Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,53 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Іванівської сільської ради Чернігівського району та області, на яку Чернігівською районною державною адміністрацією 27 серпня 2003 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН за № 020863, мотивуючи свої вимоги тим, що спадкодавець [PERSON] отримала в порядку спадкування за заповітом дану земельну ділянку після смерті [PERSON], проте, за життя передачу прав на вказану земельну ділянку на своє імя не переоформила, в звязку з чим позивач позбавлена можливості оформити спадщину на своє імя в нотаріальній конторі. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявивилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.42 ). Відповідач Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи у відсутності їх представника не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів у свідоцтві про смерть [PERSON] померла 06 жовтня 2015 року (а.с.5). Після її смерті, спадкоємицею за законом є її донька [PERSON]. Родинні відносини спадкодавця з позивачем підтверджуються копією її свідоцтва про народження та укладення шлюбу, що знаходяться в матеріалах спадкової справи, копія якої надійшла від державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори. З дослідженої судом копії спадкової справи (а.с. 33-40), заведеної щодо майна померлої 06 липня 2015 року [PERSON], вбачається, що 25.01.2016 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 6, що знаходиться в місті Чернігові, по вулиці Горького, в будинку № 84. До спадкового майна померлої [PERSON] відноситься також і земельна ділянка площею 3,35 гектарів в межах згідно з планом, яка розміщена на території Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, надана для ведення особистого селянського господарства. Дану земельну ділянку [PERSON] отримала у спадщину від своєї матері [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 09 вересня 2010 року державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, копія якого знаходиться на а.с.9. Про перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] на підставі вказаного вище свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом зроблена відмітка у Державному акті на право приватної власності серії ІV-ЧН №010863 , копія якого знаходиться на а.с.11. Згідно п. б ч.2 ст.126 Земельного кодексу України ( в редакції на момент отримання свідоцтва про право на спадщину), право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. За положеннями ч.6 ст. 126 Земельного кодексу України при набутті права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, роблять відмітку про віджучення земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбулося відчуження. Відповідно до п.4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року №439, територіальний орган Держземагентства за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності на неї. Проте, на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №010863 відсутня відмітка про реєстрацію права власності, а отже спадкодавець за життя не виконала умов належної реєстрації прав власності на земельну ділянку. Щодо спірної земельної ділянки 25 січня 2016 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець після прийняття спадщини не звернувся до органу, що здійснює реєстрацію прав на земельну ділянку і в наданому державному акті відсутня відповідна відмітка, у звязку з чим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку ( а.с.25). Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої 06 липня 2015 року [PERSON], а отже, має право на спадкове майно спадкодавця - земельну ділянку площею 3,53 га, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на яку право власності набуто за життя спадкодавцем в порядку спадкування за заповітом, але отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку в нотаріальній конторі спадкоємець не може в звязку з відсутністю державної реєстрації на ім"я спадкодавця, тому порушене право позивача підлягає поновленню, а позовні вимоги задоволенню. Спір про право власності на зазначену земельну ділянку підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved