Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], від 28.11.2001 року. В заяві [PERSON] пояснила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,6981 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Маючи намір укласти договір міни, у процесі підготовки документів, нею було встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю помилково вказано її дівоче прізвище, а саме «[PERSON]», а не «[PERSON]». 02.02.1995 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». В судове засідання заявниця не з»явилась, але надала до суду заяву від 29.03.2017 року про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа представник відділу Держгеокадастру у Компаніївському районі Кіровоградської області в судове засідання не з»явився, але надав до суду заяву від 18.04.2017 року про розгляд справи без участі представника та її розгляд залишити на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані заявником докази в їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Згідно оглянутих в судовому засіданні документів, а саме, паспорта серії [NUMBER] від 01.12.1997 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду від 16.03.2001 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.1995 року, Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 28.11.2001 року, встановлено, що оскільки ім»я, по-батькові, дата народження заявниці в документах співпадають, то у суду є всі підстави вважати, що це одна й та ж особа і [PERSON] належить Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий 28.11.2001 року на ім"я «[PERSON]». (а.с. 4-7) Крім цього, той факт, що в зазначеному Державному акті допущена помилка та він дійсно належить [PERSON], підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 350382790217 від 02.02.2017 року, в якому зазначено, що власником земельної ділянки площею 7,6981 га, кадастровий номер [NUMBER], належного на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю від 28.11.2001 року [NUMBER] є [PERSON]. (а.с. 8-13) Згідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не мас іншої можливості одержати або відновній загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів або відновлення загублених чи знищених документів, що посвідчують ці факти. Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту, що має юридичне значення заявниці потрібно для оформлення спадщини в нотаріальній конторі. Таким чином встановлено, що пояснення заявника знайшли своє підтвердження в письмових доказах, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved