Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем [PERSON] мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12.05.2015 року було стягнуто з [PERSON] аліменти її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 09.06.2015 року зменшено розмір аліментів до 500 грн. В даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Матеріальні стани її та відповідача змінилися. Вона не працює, оскільки здійснює догляд за двома малолітніми дітьми. Лише її доходи витрачаються на оплату комунальних послуг. Відповідач займається відгодівлею та продажем свиней, від чого оримує дохід. Просить суд стягнути з відповідача аліменти, на її утримання в розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з 25 серпня 2015 року та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] до 1500 грн., щомісячно, починаючи з 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, прохала позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у нього відсутні кошти на сплату аліментів на утримання дружини, оскільки він уже сплачує аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., хворіє, в зв"язку з чим працювати не може, прохав відмовити у задоволення позову. Представник відповідача - адвокат [PERSON] прохала в позові відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10.03.2012 р. по 16.07.2014 р. У сторін є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Кобеляцької райдержадміністрації, та отримує допомогу по догляду за дитиною до трьох років. Крім цього, позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] , з яким мають спільну дитину (а.с.45-47, 48). Відповідач [PERSON] з 23.12.2014 року не працює та звільнений з служби МНС України в зв»язку з отриманням травми, пов»язаної з виконанням обов»язків військової служби (а.с.27, 36-38). З 20.01.2015 р. по 27.07.2015 р. Відповідач отримував допомогу по безробіттю, в даний час виплата допомоги припинена, відповідач на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває (а.с.39,49). З медичних документів вбачається, що відповідач хворіє та потребує медичної допомоги (а.с. 28-35). Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти , визначається судом. Судом встановлено, що відповідачу не встановлена група інвалідності, отже він є працездатним, і тому може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, з якою проживає дитина, якій не виповнилося три роки. Разом з тим, суд вважає, що запропонований позивачем розмір утримання в сумі 2000 грн. є великим, оскільки з відповідача стягнено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, відповідач не працює, потребує медичної допомоги. З урахування вищевикладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина в розмірі 200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку. Щодо вимоги позивача щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що матеріальний стан платника аліментів відповідача [PERSON] погіршився, оскільки з 27.07.2015 р. йому припинена виплата допомоги по безробіттю. Інших доходів відповідач не має. Підприємницькою діяльністю відповідач не займається (а.с.26). При розгляді даного питання суд враховує матеріальне становище сторін у справі, і те, що на них обох покладено обов»язок у рівних частках утримувати свою неповнолітню дитину, також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 01.09.2015 року становить 1167 грн., а також і те, що відповідач не працює та потребує медичного лікування, доходів не має. Судом враховано, що відповідачем в даний час сплачуються аліменти в розмірі 500 грн., що є більшими за мінімальний розмір аліментів, визначених законом - 350,10 грн. (30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial