Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання її добросовісним набувачем придбаного на аукціоні майна, мотивуючи тим, що її право оспорюється продавцем такого майна. Крим того, [PERSON] збільшила позовні вимоги та просить визнати за нею також право власності на на придбане майно з мотивів, викладених в клопотані. Відповідачі в судове засідання не зявились, подавши клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відзиви на позов та копії документів на підтвердження. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких надійшли відповідні клопотання та на підставі матеріалів справи, які є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Позивачка також надала суду заяву про розгляду справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 вересня 1999 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Українсько-Білоруське підприємство « Авіс» було укладено кредитний договір № 50а, забезпечення зобовязань за яким між вказаними сторонами був укладений договір застави нерухомого майна, за яким в заставу передане вбудоване приміщення офісу, що знаходиться в цегляному будинку, зазначеному на плані літ. А-5 у м. Полтаві по вул.. Сінна 8/1. Згідно даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03 грудня 2014 року вчинена реєстраційна дія 15881050001000755 - державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна повного найменування відповідача-2, зміна видів діяльності, інші зміни. 17 липня 2009 року було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів третьої особи, пов'язаних з перейменуванням юридичної особи на підставі протоколу № 18 загальних зборів акціонерів ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 30.04.2009р., згідно якого прийнято рішення про зміну типу закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» і, як наслідок в зв'язку зі зміною типу товариства змінено найменування, - повна назва юридичної особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», скорочена назва - ПАТ КБ «ПриватБанк». Зазначені зміни є чинними з дати внесення відповідних змін до ЄДРПОУ. Ухвалою Господарського суду від 05.03.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ « Українсько-Білоруське підприємство « Авіс» . Ухвалою Господарського суду № 917/1098/14 від 27.10.2015 року визнано грошові вимоги ПАТ КБ « Приватбанк « до ТОВ « Українсько-Білоруське підприємство « Авіс» - 7308,00 грн. судовий збір (1 черга), 1320224,97 грн. - основний борг (4 черга), 814493,31 грн. - пеня (6 черга), 530000,00 грн. - погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення. Постановою Господарського суду № 917/1098/14 від 01.12.2015р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження : проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута. Згідно ст. 43 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю. Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. 26 грудня 2016 року на інтернет-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиці України було розміщено оголошення про проведення публічних торгів (аукціону) з продажу майна банкрута відповідача ТОВ УБП « Авіс» з початковою вартістю, якою є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів 2808337,46 грн. У зв*язку з відсутністю заявок на придбання вазаного майна, аукціон визнаний таким, що не відбувся, про що також було повідомлено на вищезазначених сайтах. Подальший продаж майна банкрута проводився з урахуванням розділу ІV «Продаж майна в проваджені у справі про банкрутство» Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. На виконання вимог зазначеної норми була проведена оцінка вартості майна із залученням субєкта оціночної діяльності. Згідно Звіту про оцінку вартості майна від 27.01.2017р., наданого оцінювачем [PERSON] (сертифікат від 27.05.2000р. № 1678, сертифікат субєкта оціночної діяльності від 15.05.2014р. № 16293/14) ліквідаційна вартість обєкту (нежитлові приміщення в житловому будинку „А-5 (офіс), що знаходиться за адресою: вул. Сінна, 8/1, м. Полтава, площа 112,8 кв.м.) по результатах оцінки склала 994900,00 грн. Ціна майна визначена не за сумою грошових вимог забезпеченого кредитора, а за ціною її оцінки, проведеної відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», тому заявлена початкова вартість майна визначена правильно. Відповідно до положень ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», продаж майна банкрута здійснюється з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. 31 січня 2017 року на інтернет-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиці України було розміщено оголошення про поведення 02 березня 2017 року аукціону з продажу майна відповідача ТОВ УБП « Авіс» за початковою вартістю - 994900,00 грн. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якої воно забезпечує або суду. Третьою особою було погоджено реалізацію заставного майна за початковою вартістю, встановленою в Звіті про оцінку вартості майна від 27.01.2017р. На участь у вказаному аукціоні було подано три заявки від потенційних учасників аукціону, з яких два учасники сплатили реєстраційний внесок в розмірі 99490,00 грн. кожний. Тому до участі у аукціон було допущено два учасники, якими сплачено гарантійні внески. Згідно повідомлення відповідача [PERSON] біржі « Полтавська регіональна біржа нерухомості « , яке було розміщено 03.03.2017р. на інтернет-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиці України, аукціон, призначений на 02 березня 2017 року о 10:00, визнаний таким, що відбувся. Згідно Протоколу аукціону № 07 від 02 березня 2017 року переможецем аукціону (торгів) стала позивачка [PERSON] , яка запропонувала найвищу ціну за Лот № 1 нежитлові приміщення в житловому будинку „А-5 (офіс), що знаходиться за адресою: вул. Сінна, 8/1, м. Полтава, площа - 112,8 кв.м (складається з (32) хол 25,8 кв.м, (33) кабінет 12,2 кв.м, (34) кабінет 12,1 кв.м, (35) санвузол 1,8 кв.м, (36) коридор 6,8 кв.м, (37) кабінет 11,5 кв.м, (38) кабінет 24,2 кв.м, (40) кабінет 7,9 кв.м, (41) вбиральня 1,1 кв.м, (42) душ 2,3 кв.м, (43) коридор 6,6 кв.м, балкон 0,5 кв.м) в розмірі 1294900,00 (один мільйон двістідевяносто чотири тисячі девятсот грн. 00 коп.) грн. Отже продаж об`єкта нерухомості, розташованого за адресою м. Полтава по вул Сінна 8/1, здійснений за ціною 1294900,00 грн. яка на 300000,00 грн вище за стартову та яка встановлена фактичним попитом на такий вид майна в певній місцевості. Під час аналізу матеріалів справи суд приходить до висновку, що при проведенні аукціону за початковою вартістю майна згідно його оцінки не можливо було спрогнозувати поведінку учасників аукціону залежно від обставин, які фактично скластися під час проведення аукціону, передбачивши наперед наслідки ходу проведення аукціону та його результати, тому ліквідатор не міг впливати на його кінцевий результат. Таким чином, відповідачем [PERSON] біржа «Полтавська регіональна біржа нерухомості» забезпечено гласне та публічне проведення аукціону з продажу майна ТОВ «УБП « Авіс» . За наслідками аукціону Позивач, як переможець аукціону, сплатив повну вартість придбаного майна в розмірі 1294900,00 грн. 06 березня 2017 року між ліквідатором ТОВ « Українсько-Білоруське підприємство « Авіс» та [PERSON] був укладений договір № 1 купівлі-продажу майна банкрута, згідно якого Позивачу передано у власність нежитлові приміщення в житловому будинку „А-5 (офіс), що знаходиться за адресою: вул. Сінна, 8/1, м. Полтава, площа - 112,8 кв.м (складається з (32) хол 25,8 кв.м, (33) кабінет 12,2 кв.м, (34) кабінет 12,1 кв.м, (35) санвузол 1,8 кв.м, (36) коридор 6,8 кв.м, (37) кабінет 11,5 кв.м, (38) кабінет 24,2 кв.м, (40) кабінет 7,9 кв.м, (41) вбиральня 1,1 кв.м, (42) душ 2,3 кв.м, (43) коридор 6,6 кв.м, балкон 0,5 кв.м) вартістю 1294900,00 (один мільйон двісті девяносто чотири тисячі девятсот грн. 00 коп.) грн. При цьому, за письмовими повідомленням сторін відповідач, як власник майна, звільнив нежитлові приміщеня від своїх речей . Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Після укладення вказаного договору купівлі-продажу майна , ліквідатор ТОВ « Українсько-Білоруське підприємство « Авіс» відмовився підписувати акт прийому передачі придбаного Позивачем майна мотивуючи тим, що у одного з учасників банкрута є сумніви щодо правільності визначення початкової вартості майна банкрута та наявності змови між Відповідачем та Позивачем щодо отримання вигоди між різницею від продажу майна та досягнутою домовленістю. Судом встановлено, що до господарського суду Полтавської області в межах провадження справи про банкрутство № 917/1098/14 надійшло клопотання одного з засновників банкрута про проведення незалежної оцінки майна боржника (нежитлове приміщення за адресою м.Полтава, вул.Сінна, 8/1, площею 112,8 кв.м.), в якому він зазначає, що аналогічні за місцем розташування та цільовим призначенням об'єкти виставляються на продаж по значно вищій ціні, ніж визначена початкова майна, яка на 536000 грн. нижча від середньої вартості на такий вид майна. [PERSON] вважає, що ліквідатор намагається реалізувати нерухоме майно за значно нижчою ціною з метою отримання неправомірної вигоди для себе від майбутнього покупця. Тому [PERSON] звернувся до господарського суду з клопотанням призначити незалежну оцінку майна боржника, а саме: нежитлового приміщення в житловому будинку «А-5» (офіс), за адресою: м. Полтава, вул. Сінна, 8/1, площею 112,8 кв.м. Частиною 3 ст. 57 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначений порядок проведення незалежної оцінки майна за клопотанням комітету кредиторів або окремого кредитору чи власника майна боржника у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна. При цьому господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута. Згідно інформації, яка міститься в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ « УБП « Авіс» зареєстроване право приватної спільної сумісної власності на майно - нежитлові приміщення в м. Полтаві по вул.Сінна, 8/1. Тому, саме вказаний відповідач ТОВ « УБП « Авіс» є власником майна боржника. Отже, учасник банкрута не наділений субєктивним правом на звернення до суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки майна, оскільки його повноваження, як власника майна, є припиненими (ч. 2 ст. 38 Закону про банкрутство) та він не є власником майна боржника (ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство) Крім того, суду не надано доказів того, що у комітеті кредиторів або окремого кредитору чи власника майна боржника, яким виступає ТОВ « УБП « Авіс» , наявні сумніви щодо визначеної початкової вартості майна банкрута. Відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж майна банкрута здійснюється з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якої воно забезпечує або суду. Отже суд не вбачає порушення прав колишнього учасника банкрута внаслідок реалізації майна боржника на аукціоні для подальшого задоволення забезпечення вимог кредитора, яким даному випадку виступає ПиватБанк. З норм законодавства вбачається, що процедура ліквідації у банкрутстві не має на меті відновлення платоспроможності боржника, а навпаки дає достатньо можливостей для погашення його заборгованості перед кредиторами, в даному випадку третьою особою як заствоутримувача. Тому посилання арбітражного керуючого ТОВ « УБП « Авіс» на позицію колишнього учасника банкрута є безпідставними. Крім того, у відповідності ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала нерухоме майно. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 06 березня 2017 року № 1 на даний час ніким не спростовані та свідчать про те, що Позивач є добросовісним набувачем вказаного майна, оскільки придбав його відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу за наслідками проведеного 02.03.2017р. аукціону, виконавши усі істотні умови договору, сплативши Відповідачу вартість придбаного майна в повному розмірі. Враховуючи викладене, суд вважає, що внаслідок послідовного дотримання з боку ліквідатора всіх необхідних норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», починаючи з проведення конкурсу на визначення торгуючої організації до продажу майна банкрута на аукціоні конкретному покупцю, майно ТОВ « УБП « Авіс» було продано за реальною пропозицією [PERSON] Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства . Крім того, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. 25 Полтанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Отже Позивач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочини (Протокол аукціону № 07 від 02 березня 2017 року, договір № 1 купівлі-продажу майна банкрута від 06 березня 2017 року), за яким він набув у володіння спірне майно, відповідають усім ознакам дійсності правочину і вони вчинені при наявності у продавця права на відчуження такого майна з дотриманням встановлених процедур для таких видів правочинів. Тому, позовні вимоги в частині визнання добросовісним набуваче підлягають припиненню оскільки підстав для підтвердження наявного у Позивача права власності на спірне нерухоме майно ще і в судовому порядку немає. До початку розгляду справи від позивача надійшло доповнення до позовних вимог, за яким він просить визнати за ним також право власності на придбане майно, як окремий об"єкт нерухомого майна (без втрат цільового призначення), що складає одиницю. Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом. Отже подане клопотання позивача приймається до розгляду. Згідно ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає обовязковій державній реєстрації . В обгрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що в оголошеннях про проведення 02 березня 2017 року аукціону з продажу майна відповідача-2, які були розміщені на 31 грудня 2017 року на інтернет-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України, не зазначалось про форму та частку власності, а тому Позивач виходив з того, що вказане майно є приватною власністю банкрута як окремий обєкт нерухомості. Крім того в довідці ПП Полтавське БТІ Інвентаризатор від 02.12.2016р. №11348 також вказано про наявність реєстрації права власності за Відповідачем на спірне нерухоме майно без зазначення розміру будь-якої частки. 24.03.2017р. за вих.№ 237/02-31 Приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, повязаної з посвідченням на аукціоні договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме через відсутність у Відповідача ТОВ « УБП « Авіс» розміру частки. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.03.2017р. За № 83295786 за ТОВ « УБП « Авіс» 06.04.2010 зареєстровано приватну спільну сумісну власність на нежитлові приміщення в житловому будинку за адресою м.Полтава, вул. Сінна, 8/1, яка виникла на підставі -, б/н, 05.06.1995, договір про передачу права на дольову участь в будівництві будинку; -, б/н, 06.07.1994, договір про пайову участь в будівництві житлового будинку; -. б/н, 25.12.1996, акт прийому-передачі без зазначення розміру його частки. Вказані обстави є перешкодою у набутті Позивачем права власності на придбане майно шляхом його реєстрації За змістом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених в п. 2 постанови від 22.12.1995р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно, про усунення інших порушень прав власника. У відповідності до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 22 від 03.04.2017р., наданого судовим експертом [PERSON] (свідоцтво № 1689 від 27.06.2014р., видане на підставі рішення ЦЕКК при міністерстві юстиції України) нежитлові приміщення в житловому будинку „А-5 (офіс), що знаходиться за адресою: вул. Сінна, 8/1, м. Полтава, площа - 112,8 кв.м та складаються з (32) хол 25,8 кв.м, (33) кабінет 12,2 кв.м, (34) кабінет 12,1 кв.м, (35) санвузол 1,8 кв.м, (36) коридор 6,8 кв.м, (37) кабінет 11,5 кв.м, (38) кабінет 24,2 кв.м, (40) кабінет 7,9 кв.м, (41) вбиральня 1,1 кв.м, (42) душ 2,3 кв.м, (43) коридор 6,6 кв.м, балкон 0,5 кв.м) є ізольованими з самостійним виходом, які фактично використовуються як окремі приміщення. Відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Щодо права власності, то ЦК передбачає можливість його виникнення на підставі рішення суду шляхом підтвердження наявного в особи права власності - у випадках, встановлених ст. 392 ЦК. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved