Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким визначити йому - [PERSON], додатковий строк у один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в порядку представлення за померлим [INFO]. [PERSON]. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 05.06.2015 р. з вказаною цивільною справою об»єднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лазарєвої Людмили Іванівни, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В подальшому позивачем збільшено заявлені позовні вимоги, а саме пред»явлено позовні вимоги до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєвої Віри Валентинівни про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, на даний час судом розглядаються заявлені [PERSON] вимоги до [PERSON], Приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І., Приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Лантьєвої В.В. в яких позивач просить : - визначити йому - [PERSON] додатковий строк у один місяць з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини в порядку представлення за померлим [INFO]. [PERSON]; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі - 1677, спадкова справа № 16/2014), видане 28.07.2014 р. приватним нотаріусом КМНО Лазарєвою Л.І., [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], за померлим [PERSON] на майно за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 45,6 кв. м.; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі - 1675, спадкова справа № 16/2014), видане 28.07.2014 р. приватним нотаріусом КМНО Лазарєвою Л.І., [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], за померлим [PERSON] на майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі - 1352, спадкова справа № 47/2014), видане 20.05.2015 р. приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Лантьєвою В.В., [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], за померлою [PERSON] на майно за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 45,6 кв. м.; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом (номер у спадковому реєстрі - 1298, спадкова справа № 47/2014), видане 18.05.2015 р. приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Лантьєвою В.В., [PERSON], РНОКПП - [NUMBER], за померлою [PERSON] на майно у вигляді : -вклад у сумі 25 487,16 грн., з відповідними відсотками, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому у Вишнівському Відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», згідно умов Договору SAMDN01000738224089 від 03.10.2013 р., укладеного на ім'я померлого [PERSON]; -вклад у сумі 13 568,58 доларів США з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому у Вишнівському Відділенні «ЦОН» Київського ГРУ з відповідними відсотками, згідно умов Договору SAMDN80000737675355 від 16.09.2013 р., укладеного на ім'я померлого [PERSON]; -вклад у сумі 915,27 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0844 (колишнє № 5399/081 м. Боярка) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк»; -вклад у сумі 2 178,25 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0844 (колишнє № 5399/081 м. Боярка) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк»; -вклад у сумі 6 055,92 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] (старий № 30626) у ТВБВ № 10026/0846 (колишнє № 5399/083 м. Вишневе) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що що він є рідним племінником [PERSON], який помер [INFO]., оскільки його - позивача мати, [PERSON], була рідною сестрою [PERSON], але померла [INFO]., а тому він є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення. Своїм правом на спадщину він мав намір скористатись у визначені законом строки протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини, тобто до [INFO]. Проте зробити цього не зміг через поважні причини, що завадили йому, а саме у зв'язку з раптовим погіршенням здоров'я на початку червня 2014 р. Погіршення свого здоров'я позивач пов'язує виключно з драматичним збігом обставин, коли менш ніж два тижня після смерті [PERSON], а саме [INFO]. також помер і повнолітній син останнього - [PERSON], його - позивача двоюрідний брат та кум, зя ким у нього були дуже добрі стосунки. Таким чином, оскільки після смерті [PERSON] він - позивач був одним із самих близьких родичів померлого саме він - позивач займався питаннями поховання та поминок, в березні та квітні 2015 р. перевозив речі, виїжджав як свідок до Харкова, де встановлювався юридичний факт родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON], його рідною тіткою та сестрою померлого [PERSON] З [PERSON] вони погодились прийняти спадщину, а тому він очікував на рішення суду з приводу встановлення факту її родинних зв'язків із спадкодавцем. На початку червня 2014 р. він подав заяву про прийняття спадщини до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області за померлим [PERSON] і в цей же день в нього суттєво піднявся тиск та стався гіпертонічний криз, що змусило його повернутись до місця свого проживання у [ADDRESS], де він звернувся по медичну допомогу. Протягом всього літа в нього постійно підвищувався тиск, він переніс кілька гіпертонічних кризів та мікроінсульт, лікувався стаціонарно, також загострились і супутні хвороби, зокрема радикуліт. В подальшому кілька разів він - позивач планував поїздку в Київ для подачі заяви про прийняття спадщини, але йому через переживання становилось знову зле, знову підвищувався тиск, і він відміняв поїздку. Таким чином, він-позивач вважає обставини своє раптової та тривалої хвороби, яка виникла в нього майже за півтора місяця до закінчення строку на прийняття спадщини поважною причиною такого пропуску, тому що він не міг її заздалегідь передбачити чи попередити, а важкість та небезпека хвороби вплинули на його здатність виїжджати за межі свого села у Таращанському районі. Також вказував, що [PERSON] помер [INFO]. і не встиг прийняття спадщину за своїм померлим батьком, а тому в порядку вимог ст. 1276 ЦК України право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємців. Особами, які звернулись по прийняття спадщини за померлим [PERSON] є позивач, його рідна тітка [PERSON], а також [PERSON] Проте [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на частину майна, що належало [PERSON], без врахування прав інших спадкоємців, а у свою чергу після смерті [INFO]. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на це майно отримала її спадкоємець - [PERSON], а тому вважає, що зазначені у позові свідоцтва про право на спадщину мають бути визнанні недійсними. Посилаючись на ст..ст. 1220, 1222, 1258, 1262, 1266, 1276, 1301 ЦК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, а також вказував, що з метою допомоги тітці [PERSON] він та його сестра, яка не бажає вчиняти дій щодо прийняття спадщини після померлого дядька, їздили в м.Харків підтверджувати факт родинних відносин [PERSON] та померлого [PERSON], після смерті дядька і брата він приїздив в будинок дядька в [ADDRESS], доглядав за будинком, залишав кошти сусідці для догляду за собакою, яка залишилась після смерті дядька без догляду, а подальшому приїхав і забрав собаку разом з будкою до себе додому, в подальшому з літа 2014 р. його хвороби загострились, його стан здоров»я не дозволяв йому залишатись без догляду та медичної допомоги і тому він не мав змоги приїздити в будинок дядька, про дані обставини було відомо, іншому спадкоємцю, яка прийняла спадщину за померлим [PERSON], було відомо про ці обставини і його рідна тітка [PERSON] його запевняла, щоб він лікувався, тому що вона потім дасть згоду на поновлення йому строку для прийняття спадщини, однак після смерті тітки її донька прийняла все спадкове майно одноособово і тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача підтримав заявлені позивачем позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник проти позову заперечували та просили в задоволенні позову відмовити вказуючи на обставини справи викладені в запереченнях проти позову, пояснювали, що не вважають зазначені позивачем підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними, оскільки позивач після смерті [PERSON] неодноразово приїздив в с.Петрівське забирав речі, інструменти, приїздив м.Харків, їздив подавати заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON], однак не вчинив жодних дій щодо подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Крім того вказували, що заява про прийняття спадщини подана позивачем не відповідає вимогам встановленим чинним законодавством для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії відповідно до ст..1276 ЦК України. Відповідачі приватний нотаріус КМНО Лазарєва Л.І. та приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лантьєва В.В. до суду не з'явились, проте надіслали свої письмової пояснення, в яких позов не визнавали та роз'яснили мотиви своїх дій, просили розглядати справу в їх відсутності, що суд з урахуванням обставин справи та думки учасників судового розгляду вважає за можливе. Третя особа [PERSON] до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд з урахуванням думки судового розгляду вважає за можливе розглянути справу в її відсутності. Представник третьої особи ГУЮ у Київській області до суду не з'явився, суду надано заяву з проханням розгляду справи в їх відсутності, що суд з урахуванням думки судового розгляду вважає за можливе. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення відповідача, пояснення представника відповідача, допитавши свідків [PERSON]., [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Ст. 11 ЦПК України визначає принцип диспозитивності, який полягає у тому, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ст. 60 ЦПК України також встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України були створенні умови для сторін для доведення обставин, що мають значення для вирішення справи, зокрема, робились запити до різних установ про витребування доказів як за клопотанням сторони позивача так і за клопотанням сторони відповідача. На виконання ухвали суду про забезпечення доказів на адресу суду надійшли належним чином завірена копія спадкової справи № 16/2014 р. за померлим [PERSON] (Т.с.1 а с. 73-133), спадкова справа № 83/2014 за померлим [PERSON] (Т. с.1 а.с. 143-173), спадкова справа № 47/2014 за померлою [PERSON] (Т. с.1 а.с. 176-250). На підставі належних та допустимих доказів у вигляді пояснень сторін, матеріалів спадкових справ № 16/2014, № 83/2014, № 47/2014, копій документів щодо народження сторін, експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 05.01.2015 р., рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 р. у справі № 645/2226/14-ц про встановлення факту родинних відносин, рішення Таращанського районного суду Київської області від 10.02.2015 р. у справі № 379/228/15-ц про встановлення факту родинних відносин, суд встановив обставини, стосовно наявності та ступеня родинних зв'язків, що визнавались та не заперечувались сторонами. Таким чином судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи померлий [PERSON] мав рідну сестру [PERSON], яка мешкала на час його смерті у м. Харкові, та рідну сестру [PERSON], яка померла [INFO]. Також померлий [PERSON] на час своєї смерті мав повнолітнього сина [PERSON]. В подальшому, [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] померла [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], племінником померлого [PERSON] та померлої [PERSON], двоюрідним братом померлого [PERSON] та відповідачки [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON]. Таким чином, позивач [PERSON], в силу вимог ст.. 1262 та 1266 ЦК України є спадкоємцем [PERSON] та відноситься до другої черги спадкоємців за законом за правом представлення своєї матері [PERSON], яка була сестрою [PERSON]. Згідно ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Ст. 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] помер [INFO]., що є часом відкриття спадщини, останнім днем для подачі заяви про прийняття спадщину у цьому випадку є [INFO] Позивач не звернувся із відповідною заявою в зазначений термін, проте суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини та необхідність визначити йому додатковий строк для її прийняття. При цьому суд бере до уваги, що позивач був обізнаний про свої права та строки для звернення із заявою для прийняття спадщини та мав намір ними скористатись. Позивач проживає в сільській місцевості, не працює, а тому поїздка до нотаріуса потребує від нього як матеріальних так і організаційних витрат. Оскільки після смерті [PERSON] також помер його син [PERSON], то позивач мав намір звернутись із заявою про прийняття спадщини як за своїм дядьком так і за двоюрідним братом. Спадкова справа за померлим [PERSON] біла відкрита приватним нотаріусом КМНО Лазарєвою Л.І., а за померлим [PERSON] спадкова справа була відкрита у Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі Київської області, тобто в провадженні різних за територіальним розташуванням органах нотаріату. Як встановлено із пояснень позивача та підтверджується матеріалами справи, 06 червня 2014 р. він звернувся із заявою про прийняття спадщини за померлим двоюрідним братом [PERSON] до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області, яка була зареєстрована за № 730, проте в цей день продовжити справу та прибути до приватного нотаріуса КМНО Лазарєвої Л.І. для подачі заяви про прийняття спадщини за померлим дядьком [PERSON] він не зміг внаслідок раптового підвищення артеріального тиску, яке сталось, на його думку, внаслідок стресу, тому позивач був змушений звернутись по лікарську допомогу та повернутись додому у Таращанський район. Вказані обставини підтверджує допитаний в якості свідка [PERSON], який вказував суду на те, що добре знає позивача. На початку літа 2014 р. він своєю машиною на прохання позивача забрав його з дому та відвіз до Білої Церкви, де у нотаріуса була зроблена заява про прийняття спадщини. Потім він відвіз позивача у м. Буча, Київської області до нотаріальної контори, назву якої не пам'ятає. Там позивачу стало зле, він став скаржитись на біль у голові, задуху, після чого було прийнято рішення повернутись додому. По дорозі вони заїхали в Білу Церкву, де звернулись по медичну допомогу у медичну клініку Ренесанс. Там позивачу замірили тиск, який виявився високим, та виписали якісь ліки. Після цього він відвіз позивача до дому у с. Ріжки. Протягом наступних кількох місяців він привозив ліки, позивач кілька разів просив його відвезти до нотаріуса, проте поїздки кожен раз зривались через погіршення стану здоров'я позивача. Допитна в якості свідка [PERSON] вказувала суду на те, що працює фельдшером у с. Ріжки, Таращанського району, знає позивача як мешканця цього населеного пункту. Вказувала, що позивач перебуває на диспансерному обліку, на початку літа минулого року він неодноразово звертався до неї за медичною допомогою, був в важкому стані, переніс кілька гіпертонічних кризів та мікроінсульт, йому пропонували неодноразово направлення до обласної лікарні, але останній відмовлявся, проходив амбулаторне лікування, вказувала, що окрім довідок які містяться в матеріалах справи ( а.с. 19-23) які видавались позивачу про проходження курсу лікування, вона неодноразово поза робочий час відвідувала позивача і надавала медичну допомогу. Як вказувала свідок, дійсно влітку 2014 р. стан здоров»я позивача був дуже поганим. Вказані обставини підтверджуються і наданими суду медичними довідками ( а.с. 14, 19-23) відповідно до яких вбачається, що позивач знаходиться на «Д» обліку та протягом 2014 р. отримував неодноразово медичну допомогу з приводу стенокардії, гіпертонічної хвороби ІІ ступеня, атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічного кризу, перебував на лікуванні з 08.07.2014 р. по 22.07.2014 р., з 14.08.2014 р. по 28.08.2014 р., з 20.10.2014 р. по 18.11.2014 р. крім того в вказаний період з березня 2014 р. по листопад 2014 р. також неодноразово звертався за наданням медичної допомоги. Допитана судом в якості свідка [PERSON]. вказувала суду на те, що добре знала [PERSON], оскільки була його сусідкою, проживала поряд в [ADDRESS], знає позивача і його сестру [PERSON], тепер знайома і з відповідачкою, вказувала, що позивач допомагав в 2003-4 р. [PERSON]. при будівництві будинку в подальшому інколи також приїздив, також приїздила відпочивати в даний будинок і сестра позивача [PERSON], після смерті [PERSON] на похорони приїздила і відповідачка, після смерті [PERSON] [INFO]. помер в даному будинку і його син, позивач після смерті останніх неодноразово приїздив в даний будинок, забирав речі, інструменти, потім десь весною забрав великого собаку та будку з даного будинку, за собакою доглядала вона на прохання сестри позивача яка надавала їй кошти на придбання продуктів харчування для собаки, а з літку позивача в будинку не бачила. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає встановленим, що причина, що унеможливила подачу в строк визначений ст.. 1270 ЦК України заяви про прийняття спадщини є тривала хвороба позивача, яка сталась за 6 тижнів до закінчення строку на прийняття спадщини, а тому вимога про визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини в 1 місяць є обґрунтованою. Стосовно вимог щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, то суд виходить з положень ст.. 1276 ЦК України, згідно якої, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким спадкоємцем за померлим [PERSON] є його син [PERSON], який відноситься до спадкоємців першої черги за законом і від свого права спадкування усунений не був. З показів свідка [PERSON]. та пояснень позивача вбачається, що [PERSON] одразу після смерті свого батька переїхав мешкати до його будинку, де і помер [INFO]. через 11 днів після смерті свого батька. Таким чином, своїми діями [PERSON] чітко визначив свій намір прийняти спадщину за батьком, але раптово невдовзі помер і не встиг прийняти спадщину. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином до складу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить як майно, що належало йому так і майнові права на спадщину свого батька, які він не встиг прийняти, а тому це право перейшло до його спадкоємців. Із заявам про прийняття спадщини за померлим [PERSON] звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте жодний із цих спадкоємців свідоцтва про право на спадщину не отримав, про що свідчать матеріали спадкової справи № 83/2014 (Т.с. 1 а.с. 143-173). З матеріалів спадкової справи № 16/2014 р., що була відкрита за померлим [PERSON] (Т.1 а с. 73-133), вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину щодо майна померлого [PERSON], а саме на [ADDRESS], загальною площею - 45,6 кв. м., та на земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER]. Ст. 1301 ЦК встановлено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п. 27 було роз'яснено, що підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути зокрема порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. Таким чином видача [PERSON] оспорюваних свідоцтв про право на спадщину відбулось без врахувань положень ст.. 1276 ЦК України та порушило права спадкоємців за законом, які прийняли спадщину за померлим [PERSON] З матеріалів спадкової справи 47/2014, що була відкрита за померлою [PERSON] (Т.с.1 а с. 176-250), вбачається, що [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину щодо майна померлої [PERSON], яке вона отримала як спадок за [PERSON], а саме на [ADDRESS], загальною площею - 45,6 кв. м., на земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га., що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на вклад у сумі 25 487,16 грн., з відповідними відсотками, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому у Вишнівському Відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», згідно умов Договору SAMDN01000738224089 від 03.10.2013 р., на вклад у сумі 13 568,58 доларів США з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс», що знаходиться на депозитному рахунку № [NUMBER], відкритому у Вишнівському Відділенні «ЦОН» Київського ГРУ з відповідними відсотками, згідно умов Договору SAMDN80000737675355 від 16.09.2013 р., на вклад у сумі 915,27 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0844 (колишнє № 5399/081 м. Боярка) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», на вклад у сумі 2 178,25 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0844 (колишнє № 5399/081 м. Боярка) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та на вклад у сумі 6 055,92 грн. з відповідними відсотками та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] (старий № 30626) у ТВБВ № 10026/0846 (колишнє № 5399/083 м. Вишневе) ГУ по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк». Зазначені свідоцтва про право на спадщину також були видані без врахувань положень ст.. 1276 ЦК України, що порушило права спадкоємців за законом, які прийняли спадщину за померлим [PERSON] Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що згідно з відповіді Приватбанку (Т.1 а.с. 191) на рахунок № [NUMBER], відкритий у Вишнівському Відділенні Київського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», згідно умов Договору SAMDN01000738224089 від 03.10.2013 р., та на рахунок № [NUMBER], відкритий у Вишнівському Відділенні «ЦОН» Київського ГРУ з відповідними відсотками, згідно умов Договору SAMDN80000737675355 від 16.09.2013 р., було складено заповідальне розпорядження на користь [PERSON]. Також при задоволенні вимог щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, що були отримані [PERSON] та [PERSON], суд бере до уваги факт задоволення судом вимог позивача щодо визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі наведеного і

Outcome: approved