Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , стверджуючи, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню дитини. Позивач також вимагав стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від доходів матері, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Представник позивача до судового засідання не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просить ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач до суду не з`явилась, про час та місце слухання справи сповіщалась судом відповідно до вимог закону неодноразово, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Представник Київської рай адміністрації Євона Т.В. до суду не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримує. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради Вінник М.В. до суду не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її вісдутності і зазначила, що позов дитбудинку підтримує. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Суд оглянув матеріали справи, заяви і встановив наступне: [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження №3656, вчинений 09.08.2018 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальногго управління юстиції в Одеській області. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , за останнім відомим місцем мешкання: [ADDRESS] не знаходиться, на даний час в м. Одесі та Одеській області не зареєстрована, місце проживання не відомо. Відомості про батька дитини в актовий запис про народження [PERSON] внесені відповідно до положень ст. 135 СК України. Малолітня [PERSON] була залишена матірю в КУ «Пологовий будинок №7», про що адміністрацією КУ «Пологовий будинок №7» 08.08.2018 року складений відповідний акт . Розпорядженням Київської рай адміністрації від 03.09.2018 року №391-01р прийняте рішення про надання малолітній [PERSON] , [INFO] ., статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та про влаштування [PERSON] до дитячого закладу на повне державне забезпечення. Наказом служби у справах дітей Одеської міськогї ради від 21 серпня 2018 року №122 малолітня [PERSON] поставлена на первинний облік. Відповідно до розпорядження Київської рай адміністрації Одеської міської ради від 21 вересня 2018 року №420-01р малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано в дитячому закладі на повне державне забезпечення. На теперешній час малолітня [PERSON] , знаходиться в Комунальній установі «Міський спеціалізований будинок дитини №1». За весь час перебування дівчинки в державному закладі мати дитину не відвідувала жодного разу. Також слід зазначити, що від [PERSON] не надходило жодних заяв та пояснень щодо перебування дитини в закладі та бажання матері щодо повернення дитини в сім`ю. [PERSON] відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області на даний час не має реєстрації в м.Одесі та Одеській області. Не встановлено фактичне місце проживання, роботи [PERSON] , не виявлено - на які кошти відповідач проживає. За повідомленням Управління превентивної поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 24.01.2019 р. №3/437 [PERSON] , [INFO] , не значиться на обліках ГУНП, в розшуку не перебуває. Увесь цей час мати дитини не приймає участі ні в утриманні ні в вихованні дитини, не цікавиться долею дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток. Малолітня [PERSON], перебуває на обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, згідно з наказом служби у справах дітей Одеської міської ради від 21 серпня 2018 року №122. Питання позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , 07.08.2018 року розглядалось службою у справах дітей Одеської міської ради і Київською райадміністрацією, як органом опіки та піклування. За висновком цих органів від 11.01.2019 р. №178 та від 25.02.2019 р. №76/01-11 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позову з таких підстав: У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одним із способів захисту інтересів неповнолітньої дитини є позбавлення батьківських прав того з батьків, хто неналежно виконує свої батьківські обов`язки. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З аналізу змісту норми закону (п.2 ч.1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько (мати) не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" надав такі роз`яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В ході судового розгляду справи отримані достовірні відомості, які свідчать про умисне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] року: мати не цікавиться долею дитини, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток доньки, не приймає участі в підготовці дитини до самостійного життя, нехтує своїми обовязками щодо утримання дитини. Право позивача звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав передбаченост.165 СК України. Ч.2 ст.166 СК України визначає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved