Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 2006 року. Шлюб зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів громадського станку виконкому Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 806 від 16 грудня 2006 року. З відповідачем вона шлюбні відносини припинила через те, що сторони втратили почуття поваги, любові та розуміння один до одного. Від шлюбних відносин мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка мешкає окремо від відповідача, спільне господарство вони не ведуть, тому вона вважає подальше сумісне проживання неможливим та бажає шлюб з відповідачем розірвати, на примирення не згодна, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач до судового засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягала та просила суд позов задовольнити, однак в частині стягнення з відповідача сплачених коштів за складання позовної заяви у розмірі 300 грн. відмовилась. Відповідач до судового засідання не з'явився, однак через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та в ній зазначив, що не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч. 2, ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Як встановлено у судовому засіданні, 16 грудня 2006 року був укладений шлюб між сторонами по справі, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів громадського станку виконкому Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 806, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №058172 від 16 грудня 2006 року. Від спільного життя з відповідачем мають дітей: [PERSON], який народилася 07 вересня 2007 року, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів громадського станку виконкому Криворізького управління юстиції Дніпропетровської області18 вересня 2007 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 477, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №135108 від 18.09.2007 року та [PERSON], який народився 11 червня 2010 року, про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області22 червня 2010 року в книзі актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 322, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №289849 від 22 червня 2010 року. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, враховуючи тривалість окремого проживання подружжя та категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що за описаних вище обставин сім'я даного подружжя розпалась остаточно, додаткового терміну на примирення призначати не потрібно, так як судом встановлено, що будь-які відносини між ними припинені. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сім'ї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне. Шлюб, укладений [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved