Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських праввказуючи, що він є дідусем (по лінії матері) неповнолітніх онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Після невдалого життя з [PERSON], у 2008 році [PERSON] дружину та дітей покинув, в свою чергу [PERSON] дітей покинула на своїх батьків. Дітей виховують дід та баба. Батьки з дітьми не спілкуються, матеріальної допомоги не надають. Позивач просить позбавити відповідачів відносно [PERSON] та [PERSON] батьківських прав, стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу. В судовому засіданні позивач, його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити. В судове засідання відповідачі не з"явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та в належній формі за зареєстрованим в установленому порядку місцем їх проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від них не надійшло повідомлення про розгляд справи у їх відсутність, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації просила позов задовольнити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Як вбачається з копії довідки про склад сім»ї від 22.06.2016 року неповнолітні діти: [PERSON], 2003 р.н. та [PERSON], 2005 р.н. мешкають за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є дідусем, а відповідачі [PERSON] та [PERSON]є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджуєтсья копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.07.2016 р. видане повторно, серії [NUMBER] від 03.12.2003 р. та серії [NUMBER] від 07.12.2005 р. . Крім цього, позивач є батьком відповідача [PERSON], яка отримала прізвище «[PERSON]» після укладення шлюбу з відповідачем [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 18.07.2006 р. Як вбачається з копії листа КЗ «Кам»янсько-Дніпровська загальноосвітня санаторна школа-інтернат» Запорізької обласної ради від 05.10.2016 року [PERSON] навчається в школі, а [PERSON] вибув 25.08.2016 року за заявою бабусі [PERSON] Мати дітей [PERSON] з вересня 2015 року по січень 2016 року підтримувала зв»язок зі школою за ініціативою класних керівників тільки по телефону, надалі на телефонні дзвінки не відповідала. Останній рік ні мати, ні батько дітей в школі не з»являлись, вихованням дітей не займались, батьківські збори не відвідували. Діти за час навчання завжди боялися батька [PERSON] і просили, щоб їх не віддавали на вихідні дні батькові навіть з дозволу метері. Протягом другого навчального року про дітей піклуються тільки бабуся та дідусь. Бабуся постійно відвідує онуків у школі, цікавиться їх навчанням, піклується про їх здоров»я, емоційний стан та забезпечує по мірі можливостей всім необхідним. Як вбачається з копії листа Навчально-виховного комплексу «Дитячий садок-загальноосвітня школа І-ІІІ ступень» Кам»янсько-Дніпровської міської ради від 21.10.2016 року під час бесіди соціального педагога з [PERSON], хлопчик розповів, що з матрі»ю не спілкується, оскільки матуся після переїзду до Київської області телефонувала один раз. Про взаємини з бабусею та дідусем, з якими хлопчик мешкає, розповідав з захопленням. Під час відвідування родини [PERSON], бабуся та дідусь повідомили, що з донькою та зятем не спілкуються, вони не займаються вихованням власних дітей та не надають матеріальної допомоги на їх утримання. Комісією встановлені задовільні умови проживання дітей. За час навчання хлопчика його життям та навчанням цікавилися тільки бабуся та дідусь. Комісією в складі начальника ССД Сафонової А.В., завідуючого сектору професійної роботи ССД Ясенєвої С.В. встановлено, що за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON], [PERSON] з неповнолітніми онуками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Для дітей відведено окрему кімнату, яка обладнана необідними меблями, є окремі спальні місця, стіл для приготування уроків, шафа для речей. Будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою, умови проживання задовільні, що підтверджується копією акту обстеження від 30.06.2016 року. Згідно висновку Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації від 01.11.2016 № 01-01-23/764 вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином, [PERSON], [PERSON] самоухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання і утримання відносно неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», встановлює, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Суд виходить із того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей. Тому у кожному конкретному випадку треба виявляти і оцінити позитивний результат у долі дітей, який має настати. Вирішуючи спір, суд враховує вимоги статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка набула чинності для України 27 вересня 1991 р., де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав. Як роз'яснено у абз. 7 п. 16 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. На підставі положень статті 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав з [PERSON] в дохід держави в розмірі 551,20 гривень, з [PERSON] на користь позивача [PERSON], сплачений ним при поданні позову, та за позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] в дохід держави у розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved