Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» (далі - відповідач, ТзДВ «СК «НАСТА»), в якому просить стягнути з відповідача заробітну плату за період з 01.01.2014 року по 17.03.2014 року в розмірі 5 000 грн. 00 коп. та компенсацію за невикористану відпустку за 11 днів в розмірі 723 грн. 25 коп., що разом становить 5723 грн. 25 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона працювала з 19.03.2013 року в ТзДВ «СК «НАСТА» на посаді юристконсульта регресно-правового відділу юридичного департаменту та 17.03.2014 року була звільнена за згодою сторін, згідно ст. 36 КЗпП України. За період часу з 01 січня 2014 року по 17 березня 2014 року їй не була виплачена заробітна плата в повному обсязі, внаслідок чого на час звільнення утворилася заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 5 000 грн. та їй не виплачено компенсацію за 11 днів невикористаної щорічної відпустки, що становить 723,25 грн. 03.06.2014 року позивач зменшила розмір позовних вимог на сумму 2 000,00 грн., та просила стягнути з відповідача 3 723,25 грн., посилаючись на те, що відповідачем на її картковий рахунок було перераховано 2 000,00 грн. В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що наказом ТзДВ «СК НАСТА» від 17.03.2014 року № 22/14-ОС [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, з виплатою компенсації за невикористану відпустку (а. с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, ТзДВ «СК «НАСТА» повинне було виплатити [PERSON] в день звільнення всі суми, що належали їй до виплати. Проте, позивач вказує, що існує заборгованість із заробітної плати за період з 01.01.2014 року по 17.03.2014 року в розмірі 3 723,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), який згідно п. 1 застосовується, зокрема, у випадках вимушеного прогулу та інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Як визначено у п. 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ч.4 зазначеної статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за період з 01.01.2014 року по 17.03.2014 року та компенсацію за 11 днів невикористаної відпустки, що в суммі, з урахуванням уточнень, на день розгляду справи становить 3 723,25 грн. (денний заробіток позивача становить 65 грн. 75 коп. - (середньомісячна заробітна плата (2000 грн.) * 12 місяців) / 365 днів. Відповідно дохід Позивача за 11 днів становить 11*65,75 = 723 грн. 25 коп.) Відповідач будь-яких доказів на спростування зазначеного не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved