Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 08 квітня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Пролетарське відділення № 5404 м. Донецька АТ «Ощадбанк», яку згідно з Постановою Правління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 425 від 22 вересня2010 року реорганізовано шляхом перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення № 10004/043 та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір № К-А-2203626, відповідно до якого позичальник отримав кредит в сумі 100 000 грн. 00 коп. строком на 84 місяці з терміном кінцевого погашення не пізніше 07 квітня 2015 року, за умови сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 50 % річних. Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника за цим договором є договір застави транспортного засобу № К-А-22036261 від 08.04.2008 року. Банком на виконання п. 1.3 Договору, були перераховані кошти на рахунок ТОВ «Фортуна ПТД» (продавець товару), що підтверджується платіжним дорученням № 25041 від 08.04.2008 року з метою оплати вартості автомобілю марки HYUNDAY модель TUCSON 2/0 5МТ Легковий універсал 2008 року випуску. Банком всі зобов'язання за кредитним договором були виконані належним чином. Але збоку відповідача наявні численні порушення кредитного договору. Про утворення заборгованості Банк повідомляв позичальника. Станом на 25.12.2013 року заборгованість позичальника за кредитом становить 59 823 грн. 63 коп., яка складається з 44798 грн. 78 коп. - непогашений залишок за кредитом; 5326 грн. 11 коп. - прострочені відсотки за кредитом; 9044 грн. 32 коп. - пеня станом на 25.12.2013 року; 654 грн. 42 коп. - три відсотка річних на прострочену заборгованість. Просили стягнути з відповідача заборгованість в сумі 59 823 грн. 63 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 45021 грн. 48 коп., у тому числі 44328 грн. 40 коп. - непогашений залишок за кредитом; 38 грн. 66 коп. нараховані відсотки за кредитом станом на 04.01.2014 р.; 654 грн. 42 коп. - 3 % річних на прострочену заборгованість та судові витрати. (а.с. 72 -76). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши пояснення, що заборгованість за кредитним договором утворилась внаслідок того, що майже рік він перебував в Донецькому слідчому ізоляторі. На теперішній час має намір сплачувати борг по кредиту, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки кредит надано до 07 квітня 2015 року. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 536 того ж Закону за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 07 квітня 2008 року між ТОВ «Фортуна ЛТД» та [PERSON] був укладений договір № 2/А/070408, згідно якого продавець зобов'язався продати, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити автомобіль моделі TUCSON. (а.с. 19-23). Відповідно до Кредитного договору № К-А-2203626 від 08.04.2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» (на теперішній час ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON], Банк надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 100 000 доларів США для здійснення оплати за автотранспортний засіб марки HYUNDAY модель TUCSON, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 07 квітня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10, 50 % річних та комісійних винагород. В свою чергу, [PERSON] зобов'язався повернути кредит в сумі 100 000 гривень, здійснювати погашення кредиту в сумі 1190, 00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі.(а.с. 11-16). З копії платіжного доручення № 25041 від 08 квітня 2008 року вбачається, що [PERSON] здійснив оплату за автомобіль HYUNDAY модель TUCSON в розмірі 100 000 гривень. (а.с. 31). Таким чином, Банк виконав свої зобов'язання перед відповідачем у повному обсязі, надавши йому грошові кошти в сумі 100 000 гривень. В свою чергу відповідач взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Банком. Відповідно до розрахунку, наданого суду позивачем станом на 20.02.2014 року борг відповідача перед Банком складає 45 021 гривень 48 коп., у тому числі непогашений залишок за кредитом - 44 328 грн. 40 коп., відсотки за кредитом станом на 04.01.2014 року в сумі 38 грн. 66 коп., 654 грн. 42 коп. - 3 % річних на прострочену заборгованість. Позивачем - ПАТ «Державний Ощадний Банк України» листами від 17.04.2012 року, 16.03.2012 року, 15.05.2012 року відповідачу було направлене повідомлення про наявність простроченої заборгованості та обов'язок погасити її. (а.с. 29,30,32). Факт утримання відповідача в Донецькому СІЗО з 29.12.2012 року по 05.12.2013 року підтверджений відповідною довідкою (а.с. 42), проте не може бути підставою для звільнення від оплати коштів за кредитним договором. Крім того, заборгованість за кредитним договором утворилась у відповідача до ув"язнення, оскліьки плата за кредитом здійснювалась не в повному обсязі. (а.с. 48, 50, 52). Разом з тим, посилання відповідача на те, що кредит надавався йому до 07 квітня 2015 року та він має намір до цієї дати виплатити кредит, не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором. Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати у виді сплаченого в доход держави судового збору в сумі 450 грн. 21 коп.. На підставі викладеного,ст.ст. 526, 536, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved