Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що відповідно до укладеного між [PERSON]Б.о. та ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1278744 від 02.04.2012 ррку, застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які керують на законних підставах автомобілем [PERSON] р/н АР 9026АН. 20.04.2012 року, о 15:45 годині на 333 км + 850 м. а/ш Харків-Сімферополь сталася ДТП за участю автомобіля [PERSON] р/н [NUMBER], який належить [PERSON]Б.о., під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Згідно вироку Василівського районного суду Запорізької області від 13.09.2012 року по справі №1/802/298/2012, [PERSON] визнано винним в зазначеній ДТП за ч.2 ст.286 КК України. Після звернення постраждалої особи в ДТП до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», позивач, згідно страхового акту ГО-0495-2/ЗІІ від 22 12.2014 року (отримувач [PERSON]), сплатив, відповідно до умов полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування в сумі 6\~680 грн., що підтверджується платіжним дорученням, і цим самим, відшкодував завдану [PERSON] шкоду. ДТП відбулося 20.04.2012 року. З того часу на протязі трьох робочих днів відповідач не надав до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» повідомлення про настання страхового випадку, що суперечь вимогам законодавства України. Таким чином, до ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС», в межах фактично виплачено страхового відшкодування, перейшло право вимоги до [PERSON], згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власник наземних транспортних засобів». Позивач просить суд : стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в сумі - 6\~680 грн. та сплачений судовий збір в розмірі в 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача в особі [PERSON] не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що на даний час за рішеннями суду з нього на користь позивача стягуються кошти в сумі понад 20\~000 грн., тому, вважає позовні вимоги безпідставними. В судове засідання [PERSON]Б.о. не зявився, але, відповідно до телефонограми, яка є у справі, просить суд розглянути справу у його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1278744 від 02.04.2012 року, копія якого є у справі, відповідно до якого, застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які керують на законних підставах автомобілем [PERSON] р/н АР 9026АН. 20.04.2012 року, о 15.45 годині на 333 км + 850 м. а/ш Харків-Сімферополь сталася ДТП за участю автомобіля [PERSON] р/н [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 27.08.2012 року по справі 1/802/298/2012, копія якого є у справі, [PERSON] визнано винним за ч.2 ст.286 КК України. Вирок набрав законної сили 11.09.2012 року, а тому, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, він є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку з ДТП, автомобіль [NUMBER] було пошкоджено. Також, винними діями [PERSON] було спричинено тілесні ушкодження пасажирці автомобіля [NUMBER] - [PERSON], які потягли за собою її смерть. Відповідно до ст..979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страховикові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату); відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно ст..5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції станом на час ДТП, яка є предметом даного позову, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порідку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Зазначена ДТП була визнана позивачем страховим випадком, у звязку з чим складено, у тому числі, страховий акт №ГО- 0495-2/ЗП від 22.12.2014 року, копія якого є у справі, відповідно до якого, на підставі заяви [PERSON], розрахунків вартості та Договору підряду, копії яких є у справі, проведено розрахунок суми страхового відшкодування, яка складає 6680 грн. та платіжним дорученням №2716 від 24.12.2014 року, копія якого є у справі, [PERSON] позивачем була перерахована зазначена сума. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, наявність права у страховика на предявлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, передбачена підпунктом „г1" пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Таке право повязується із неповідомленням страховика у встановлені цим Законом строки і за умов, визначених у цьому Законі. Пунктом 33.1.4 ст. 33 вказаного Закону встановлено обовязок для водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. З приписів наведених норм вбачається обовязок відповідача невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику зазначені відомості, що ним зроблено не було, а тому, у позивача виникло право на звернення до відповідача з регресним позовом і ці вимоги грунтуються на вказаних вимогах чинного законодавства. Той факт, що відповідачем було порушено зазначені приписи, підтверджується Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27.08.2013 року та Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області від 13.11.2003 року, копії яких є у справі. А, як вбачається з вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені цими рішеннями, не встановлюються при розгляді даної справи. До теперішнього часу сума страхового відшкодування відповідачем позивачеві не сплачена. Таким чином, право позивача вимагати від відповідача сплати у порядку регресу виплаченого третім особам страхового відшкодування, передбачено вищевикладеними нормами діючого законодавства та підтверджується матеріалами справи. Відповідач, у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПУК України, не надав суду належні та достатні докази на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог. Крім того, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти позову, намагається уникнути цивільно-правової відповідальності. Отже, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6680 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати зі сплати судового збору в сумі 243,60 грн., які підтверджені платіжним дорученням, яке є у справі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved