Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління державного казначейства України в м. Севастополі, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 48 000 грн. внаслідок незаконно її притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що 07.12.2009р. вона була затримана за місцем свого проживання співробітниками Балаклавського РВ УМВС, після чого її примусово доставили в приміщення Інкерманського МВМ, де утримували до обіду 08.12.2009р. У її відношенні був складений протокол про адміністративне порушення. Постановою Балаклавського районного суду м.Севастополя від 28.12.2011р. адміністратвина справа у відношенні неї була припинена за відсутністю складу адміністратвиного правопорушення. Крім того, постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011р. дії співробітників міліції УМВС України в м. Севастополі щодо її затримання і тримання під вартою визнані протиправними. Позивач, вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди у зв'язку з незаконним притягненням її до адміністративної відповідальності. Моральну шкоду позивач оцінює в 48 000 грн., яка полягає в приниженні її честі та гідності, спричиненням моральних страждань, які носять тривалий характер. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову. Відповідачі про день, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, поважних причин неявки у судові засідання суду не надали, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористалися. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.12.2009р. біля 20-00 годин в чергову частину Інкерманського міського відділу міліції працівниками міліції вказаного відділу, на підставі заяви сусідки з квартири за місцем проживання [PERSON], яка у той час знаходилась у своїй квартирі [ADDRESS] доставлена [PERSON] для складання адміністративного протоколу за порушення суспільного порядку. Відносно свого затримання позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконним адміністративне затримання і визнання дій працівників міліції неправомірними. Так, Балаклавським районним судом м. Севастополя від 17 травня 2011 року було вирішено задовольнити частково позов [PERSON] та визнати адміністратвине затримання [PERSON], яке мало місце 07.12.2009р. з боку працівників Інкерманського міського відділу міліції Балаклавського РВ УМВС України в м. Севастополі незаконним. Дана постанова 09 серпня 2011р. Севастопольським апеляційним адміністративним судом скасувана, прийнята нова, якою суд визнав дії співробітників міліції Управління МВС України в м. Севастополі по адміністративному затриманню 07.12.2009р. [PERSON] та утриманню під вартою до фактичного звільнення в Балаклавському районному суді протиправними. Також, постановою Балаклавського районного суда м. Севастополя від 28.12.2011р. провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.185 КупАП припинено за відсутністю в її діях складу правопорушення. Відповідно до вимог статті 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.2 ст.1 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту. Відповідно до положень ч.4 ст. 2 цього Закону, право на відшкодування шкоди виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення. Сттатею 12 того ж Закону, передбачено, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Виходячи з положень статті 1176 ЦК України, яка передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Тому саме на відповідачів в особі Управління державного казначейства України в м. Севастополі, Державної казначейської служби України, які виконюють повноваження щодо обслуговування державного бюджету України слід покласти обов'язки по відшкодуванню спричиненої моральної шкоди. Приймаючи до уваги, що факт протиправних дій співробітників міліції Управління МВС України в м. Севастополі по затриманню 07.12.2009р. [PERSON] та утримання її під вартою є доведеним, а доводи позивача про те, що незаконними діями співробітників міліції Управління МВС України в м. Севастополі заподіяні моральні страждання, в приниженні честі та гідності в ході розгляду справи знайшли своє підтвердженняу, зв'язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 48 000 грн. підлягають задоволенню, згідно положень ст.ст.1166,1167 ЦК України. Крім того, на підставі ст.1195 ЦК Украни, відповідачів слід зобов'язати відшкодувати вартість придбаних ліків на суму 120,74 грн., вартість проведенного дослідження головного мозоку в сумі 350 грн., необхідність в якому виникла в результаті дій співробітників міліції і звернення позивача з цього приводу за медичною допомогою, всього на суму 470,74 грн. На підставі ст.ст. 1166,1176, 1195 ЦК України,

Outcome: approved