Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.05.2000 року, [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. З листопада 2000 року відповідач не проживає з сім'єю, не піклується про сина, не проявляє батьківської уваги та турботи, не має наміру спілкуватися із сином. Останній раз відповідач спілкувався із сином в серпні 2009 року, подарував на день народження комп'ютерну приставку, яка виявилась несправною. В тому ж році зателефонував синові, але розмовляв з ним нецензурними словами, чим налякав та образив сина. Постановою Шахтарського міськрайонного суду від 10.11.2000 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина. З цього часу відповідач ухиляється від сплати аліментів, перебував у розшуку, в 2003 році був засуджений за ухилення від сплати аліментів. При народженні син мав прізвище [PERSON], рішенням Виконавчого комітету Шахтарської міської ради № 210 від 22.05.2002 року позивачці дозволено змінити прізвище сина на «[PERSON]» з огляду на те, що відповідач з 2-х місячного віку не виховував сина та не допомагав матеріально. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника [PERSON], позов підтримує у повному обсязі (а.с.45). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові та додатково пояснила, що з листопада 2000 року відповідач не проживає і не підтримує стосунки зі своїм сином за винятком випадку,коли він в 2009 році подарував сину несправну ігрову приставку. Він не приймав заходів щодо виконання батьківських обов'язків, не утримував дитину, не піклувався про нього. Прокурор Медяник С.В. висловив думку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав у зв'язку із тим, що він не піклується та не дбає про дитину. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, до суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає у повному обсязі (а.с.55). Представник третьої особи Чугунова І.В. надала суду висновок, згідно якого з листопада 2000року між батьками дитини припинені сімейно-шлюбні відносини, 16.10.2001 року шлюб розірвано. Батько з сином не спілкується, вихованням та навчанням не займається, ухиляється від сплати аліментів, заборгованість з яких сплачує лише під страхом покарання. Тому орган опіки та піклування виконавчого комітету Шахтарської міської ради, служба у справах дітей Шахтарської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON], що відповідає інтересам дитини (а.с.57). Судом, на підставі пояснень учасників процесу, письмових доказів по справі, встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2001 року по 16.10.2001 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу (а.с.7). [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.11.2002 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шахтарського міського управління юстиції Донецької області (а.с.9). Дитина [PERSON] є учнем ОШ № 19 з 2007 року, мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із мамою (а.с.11), яка займається його навчанням, вихованням, здоров'ям, батько з сім'єю не проживає, справами дитини не цікавиться, вихованням не займається, школу не відвідує (а.с.11, 35). Рішенням Виконавчого комітету Шахтарської міської ради № 210 від 22.05.2002 року позивачці дозволено змінити прізвище сина з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.8). Постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2000 року № 2-1953 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного податком мінімуму, починаючи з 30.10.2000 року по [INFO] (а.с.10), 10.11.2000 року видано відповідний виконавчий лист (а.с.13-14). З 2001 року відповідач постійно мав заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується довідками державної виконавчої служби про розмір заборгованості та неотримання аліментів від 2001, 2003-2005, 2008, 2010-2014 років (а.с.15, 20-34, 37,38). Станом на 13.02.2014 року загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 9982,21грн. У зв'язку із порушенням кримінальної справи відносно відповідача за ознаками ст.164 ч.1 КК України він перебував у розшуку (а.с.16-19). Відповідно до п.1 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.12 ЗУ „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи позицію відповідача, який позов визнав, позицію органу опіки та піклування, прокурора, які вважали за необхідне позбавити відповідача батьківських прав, а також те, що визнання відповідачем позову відповідає закону, досліджені у судовому засіданні докази безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов'язками: він не забезпечує дитині достатній життєвий рівень, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не забезпечує всебічний її розвиток як особистості, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача необхідно стягнути в дохід Держави судові збір у зв'язку з пред'явленням вимог немайнового характеру у сумі 243грн.60коп.

Outcome: approved