Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до Каховського міськрайонного суду з позовною заявою про захист ділової репутації юридичної особи. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року в газеті «Каховська зоря» під [NUMBER], була опублікована стаття під назвою (назва статті та цитати наводяться мовою та орфографією оригіналу) «[INFO] » під авторством [PERSON] . У вказаній статті, серед іншого, містилася наступна інформація: « [INFO] .». Ця обставина підтверджується другою сторінкою примірника газети «Каховська зоря» під зазначеним номером за вказану дату. Згідно статті 94 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Отже, одним із способів захисту ділової репутації, як особистого немайнового права Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (далі також - ТОВ «ТерраТарса Україна» або позивач), може бути вимога про спростування недостовірної інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною вважається інформація, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь - яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Таким чином, поширення недостовірної негативної інформації, яка містить фактичні дані, може бути підставою пред`явлення позову про її спростування. ТОВ «ТерраТарса Україна» вважає, що в зазначеній вище статті поширена недостовірна негативна інформація, яка міститься в наступних фактичних твердженнях: 1.« [INFO].»; 2.«[INFO]»; 3.«[INFO].»; 4.«[INFO].». Вся наведена інформація стосується конкретних подій, конкретної особи (позивача) та подається як установлений факт, тобто наведені в ній обставини повідомляються чітко, точно та є констатацією факту з боку поширювача інформації, а не оціночними судженнями. ТОВ «ТерраТарса Україна», крім доведення факту поширення недостовірної негативної інформації, вважає за необхідне довести й, власне, недостовірність такої інформації. Так, по - перше, відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038 - VI у редакції, яка діяла до 01 січня 2020 року (далі - Закон України № 3038 - VI) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (частина друга). Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина третя). Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (частина перша). 10 грудня 2019 року ТОВ «ТерраТарса Україна» звернулося до Каховської міської ради Херсонської області з пропозицією про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Каховка у зв`язку з реконструкцію належного позивачу об`єкта нерухомості. Вказана обставина підтверджується листом ТОВ «ТерраТарса Україна» № 3829 від 10.12.2019 року (далі - лист № 3829). До листа № 3829 ТОВ «ТерраТарса Україна», крім копій дозвільних документів на початок будівельних робіт та установчих документів, була додана довідка про загальну площу об`єктів будівництва першого пускового комплексу та довідка про витрати пов`язані з виконанням робіт на об`єкті (далі - довідки). Також, 10 грудня 2019 року ТОВ «ТерраТарса Україна» на адресу Каховської міської ради Херсонської області була подана заява про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Каховка (далі - заява). При цьому, лист № 3829, довідки та заява,не містили жодних розрахунків розміру пайової участі, зроблених ТОВ «ТерраТарса Україна», що підтверджується змістом вказаних документів. Крім того, на час виникнення даних правовідносин, питання пайової участі на території м. Каховка було врегульовано Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Каховка, затвердженим рішенням 46 сесії VI скликання Каховської міської ради Херсонської області від 31.10.2013 року № 872/46 (далі - Порядок № 872/46), розміщеним в мережі Інтернет на офіційному сайті територіальної громади м. Каховка за посиланням http://kakhovka-rada.gov.ua/ua/documents/protokol_2013. Відповідно до пункту 3.6 Порядку № 872/46 обрахування розміру пайової участі здійснюється відділом містобудування та архітектури міської ради, який є структурним підрозділом Каховської міської ради Херсонської області. Таким чином, обов`язок розрахунку розміру пайової участі відповідно до Порядку № 872/46 імперативно покладено на орган місцевого самоврядування, що виключає здійснення такого розрахунку «ТОВ «ТерраТарса Україна». Наведеним спростовується достовірність поширеної інформації в частині проведення відповідних розрахунків позивачем та наміру ТОВ «ТерраТарса Україна» в результаті проведення таких розрахунків сплатити кошти пайової участі в сумі12000 грн. По - друге, проектом реконструкції належного позивачу об`єкта нерухомості встановлений порядок проведення такої реконструкції у два пускові комплекси. Вказана обставина підтверджується експертним звітом щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція нежитлової будівлі, що є комплексом будівель та споруд, у комплекс будівель та споруд для зберігання мінеральних добрив з будівництвом складу за адресою: [ADDRESS] » від 11 вересня 2018 року № 7 - 104 - 18 - ЕП/КО (далі - експертний звіт). Відповідно до змісту листа № 3829, довідок та заяви, ТОВ «ТерраТарса Україна» пропонувало Каховський міській раді Херсонської області укладення договору про пайову участь лише стосовно першого пускового комплексу об`єкта будівництва. Крім того, як зазначено в пункті 1.1 протоколу № 15 комісії з питань залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Каховка від 17.12.2019 року (далі - протокол № 15), до порядку денного роботи відповідної комісії було включено питання укладення договору про пайову участь саме щодо першої черги будівництва, а не всього належного ТОВ «ТерраТарса Україна» об`єкта в цілому. Наведеним спростовується достовірність поширеної інформації в частині наміру ТОВ «ТерраТарса Україна» укладення договору про пайову участь стосовно всього належного позивачу об`єкта нерухомості. По - третє, як зазначено в протоколі № 15, виконання розрахунку розміру коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Каховки по об`єкту будівництва: «Реконструкція нежитлової будівлі, що є комплексом будівель та споруд, у комплекс будівель та споруд для зберігання мінеральних добрив з будівництвом складу за адресою: [ADDRESS] » та укладення договору про пайову участь по даному об`єкту є неможливим у зв`язку з ненаданням повного пакету документів, які передбачені Порядком № 872/46. Таким чином, розрахунок розміру пайової участі за результатами звернення ТОВ «ТерраТарса Україна» з листом № 3829, довідками та заявою, Каховською міською радою Херсонської області проведений не був. Викладене свідчить про недостовірність інформації щодо визначеного виконавчим комітетом Каховської міської ради Херсонської області розміру пайової участі в сумі близько 2000000 грн. По - четверте, з 01 січня 2020 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20.09.2019 року № 132 - IX (далі - Закон України № 132 - IX), стаття 40 Закону України № 3038 - VI була виключена. При цьому, пунктом 2 розділу ІІ Закону України 132 - IX встановлено, що з 01 січня 2020 року пайова участь не сплачується у разі будівництва об`єктів, які згідно з державним класифікатором будівель та споруд належать до будівель промислових. Згідно отриманого ТОВ «ТерраТарса Україна» дозволу, на виконання будівельних робіт від 18 вересня 2018 року № ХС 112182610847, належний позивачу об`єкт нерухомості класифікується за кодом 1251.3 згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018 - 2000, тобто відноситься до будівель промислових, що підтверджується змістом вказаного дозволу. Отже, з 01 січня 2020 року укладення договору пайової участі між ТОВ «ТерраТарса Україна» та Каховської міською радою Херсонської області у зв`язку з реконструкцією належного позивачу об`єкта нерухомості, чинним законодавством України не передбачене. Також, ТОВ «ТерраТарса Україна» не сплачувало в період з 17 по 31 грудня 2019 року на адресу Каховської міської ради Херсонської області ніяких грошових коштів в якості пайової участі, що підтверджується довідкою позивача № 2265 від 04.08.2020 року. Вказаним спростовується достовірність інформації про зменшення розміру суми платежу на пайову участь внаслідок угоди між ТОВ «ТерраТарса Україна» та Каховською міською радою Херсонської області. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у пункті 9 постанови Пленуму ВСУ № 1 відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Виходячи з наведеного, належними відповідачами при зверненні ТОВ «ТерраТарса Україна» з даним позовом є Комунальне підприємство Редакція газети «Каховська зоря» (далі - відповідач 1 або КП Редакція газети «Каховська зоря»), оскільки саме відповідач 1 згідно статті 21 Закону України № 2782 - XII здійснив підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації в якому було поширено недостовірну інформацію, [PERSON] (далі - [PERSON] або відповідач 2), який вказаний у якості джерела недостовірної інформації, а також автор такої інформації. Відповідно до статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» № 3792 - XII від 23.12.1993 року ім`ям автора визнається сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім`я автора; прізвище, ім`я та по батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Таким чином, сукупність слів « [PERSON] », якими підписана відповідна стаття від імені автора, може означати як ім`я та прізвище автора, так і його псевдонім. З метою встановлення цієї обставини, 23 червня 2020 року адвокатом [PERSON] , який діяв в інтересах позивача на підставі договору про надання правової допомоги, на адресу КП Редакція газети «Каховська зоря» був направлений адвокатський запит, який по суті відповідачем 1 не розглянутий. Зазначене підтверджується адвокатським запитом з відміткою про його отримання відповідачем 1 та відповіддю КП Редакція газети «Каховська зоря» на вказаний запит. Згідно статті 21 Закону України № 2657 - ХІІ інформація про фізичну особу є конфіденційною та може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Випадків поширення інформації про фізичну особу, як автора, на вимогу ТОВ «ТерраТарса Україна» чи за адвокатським запитом, законом не передбачено. Отже, позивач позбавлений можливості самостійно встановити особу, під авторством якої була поширена недостовірна інформація, а відтак і й можливості пред`явити до неї позовні вимоги на етапі подання даного позову. Позивач вважає, що розгляд даної справи без участі автора недостовірної інформації не є безумовно неможливим, оскільки така інформація є дослівним відтворенням слів [PERSON] , який визначений автором в якості джерела цієї інформації. Визначаючись з наявністю факту порушення поширеною інформацією недоторканості ділової репутації ТОВ «ТерраТарса Україна», позивач виходить з наступного. Поширена інформація містить фактичні дані про умисне порушення ТОВ «ТерраТарса Україна» норм чинного законодавства