкова від 30.11.09р., якими на її думку встановлені розмірі земельних ділянок [ADDRESS] та [ADDRESS], але вказані рішення не були надані. В судовому засіданні позивач як на доказ щодо розмірів та надлишків земельних ділянок, а також між користування земельною ділянкою, посилався на заміри, які зробив її представник та вона, що викладені в позови. Суд роз'яснював позивачу її право заявляти клопотання щодо проведення судово - технічної експертизи, але [PERSON] не скористалася цим правом, так як на її думку в матеріалах цивільної справи достатні дані, які підтверджують її доводи, у тому числі і посилається на раніше проведену судове будівельно-технічну експертизу за № 1762 19.07. 2010р. хоча з висновками якої вона не згодна. Суд вважає, що у даному випадку позивачем [PERSON] не надані належні та допустимі докази в обґрунтування своїх вимог щодо вилучення надлишків земельної ділянки у [PERSON]. Суд позбавлений можливості провірити доводи позивача на підставі тих доказів, на які посилається позивачка на обґрунтування своїх вимог щодо порушення права користування земельною ділянкою. Позивач [PERSON] просить також стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] моральну шкоду у розмірі 25400 грн. і обґрунтує ці вимоги тим, що відповідач незаконно вимагав виплати йому гроші, розбив її паркан і знищив її сад зіпсувавши дах на будинку, який знаходитися на ділянці, робить нецензурні написи на заборі фальсифікує документацію в ході судового розгляду, здійснюючи дії спрямовані на те, щоб залякати її і ці дії здійснюються з 2007р. Із - за дій відповідача у нею значне погіршився стан її здоров'я. Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Суд вважає, що позов в цій частині не підлягають задоволенню, так як позивачем відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не надано жодних доказів по підтвердженню того факту, що її була причинена моральна шкода. На підставі наведеного ,

Outcome: dismissed