Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 січня 2014 року сторони уклали між собою шлюб. В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачем. Відповідач, будучи працездатним, тривалий час не цікавиться станом здоров`я доньки, не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, а також і на її утримання, оскільки вона немає змоги працювати, тому що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Крім того, донька перебуває на «Д» обліку з діагнозом «легка форма дисплазії». За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/3частини заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною шести років. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що на даний час він, через скрутне матеріальне становище, не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини саме у розмірі 1/3 частки від свого доходу. Крім того, просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною шести років, мотивуючи це також скрутним матеріальним становище та тим, що позивачем не представлено доказів того, що донька потребує постійного додаткового фінансування через стан здоров`я. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що не визнає зазначених відповідачем у відзиві обставин, оскільки останній не надав доказів, які б підтверджували обставини викладені у відзиві. У своєму запереченні відповідач [PERSON] ствердив, що вимоги позивача є необґрунтовані та не підтвердженні доказами, тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. А також вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що донька потребує постійного додаткового фінансування через стан здоров`я чи з інших підстав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2014 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис за №9. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем в [ADDRESS] , що стверджується довідкою про склад сім`ї за №48 від 11.03.2020 року, виданою Кретівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.9). Згідно пояснень позивача, відповідач [PERSON] коштів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч.1-2 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також враховуючи обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі зазначених вище норм права, його стан здоров`я та матеріальне становище, вік та стан здоров`я дитини, суд вважає, що даний позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до часткового задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2020 року (день звернення із позовною заявою до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимог про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення донькою шестирічного віку, суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. Так, згідно вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Передбачаючи право дружини на стягнення аліментів на її утримання від чоловіка до досягнення дитиною шестирічного віку при умові того, що дитина має вади фізичного або психічного розвитку, законодавець виходив з того, що наявність у дитини вад фізичного чи психічного розвитку зумовлює як додаткові витрати на дитину, так і обмежує дружину у самостійному матеріальному забезпеченні. При цьому суд вважає, що доказування тієї обставини, що дитина має вади фізичного та психічного розвитку, має бути підтверджене відповідними медичними документами та ґрунтуватися не лише на медичному діагнозі, а й на висновку лікарів щодо цього питання. Можливим є також і проведення судово-медичної експертизи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний та працевлаштований. Дану обставину не заперечив і сам відповідач. Крім того, судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у дитячого ортопеда з діагнозом «Дисплазія кульшових суглобів», що стверджується копією витягу з медичної картки амбулаторного хворого №5396 (а.с.20-22). Однак, суд вважає, що сам по собі вказаний витяг з медичної картки не є достатніми доказом того, що дитина має вади фізичного або психічного розвитку, що в свою чергу дає підстави про стягнення з відповідача аліменти на утримання дружини саме до досягнення дитиною шести років. Таким чином, враховуючи все вищевказане, в тому числі і матеріальне становище відповідача, суд вважає, що в даному випадку слід стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/6частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 02 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial