Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 67 218,78 грн. витрат, пов`язаних із здійсненням реконструкції будинку. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі,надав пояснення,аналогічні викладеним у позові. В судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пославшись на те,що згоди його довіритель на реконструкцію будинку не давала. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осі, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності із положеннями статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Захист цивільних прав та інтересів здійснюється судом і кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту порушених цивільних прав встановлений частиною 2 статті 16 ЦК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 09.12.1999 року позивач [PERSON], набула права власності на 57/100 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.47) Відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 09.12.1999 року відповідач [PERSON] набула права власності на 43/100 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: с.Вовчинець,[ADDRESS] (а.с.48.) Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с.58) та копії технічного паспорту (а.с.49-50) право власності сторін на домоволодіння, розташоване за адресою: с.Вовчинець,[ADDRESS] зареєстроване в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентарізації В період з 1999 року по 2011 рік позивачем була проведена реконструкція домоволодіння, ,розташованого за адресою: с.Вовчинець,[ADDRESS],а саме замінені металопластикові вікна, проведене водопостачання,встановлений лічильник водопостачання, встановлений газовий котел,замінені алюмінієві радіатори,проведене утіплення стін будинку пінопластом та проведена фарбування стін будинку,встановлена нова сантехніка,виготовлені та встановлені міжкімнатні двері,укладений ламінат. Дані обставини не оспорюються сторонами та підверджуються відповідними актами та договорами ( а.с.26-46). Вартість будівельних та оздоблювальних матеріалів ,що були витрачені позивачем для реконструкції будинку становить 67218,78 гривень (а.с.7-25). Крім того,об"єм виконаний будівельних робіт по реконструкції домоволодіння, ,розташованого за адресою: с.Вовчинець, [ADDRESS], та вартість матеріалів,витрачених на їх придбання, підтверджується експертним висновком № 12/07/14 від 12.07.2014 року (а.с.114-149) Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.09.2011 року визнаний незаконним та скасований п.3 рішення Вовчинецького сільвиконкому від 26.10.1999 року № 31 про затвердження розрахунку ідеальних часток в загальній власності на будинковолодіння,розташованого за адресою: [ADDRESS].Визнане недійсним свідоцтво від 09.12.1999 року про право власності [PERSON] На 57/100 частин будинковолодіння,розташованого за адресою: с.Вовчинець,[ADDRESS]., визнано за [PERSON], право власності на 57/100 частин будинковолодіння, розташованого за адресою: с.Вовчинець, [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 390 ЦК України добросовісний набувач має право залишити собі здійснені ним поліпшення, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. У даному випадку між сторонами виникли відносини у зв`язку з безпідставним отриманням майна, які регулюються положеннями глави 83 ЦК України у ст.ст. 1212-1214 ЦК України, але, як видно зі змісту позовної заяви позивач цими підставами позов не обґрунтовував. До того ж, положення ст. 390 ЦК України не можуть застосовуватися, якщо річ повертається власникові у зв`язку з недійсністю правочину. Тому в задоволенні позову слід відмовити. Виходячи з вищенаведеного, відповідно до ст.ст.15,16, 390, 1212-1214 ЦК України,

Outcome: dismissed