Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В 2016 році шлюб між подружжям розірвано, після чого відповідач постійно створює перешкоди у спілкуванні з дітьми та не дозволяє повноцінно брати участь у їх вихованні, чим перешкоджає позивачу виконувати обов'язки та користуватися правами батька. Позивач позов підтримав з підстав зазначених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони перебували зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року по 07 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.3-4). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено на вихованні матері (а.с.5). Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області №622 від 01 грудня 2016 року встановлено час спілкування [PERSON] з його малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], двічі на тиждень у робочі дні за місцем їх проживання та щотижня у вихідний день (в суботу та неділю), дозволивши забирати сина [PERSON] за місцем проживання батька (а.с.6) У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, що зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до вимог ст.ст.150, 153, 157-159 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Позиція відповідача протирічить вимогам сімейного законодавства і Конвенції про права дитини (ратифiковано Постановою ВР №789-12 вiд 27.02.1991 року), відповідно до яких дiти мають право на особливе пiклування i допомогу; першочергова увага повинна придiлятися якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини; дитинi необхідно забезпечити такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв, i з цiєю метою вживати всi вiдповiдні заходи; кожна дитина має право на рiвень життя, необхiдний для фiзичного, розумового, духовного, морального i соцiального розвитку. Батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини". Дослідивши матеріали справи, а також варіанти можливого спілкування батька з дітьми запропоновані сторонами, виходячи з балансу інтересів дітей та їх батьків, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні своїх дітей: [PERSON] та [PERSON], встановивши побачення двічі на тиждень у робочі дні за місцем проживання дітей та щотижня у вихідний день (в суботу чи неділю) за місцем проживання батька за попереднім попередженням відповідача та з врахуванням стану здоров'я дітей. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні [PERSON] з неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON]. На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку щодо задоволення позову.

Outcome: approved