Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду\~ Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи такі вимоги тим, що рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 31.08.2006 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка аліменти сплачує несвоєчасно та не у повному обсязі, оскільки офіційно не працює, її дохід є мінливим та непостійним, так матеріальний стан відповідачки змінився, тому позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не зявився надавши заяву про розгляд справи без його участі свої позовні вимоги підтримує, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] викликалася в судове засідання двічі 20.05.2016\~року на 09:00 годину судовою повісткою та 02.06.2016 року на 15:00 годину через оголошення у пресі, в судове засідання не зявилася. Оголошення про виклик у суд відповідачки було опубліковане в газеті Наддніпрянська правда № 39 за 27 травня 2016 року, таким чином вона була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечень по суті позову не надала. Відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки або причина є неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 31.08.2006 року із відповідачки стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2006 року до повноліття дітей (а.с.9). Відповідно довідки ВДВС про неотримання аліментів, зазначено, що [PERSON] дійсно не отримував аліменти з відповідачки у період з 17.08.2006 року по 27.04.2016 року згідно з виконавчим листом № 2-313 який виданий Горностаївським районним судом Херсонської області. (а.с.4). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~ Так, згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку\~ підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~\~ ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за\~ № 143 цс 13, котре згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх судів України. Враховуючи те, що відповідачка на даний час не працевлаштована, не отримує регулярного доходу, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і свідчить про зміну матеріального стану та з урахуванням вищенаведеного рішення ВСУ, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу його присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 31.08.2006 року у частці від заробітку (доходу) на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved