Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернулася в суд до відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Ольшанського, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора із позовом, в якому просила скасувати заборону (архівний запис) на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 18.07.2006 року о 12.10.28 за №3477581 реєстратором: Перша державна миколаївська державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження: 3475811, на підставі листа, б/н, 23.07.1982р., Рибколгоспу Ольшанського . В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.06.1982 року, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 16.06.1982 року за реєстровим №1956, зареєстрованого Миколаївському БТІ 11.09.1989 року за реєстровим №127, вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В жовтні 2018 року позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу відчуження належного їй житлового будинку. Від нотаріуса вона дізналася про наявність заборони (архівний запис) на вказаний житловий будинок, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі листа, б/н, 23.07.1982р., Рибколгоспу Ольшанського). Підстави цієї заборони їй не відомі. Представник позивача зверталася з адвокатськими запитами до Першої Миколаївської нотаріальної контори; ТОВ ім. Ольшанського, як правоприємника Рибколгоспу Ольшанського з проханням надати інформація та копії документів на підставі яких було накладено заборону на житловий будинок [ADDRESS] . Проте отримала відповідь про відсутність документів на підставі яких були накладена заборон. Таким чином, існуюча на даний час заборона повністю унеможливлюють реалізацію прав та інтересів позивача, щодо володіння та розпорядження належним їй нерухомим майном. На підставі викладеного, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, причина її неявки суду не відома. Відповідно до заяви, представник позивача просила про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ім. Ольшанського в судове засідання не з"явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Представник третьої особи Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Враховуючи те, що від представника відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна Судом встановлено, що позивач - [PERSON] , є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.06.1982 року, посвідченого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 16.06.1982 року за реєстровим №1956, зареєстрованого Миколаївському БТІ 11.09.1989 року за реєстровим №1277. Також здійснено державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № запису 1624634448101 від 17.08.2018 р. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В жовтні 2018 р. позивач дізналася що відповідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на підставі листа, б/н, 23.07.1982р., Рибколгоспу Ольшанського , накладено заборону на належне їй нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Арешт був зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомості 18.07.2006 р. за № 3475811 Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, як реєстратором. Дата виникнення заборони зазначена 23.07.1982 р. з посиланням на № реєстра 1308-1, внутр. № 5401173729ЕЕ31305436, «коментарій 11/14». Вказана заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуждення об`єктів нерухомого майна за № 3475811. На письмовий запит адвоката позивача до Першої Миколаївської нотаріальної контори про надання відомостей та копій документів, на підставі яких був накладена заборона, надана відповідь № 2079/01-16 від 03.11.2018 р., що Перша миколаївська державна нотаріальна контра Миколаївської області включно по 2004 рік була єдиним реєстратором (виконавцем) обтяжень на нерухоме майно, яке накладалося на підставі заяв державних та приватних нотаріусів, листів та повідомлень будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, які виступали в якості кредиторів; ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо, які були зацікавлені в захисті прав та інтересів фізичних та юридичних осіб. Додатково повідомлено, що арешти (заборони), які були накладені на підставі вище вказаних заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, які виступали в якості кредиторів; ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Документи, які стали підставою для внесення записів про обтяження до Державного реєстру речових прав або не передавалися до Першої миколаївської державної нотаріальної контри або вже знищені (згідно номенклатури справ по 2000 рік включно - строк зберігання по накладенню та зняттю арештів (заборон - три роки). Перша миколаївська державна нотаріальна контра була тільки реєстратором накладеної заборони за номером 27539453 від 18.07.2006 р. Підстава: лист, б/н, 23.07.1982р., Рибколгосп Ольшанського. Інших даних щодо цієї заборони немає. Згідно довідки ГУ статистики у Миколаївській області від 16.11.2018 року назву суб`єкта Рибколгосп Ольшанського змінено на ТОВ ім. Ольшанського 19.09.2001 року. На письмовий запит адвоката позивача до ТОВ ім. Ольшанського, направлений за адресою зазначеною ЄДРПОУ (Миколаївська область Вітовський район с. Лимани, вул. Центральна (колишня назва Фрунзе), 128), відповідь не надійшла. Як вбачається з довідки Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області за вказаною адресою (Миколаївська область Вітовський район с. Лимани, вул. Центральна ( колишня назва Фрунзе), 128, на тепер 130) розташована адміністративна будівля сільської ради. Таким чином, за наявності заборони (обтяження) накладеного на нерухоме майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд, аналізуючи вищезазначені обставини справи, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами. Доказів, які спростовують висновки суду, судовим розглядом не здобуто.

Outcome: approved