Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживача, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг, банк безпідставно без погодження із ним списав із його рахунку кошти, відмовляється їх повернути, чим порушує умови договірних зобов'язань та його права споживача. З урахуванням уточнень позову загалом просив: визнати незаконними дії публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відносно списання 11 лютого 2016 року о 18 год. 09 хв. з банківського рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) грошових коштів в сумі 5 690 грн. 10 коп. зобов'язати публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» повернути списані грошові кошти в сумі 5 690 грн. 10 коп. на банківський рахунок [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]). стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 690 грн. 10 коп. В судовому засіданні позивач свої вимоги з врахуванням уточнень підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що з відповідачем укладено договір банківських послуг, банк без будь-яких підстав списав кошти із його рахунку, однак банк ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо повернення коштів, чим спричиняє йому моральну шкоду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань, заперечень проти позову не надав, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого позивачеві було відкрито банківський рахунок [NUMBER], що підтверджується заявою, умовами кредитування, листами. 11 лютого 2016 року о 18 год. 09 хв. з банківського рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) внаслідок помилки працівників ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» було списано грошові кошти в сумі 5 690 грн. 10 коп., що підтверджується зверненнями, листами, виписками із рахунку. 19 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про вжиття заходів щодо повернення незаконно списаних коштів, надалі неодноразово звертався із аналогічними заявами до відповідача та Національного Банку України, однак відповідач неналежно реагував на звернення, порушення прав позивача не було усунуто у позасудовому порядку, що підтверджується матеріалами переписки. Згідно зі ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд вважає, що дії публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» відносно списання 11 лютого 2016 року о 18 год. 09 хв. з банківського рахунку [NUMBER], відкритого на ім'я [PERSON] грошових коштів в сумі 5 690 грн. 10 коп. слід визнати неправомірними, в порядку відновлення порушених прав позивача в судовому порядку на відповідача слід покласти обов'язок повернути ці кошти позивачеві в повному обсязі. Таким чином, під час судового розгляду доводи позову про порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача як споживача банківських послуг знайшли підтвердження, тому порушені права та інтереси позивача потребують судового захисту. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Неправомірною відмовою відповідача від виконання цивільно-правових обов'язків щодо повернення незаконно списаних з рахунку коштів протягом тривалого часу позивачеві було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у моральних (душевних) хвилюваннях, порушенні нормальних життєвих і ділових зв'язків, неможливості продовження попереднього активного способу життя і необхідністю вжиття додаткових моральних зусиль для його відновлення і організації. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За таких обставин, з врахуванням матеріального стану винного, ступіню його вини, глибини страждань позивача, відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1 000 грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". При вирішенні спору на засадах змагальності та диспозитивності цивільного судочинства суд приймає увагу ухилення відповідача від виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, ухилення представника відповідача від участі у судовому засіданні, тому вважає можливим вирішити спір на підставі поданих позивачем доказів. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві лише частково, відповідач заперечень не представив, тому позов слід задовольнити в частині доведених позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача в повному обсязі.

Outcome: partial