Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості майна та завданих збитків. Позов мотивує тим, що на виконанні в Заводському відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 34917247, об»єднане в зведене виконавче провадження 03.09.2012 року з примусового виконання: виконавчого листа № 2-100/11 виданого 29.06.2011 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості в сумі 1 543 152 грн. 54 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; виконавчого листа № 2-1412/11 виданого 02.04.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості в сумі 643303 грн. 81 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; виконавчого листа № 2-1940/11 виданого 28.11.2012 року Корабельним районним судом м. Миколаєва про стягнення [PERSON] на користь ПАТ «Дочірній Банк СБЕРБАНК РОСІЇ» заборгованості в сумі 458446 грн. 77 коп., судовий збір в розмірі 1700 грн. та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В ході здійснення зведеного виконавчого провадження державним виконавцем виявлено, що за боржником [PERSON] зареєстровано рухоме майно, а саме автомобіль Мercedes-Bens модель Т 350 4М, 2006 року випуску д.р.н. [NUMBER]. Державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника. До відділу ДВС від МФ ПАТ «Кредитпромбанк» надійшло повідомлення про те, що в м.Біла Церква співробітниками ДАІ затримано транспортний засіб MERCEDES-BENS модель Т 350 4 М,2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], та доставлено на майданчик тимчасового утримання. 07.05.2012 року ДВС винесено постанову, якою доручено ВДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції провести опис та арешт транспортного засобу. Згідно акту опису та арешту вказаний транспортний засіб предано на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Укрспецторг Групп» [PERSON] Наказами ДВС України від 28.11.2013 № 113/2 та № 0114/2 ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та ТОВ «Укрспецторг Групп» виключені з переліку спеціалізованих органів, з якими органи державної виконавчої служби можуть укладати договори про реалізацію арештованого майна за порушення умов Генерального договору № 1 та Генерального договору № 3 про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень. Дані договори розірвані Державною виконавчою службою України в односторонньому порядку. У зв"язку з чим ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та ТОВ «Укрспецторг Групп» втратили право здійснювати реалізацію арештованого державними виконавцями майна. 12.12.2013 року під час проведення виконавчих дій за місцем зберігання описаного та арештованого майна, а саме м. Миколаїв вул.. Декабристів 41/3 (ТОВ «Укрспецторг Групп») транспортний засіб MERCEDES-BENS модель Т 350 4 М, 2006 року випуску, що належить на праві власності [PERSON] - не виявлено. Державним виконавцем направлено рекомендованою кореспонденцією вимогу відповідачу, як відповідальному зберігачу майна [PERSON] про надання транспортного засобу для зміни відповідального зберігача. Станом на сьогодні повідомлень до відділу не надходило, про причини не виконання вимог державного виконавця не повідомлено. Тому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача вартість описаного та арештованого майна у розміріт 116620 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі, просили відмовити в їх задоволенні та при цьому зазначили, що арештоване майно було передане на зберігання ТОВ «Укрспецторг Групп» через відповідача, як працівника компанії по дорученню, працівником якої він був на той час. 07.05.2012 року ним був отриманий транспортний засіб Мercedes-Bens модель Т 350 4М, 2006 року випуску д.р.н. [NUMBER] і того ж дня був переданий на стоянку Київського філіалу ТОВ «Укрспецторг Групп», що знаходиться за адресою м. Київ вул.. Причальна. Подальші дії з майном були поза межами його компетенції. Доступ до майна, що зберігалося на стоянках та складах мали декілька працівників і він до їх числа не входив. 28.02.2013 року звільнився з ТОВ «Укрспецторг Групп». Жодних матеріальних претензій з боку ТОВ «Укрспецторг Групп» стосовно не повної передачі арештованого майна до нього не було. Про подальші дії ТОВ «Укрспецторг Групп» щодо отриманого ним на зберігання майна нічого повідомити не може. Суд, вислухавши доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 05.04.2012 року оголошено в розшук в тому числі і транспортний засіб засіб автомобіль марки Мercedes-Bens модель Т 350 4М, 2006 року випуску д.р.н. [NUMBER]. Наказом № 5-к від 20.03.2012 ТОВ «Укрспецторг Групп» [PERSON] прийнято на посаду юристконсультанта юридичного відділу. Наказом № 11-к від 28.01.2013 року [PERSON] переведено на посаду заступника директора Київської філії ТОВ «Укрспецторг Групп». Згідно акту опису й арешту майна від 07.05.2012 року транспортний засіб Мercedes-Bens модель Т 350 4М, 2006 року випуску д.р.н. [NUMBER] був прийнятий на відповідальне зберігання представником ТОВ «Укрспецторг Групп» [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи була проведена експертиза оцінки транспортнрого засобі MERCEDES-BENS модель Т 350 4 М,2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджує його наявність на стоянці ( а.с.30-36) 28.02.2013 року відповідач звільнився з ТОВ «Укрспецторг Групп» за власним бажання, і стосовно неповної передачі арештованого майна притензій у підприємства до нього не було, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с.105-106) Наказами ДВС України від 28.11.2013 № 113/2 та № 0114/2 ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та ТОВ «Укрспецторг Групп» виключені з переліку спеціалізованих органів, з якими органи державної виконавчої служби можуть укладати договори про реалізацію арештованого майна за порушення умов Генерального договору № 1 та Генерального договору № 3 про реалізацію арештованого майна, на яке звернено стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень. Дані договор розірвані Державною виконавчою службою України в односторонньому порядку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 Цивільною кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що ніколи завдано не з її вини. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу необхідна наявність складу правопорушення, а саме: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди; вина заподіювана шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] повністю виконав свої зобов`язання перед ТОВ «Укрспецторг Групп», тому в задоволенні позовних вимог Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міськрайонного управління юстиції необхідно відмовити в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міськрайонного управління юстиції.

Outcome: dismissed