Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23 грудня 1966 року його баба [PERSON], та її рідні сестри [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, яка складалася із житлового будинку №50 по вул.Короленка в м.Прилуки Чернігівської області, після смерті своїх батьків. 04 квітня 1978 року померла [PERSON], а 05 листопада 1983 року померла [PERSON] Баба позивача [PERSON] померла 05 вересня 1994 року. Після її смерті, батько позивача [PERSON] прийняв спадщину, що складалася із частки житлового будинку, яка належала померлій. Після смерті батька позивача [PERSON], який помер 20 жовтня 2008 року, відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку №50 з господарськими будівлями по вул.Короленка в м.Прилуки Чернігівської області. Після смерті [PERSON], позивач та дружина спадкодавця [PERSON], будучи спадкоємцями першої черги успадкували 1/3 частину житлового будинку. Оскільки, позивач протягом всього життя, починаючи з народження і по день звернення до суду проживає в даному житловому будинку, безперервно, відкрито користується даним майном, сплачує комунальні платежі та підтримує житло в придатному для проживанні стані, тому позивачем і подано позов про визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку №50 по вул.Короленка в м.Прилуки Чернігівської області за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з»явився, проте згідно його письмової заяви просив суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа в судове засідання також не з»явилася, проте згідно її письмової заяви просила суд розглянути справу без її участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності набувається в порядку визначеному законом. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно частини 4 статті 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п.9 постанови пленума Верховного Суду України в своїй постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судому практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Зокрема, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину від 23 грудня 1966 року, після смерті [PERSON] та [PERSON], житловий будинок №50 вул.Короленка в м.Прилуки Чернігівської області успадкували їх діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частках (а.с.4). Відповідно до довідок відділу реєстрації цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції від 01 грудня 2006 року за №1015/02-19, [PERSON], померла 04 квітня 1978 року, місце смерті м.Прилуки. 05 листопада 1983 року померла [PERSON]. Місце смерті м.Прилуки (а.с.5). Згідно Свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №270391 від 05 вересня 1994 року, [PERSON] померла 05 вересня 1994 року (а.с.6). При цьому, судом встановлено, що після смерті [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину, що складалася із частки житлового будинку, яка належала померлій, що підтверджується довідкою КГ «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18 квітня 2007 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 липня 2017 року. Зокрема, нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Короленка, №50 в м.Прилуки по документах Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 грудня 1966 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2003 року (а.с.7,42). Проте, 20 жовтня 2008 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №102658 від 21 жовтня 2008 року (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВА №932568 від 11 жовтня 2016 року та листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори від 27 липня 2017 року за №1388/01-16, судом встановлено, що на підставі ст.1261 ЦК України, спадкоємцями майна [PERSON], який помер 20 жовтня 2008 року, є його дружина [PERSON] (на ? частку спадщини) та син [PERSON] (на ? частку спадщини). Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво складається із 1/3 (однієї другої) частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, який знаходиться за адресою Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Короленка, буд.50. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину жилового будинку видано [PERSON] (а.с.9, 30-31, 39). При цьому, згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27 липня 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 04 квітня 1978 року, [PERSON], яка померла 05 листопада 1983 року, відсутня інформація щодо спадкових справ та видачу свідоцтв про право на спадщину (а.с.40-41,43). Крім того, згідно довідок Державного нотаріального архіву Чернігіської області від 04 жовтня 2017 року №4767/01-17 та №4768/01-17, спадкові справи після майна [PERSON], яка померла 05 листопада 1983 року та [PERSON], яка померла 04 квітня 1978 року, Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою не заводились (а.с.54-55). Отже, як встановлено в судовому засіданні, позивач добросовісно володіє частиною будинку№50 по вул.Короленка в м.Прилуки Чернігівської області, не приховує даного факту від оточуючих та це володіння є безперервним; судом не встановлено відомостей про те, що будь - яка інша особа має (заявляє) права на належну померлим частину домоволодіння, або спадщина була визнана відумерлою, тому зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved