Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В січні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 20 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено актовий запис №2669. Від спільного життя дітей немає. Життя з відповідачем не склалося, у них різні характери та погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття поваги один до одного, шлюбні відносини припинили ще в кінці 2015 року. Сім"я фактично розпалась, подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, спільне господарство вони не ведуть, спільного майна не мають. Оскільки збереження шлюбу протирічить її інтересам, вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснила, що вони з відповідачем півтора роки не проживають. Просила залишити за нею судові витрати та відновити їй дошлюбне прізвище - "Свинарець". Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення у його відсутність на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №152663, виданого 20 вересня 2014 року, між позивачем та відповідачем 20 вересня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №2669 (а.с. 3). У шлюбі сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: з кінця 2015 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд \~відновлює їй дошлюбне прізвище - "Свинарець". Судові витрати залишити за позивачем за її проханням. На підставі викладеного,

Outcome: approved