та форму є серед користувачів такою інформацією думку про вчинення позивачем протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати коштів пайової участі у належному розмірі та порядку. На це також вказує зміст поширеної інформації в частині передачі відповідних матеріалів до правоохоронних органів. Позивач вважає, що така оцінка його дій наносить шкоду його діловій репутації, оскільки характеризує ТОВ «ТерраТарса Україна» як суб`єкта господарської діяльності, який умисно, з корисливих мотивів, не додержується вимог чинного законодавства України. Така інформація поширена серед необмеженого кола осіб, в тому числі працівників позивача, його існуючих та потенціальних контрагентів, що негативно впливає на ділові та комерційні відносини позивача з такими особами, а також авторитет ТОВ «ТерраТарса Україна» як надійного, та такого, що додержується вимог чинного законодавства України підприємства, в цілому. Поширена недостовірна інформація фактично висвітлює як незаконну діяльність ТОВ «ТерраТарса Україна» та формує відповідну негативну думку у третіх осіб, що є неприпустимим. Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Вказаних вимог Конституції України відповідачами не додержано. Тому позивач просить визнати недостовірною вищевказану інформацію, яка була розміщена в газеті « Каховська зоря» під [NUMBER] та стягнути судові витрати згідно до ст.. 141 ЦПК України. 26.06.2020 року ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Представники позивача в судове засідання не з"явились, надали заяву про слухання справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовної заяви наполягали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача КП Редакції газети « Каховська зоря» в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, з позовними вимогами згодні. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 11.03.2021 року не з`явився, заяв про відкладення судового засідання чи про причини неявки суду не надано. В в попередньому судовому засіданні, пояснив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вказану інформацію він не розміщував ні в соціальних мережах і не замовляв будь-яких статей КП " Каховська зоря" та нікого не просив і не надавав такої інформації, зазначивши, що будь-хто міг під його іменем викласти інформацію в соціальну мережу Інтернет, щодо статті в газеті КП " Каховська зоря" нічого не відомого йому також. Відзиву на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що у випуску № [NUMBER] від [INFO] року розміщено статтю зі змістом «[INFO] » під авторством [PERSON] . У вказаній статті, серед іншого, містилася наступна інформація ( мовою оригіналу): « - [INFO] .». ( а.с.12-13). До матеріалів справи долучений лист № 3829 міському голові від директора ТОВ» ТерраТарса Україна», відповідно до якого ТОВ « ТерраТарса Україна» звертаєься з проханням заключити договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Каховка та розстрочити платіж на шість місяців, щодо введення в експлуатацію першої черги об`єкта будівництва, а саме « Реконструкція нежитлової будівлі, що є комплексом будівлею та споруд, у комплекс будівель та споруд для зберігання мінеральних добрив з будівництвом складу за адресою: [ADDRESS] ( а.с.14). До листа № 3829 ТОВ «ТерраТарса Україна», крім копій дозвільних документів на початок будівельних робіт та установчих документів, була додана довідка про загальну площу об`єктів будівництва першого пускового комплексу та довідка про витрати пов`язані з виконанням робіт на об`єкті (далі - довідки) ( а.с. 15-16). 10 грудня 2019 року ТОВ «ТерраТарса Україна» на адресу Каховської міської ради Херсонської області була подана заява про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Каховка ( а.с.17). Згідно з експертним звітом щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція нежитлової будівлі, що є комплексом будівель та споруд, у комплекс будівель та споруд для зберігання мінеральних добрив з будівництвом складу за адресою: [ADDRESS] » від 11 вересня 2018 року № 7 - 104 - 18 - ЕП/КО ( а.с.18-19). Пункт 1.1 протоколу № 15 комісії з питань залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Каховка від 17.12.2019 року проголошує, що до порядку денного роботи відповідної комісії було включено питання укладення договору про пайову участь саме щодо першої черги будівництва, а не всього належного ТОВ «ТерраТарса Україна» об`єкта в цілому. Окрім цього зазначено, що виконання розрахунку розміру коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Каховки по об`єкту будівництва: «Реконструкція нежитлової будівлі, що є комплексом будівель та споруд, у комплекс будівель та споруд для зберігання мінеральних добрив з будівництвом складу за адресою: [ADDRESS] » та укладення договору про пайову участь по даному об`єкту є неможливим у зв`язку з ненаданням повного пакету документів, які передбачені Порядком № 872/46 ( а.с.20-21). Згідно отриманого ТОВ «ТерраТарса Україна» дозволу, на виконання будівельних робіт від 18 вересня 2018 року № ХС 112182610847, належний позивачу об`єкт нерухомості класифікується за кодом 1251.3 згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018 - 2000, тобто відноситься до будівель промислових, що підтверджується змістом вказаного дозволу ( а.с.2). Відповідно до бухгалтерської довідки від 04.08.2020 року, ТОВ « ТерраТарса Україна», за період з 17.12.2019 року по 31.12.2019 року грошові кошти до бюджету Каховської міської ради в якості пайової участі у розвитку інфраструктури міста не сплачувала ( а.с.23). В матеріалах справи міститься скрін-шот з соціальної мережі Фейсбук, на якому розміщений текст ««[INFO]», користувач [PERSON] ( а.с.66-68). На адресу Каховського міськрайонного суду Херсонської області надійшов лист від 10.12.2020, яким повідомлено, що заявка на публікацію статті « [INFO] », яка була опублікована у виданні [INFO] року в [NUMBER], надійшла від [PERSON] та оплачена в бухгалтерію підприємства [PERSON] , згідно прибуткового касового ордеру № 9 від 23.04.2010 року ( а.с.80). Згідно статті 94 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу (статті 15 - 23 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В пунктах 1 - 10частини другої статті 16 ЦК України наведений перелік способів захисту цивільних прав, який не є вичерпним, а абзацом 12 встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно абзацу 1 частини шостої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. При цьому, такий спосіб правового захисту особистого немайнового права, як спростування недостовірної інформації, може бути обраний й юридичною особою, що повністю узгоджується з приписами частини першої статті 91 ЦК України та роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в пункті 5 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 (далі - постанова Пленуму ВСУ № 1). У відповідності до ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб і на свій вибір. Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст.10 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована згідно Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. За змістом статті 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Тобто, перед тим як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів, щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню, та не допустити порушення прав, свобод і законних інтересів. Пленум Верховного Суду України в пунктах 1, 19 постанови від 27 лютого 2009 року №1«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, згідно статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії»). Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому і самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі «Карпюк та інші проти України» від 06 жовтня 2015 року). Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «факти». Так, у пункті 39 рішення Європейського суду з прав людини від 28 березня 2013 року у справі «Нова Газета і Бородянський проти Росії» вказано, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено. У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини від 12 липня 2001 року у справі «Фельдек проти Словаччини» суд зазначив, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести. Частиною другою статті 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, п. 5 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь /поведінки/ загальноприйнятим уявленням про добро та зло. Фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також, на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15, п. 21 вказаної постанови, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У пункті 25 Пленум Верховного суду України зазначив, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Отже, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що інформація, поширена відповідачем КП Редакція газети « Каховська зоря» у газету « Каховська зоря» під [NUMBER] від [INFO] року та сама стаття під назвою « [INFO] » є неправдивою та такою, що порушує немайнові права позивача, її честь, гідність та ділову репутацію. При цьому, суд приходить до висновку, що спірна інформація не є оціночним судженням в розумінні частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію», оскільки не є вираженням суб`єктивної думки та не містить у собі винятково оціночні судження, не є такою, де використовуються мовні засоби, зокрема гіперболи, алегорії, сатири, а навпаки містить фактичні твердження, які можуть бути предметом для перевірки, зокрема, правоохоронними органами, однак будь-яких доказів перевірки та доведеності фактів, про які йде мова у спірному повідомленні, суду не надано. Також, суд приходить до висновку, що спірна інформація є такою, що завдає шкоди діловій репутації позивача. Суд критично ставиться до доводів позивача стосовно розповсюдження інформації такого змісту «[INFO]»в соціальній мережі Інтернету «Фейсбук» саме відповідачем [PERSON] , оскільки вважає недоведеним факт, що саме відповідач [PERSON] зареєстрований під ніком « [PERSON] » в мережі «Фейсбук», і що саме з його ІР- адреси було викладено вказану вище інформацію. Таким чином, суд вважає, що слід зобов`язати відповідача КП Редакція « Каховська зоря» спростувати поширену недостовірну інформацію. Отже, відповідачем КП Редакція « Каховська зоря» не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була викладена у статті та оприлюднена у газеті « Каховська зоря» під [NUMBER] від [INFO] року щодо позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем. З аналізу тексту спірної статті вбачається, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, та факти, які не відповідають дійсності і перекрученими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягнення пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial