overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають сварки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім'ї є неможливим. У судове засідання позивач не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з"явилася, проте подала заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 02.11.2000 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 02.11.2000 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, актовий запис №1309. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23.05.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №870. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з приводу розірвання шлюбу не заперечує, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім»ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, проте подала заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 07.07.2010 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.07.2010 р. Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області , актовий запис №01. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження ( арк. 7-8). В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з приводу задоволення позову не заперечує, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, через що між ними часто виникають суперечки та непорозуміння, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сім»ї є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явилася, проте подала заяву про визнання позову, з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 09.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 09.08.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №105. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №48. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з приводу задоволення позову не заперечує, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, в якому просить визнати за ним право власності на майно житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів. У судове засідання позивач не з`явився, у позові вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Теребовлянська міська рада Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив [PERSON] є матір"ю позивача, що підтверджується доданими до позовної заяви документами. Із довідки, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 13.05.2020 року №09 04/10/242, вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . День її смерті є часом відкриття спадщини. Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 262889 грн. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , немає. Постановою Теребовлянської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.01.2021 року № 25/02 - 14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами [PERSON] , оскільки відсутнє та не зареєстроване право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Судові витрати позивач просить покласти на нього за його згодою. Відповідно до ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина, діти спадкодавця. Із змісту ст.1268 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] Крім цього зазначив, що шлюб між ними було зареєстровано 02.09.1984 року в Шманьківській сільській раді, Чортківського району, Тернопільської області, актовий запис 14. Від даного шлюбу у них є два сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також позивач додав, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, через те, що вони не зійшлися характерами, в результаті чого виникають постійні сварки. За таких обставин вважає, що шлюб повинен бути розірваним. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та просить його позов задоволити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак належним чином була повідомлена про час, день та місце слухання справи, однак не повідомила суд про причину своєї неявки. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1984 року про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Сторони вже досить тривалий час не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, перебувають у неприязних відносинах, спільного господарства не ведуть, їх сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що з відповідач по справі [PERSON] є його рідним батьком. Після розірвання шлюбу з його матір'ю відповідач сплачував аліменти на його утримання. На даний час позивач досяг повноліття та є студентом І курсу денного відділення Сумського державного університету. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки він має невеликі доходи, а тому просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до 23 років, тобто до 30.06.2015 року. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримав повністю і просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином про що свідчить підпис в поштовому повідомленні. Згідно ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час позивач [PERSON] навчається на денному відділенні І курсу Сумського державного університету. Строк закінчення навчального закладу - 30.06.2015 року. Відповідач є працездатним, у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом при встановленні розміру стягуваних аліментів враховано майновий стан сторін у справі, наявність у відповідача інших утриманців, яких відповідач зобов"язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно на період його навчання, але не більше ніж до 23 років, тобто до 30.06.2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 грн.60 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду та просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 06 лютого 2005 року Качанівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 3, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалось через різні погляди на життя, несумісність характерів,що негативно вплинуло на їх сім»ю. На даний час між ними склалась взаємна відчуженість, подружні відносини у них припинені, а тому подальше спільне проживання та збереження сім"ї та шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не з»явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Судом встановлено, що 06 лютого 2005 року між сторонами було укладено шлюб, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 лютого 2005 року. Із обставин, викладених у позовній заяві, вбачається, що сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння та прагнення зберегти шлюб та сім'ю. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими доказами доведено, що під час спільного проживання між сторонами виникали постійні сварки, скандали, сторони не бажають проживати разом і тому подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] та проживає у ній, а відповідач, яка є його колишньою невісткою, у забравши усі свої речі виїхала із даної квартири і жодного разу не з»являлася. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задовольнити, пояснив, що відповідач не проживає у [ADDRESS] більше року, а сааме з грудня 2012 року. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №75 від 13-17.09.2014 року, однак відповідач в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.01.2012 р. вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 21.10.2010 р. №1834. Довідкою ПП «Люкс» №2309 від 24.09.2013 р. стверджується, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23.08.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до Актів від 13.09.2013 р. 19.07.2013 р. затверджених директором ДП «Люкс», [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою у [ADDRESS] Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні показали, що відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS]. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаною квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та проживає у ньому. Відповідач, яка є його невісткою, також зареєстрована у вказаному будинку, проте не проживає у ньому з 2012 року. Жодних коштів на оплату комунальних послуг відповідач не надає, у добровільному порядку знятися із реєстраційного обліку відмовляється. Позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у його відсутності про що подав заяву. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №50 від 08.07.2015 року, однак відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із свідоцтва про право власності на жилий будинок від 30.01.1990 р. вбачається, що жилий будинок в [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №8 від 31.01.1990 р. перебуває у власності [PERSON]. Із довідки Домаморицької сілької ради Тернопільського району Тернопільської області №60 від 10.03.2015 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] і його склад сім»ї слідуючий: дружина - [PERSON], син - [PERSON], невістка - [PERSON], онук - [PERSON]. Із копії будинкової книги, зокрема розділу ІІІ «Прописка» вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Актом Домаморицької сільської ради Тернопільського району від 12.03.2015 р. стверджується, що відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає з 2012 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання відповідача [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування житлом у вказаному будинку. Крім того, із відповідача в користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути 243.60 грн. судового збору сплаченого позивачем . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 28.10.1995 року він уклав шлюб з відповідачкою, який був зареєстрований Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблений актовий запис за № 195. В шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на сімейне життя та обов"язки, у нього з відповідачкою відбувалися суперечки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, а сімейні відносини фактично припинилися. Як подружжя вони не проживають протягом тривалого часу, не ведуть спільного господарства, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує лише формально. Тому позивач просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Позивач та його представник в судове засідання 12.07.2018 року не з'явилися. Представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності. Відповідачка та її представник в судове засідання 12.07.2018 року не з'явилися. Відповідачка подала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 28.10.1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблений актовий запис за № 195, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають тривалий час, не ведуть спільного господарства. 05.04.2018 року ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області сторонам, з метою збереження шлюбу, надавався строк для примирення тривалістю три місяці, але наданий судом строк для примирення не дав бажаних результатів. Спору про поділ спільного майна поджужжя у сторін немає. У відповідності з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved