Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сервісного центру МВС України у Волинській області, Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн» про визнання права власності. Позов обґрунтовано тим, що 25 вересня 2013 року на відкритих торгах продажу транспортних засобів з державного аукціону управління поліції м. Мангейм Федеративної республіки Німеччина [PERSON] придбав транспортний засіб - вантажний сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, та причіп Krone до сідельного тягача, 1997 року випуску, номер шасі WKESPD24000V96542. За вищевказані транспортні засоби 18 жовтня 2013 року [PERSON] сплатив 7\~112 євро. За наслідками проведеного аукціону та сплачених коштів 22 жовтня 2013 року [PERSON] видано довідки про продаж транспортних засобів з державного аукціону, відповідно до яких [PERSON] визнаний власником вантажного сідельного тягача Renault та причепу до сідельного тягача Krone. Після ввезення вказаних транспортних засобів в Україну 09 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в Центр надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Луцьк, Луцького, Ківерцівського та Рожищенського районів УДАІ УМВС України у Волинській області із заявою про перереєстрацію вказаних транспортних засобів. Однак, позивачу було відмовлено в реєстрації транспортних засобів, оскільки такі значаться серед зареєстрованих за [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн». 22 жовтня 2014 року директор [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн» звернувся в Жовтневий РВ ЗМУ ГУМВС України у Запорізькій області із заявою про заволодіння вказаними транспортними засобами невстановленими особами шахрайським шляхом, внаслідок чого до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 23 листопада 2014 року ст. слідчий СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області [PERSON] здійснив виїмку автомобіля Renault Magnum та напівпричепу Krone. З відповіді ст. слідчого Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області [PERSON] від 15 травня 2017 року вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, на автомобіль Renault Magnum та напівпричіп Krone накладено арешт, вказані транспортні засоби передані на відповідальне зберігання потерпілому [PERSON] Позивач вказує, що допущені працівниками УМВС України у Волинській області та УМВС України у Запорізькій області порушення його права власності на вказані транспортні засоби стали підставою для звернення до суду за захистом своїх прав про визнання права власності. З огляду на наведене, на підставі ст.ст. 39, 40 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 328, 626, 257\~655 ЦК України, росить визнати за [PERSON] право власності на вантажний сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, та причіп Krone до сідельного тягача, 1997 року випуску, номер шасі WKESPD24000V96542, які придбані 25 вересня 2013 року на відкритих торгах продажу транспортних засобів з державного аукціону управління поліції м. Мангейм Федеративної республіки Німеччини, що підтверджується довідками про продаж транспортних засобів з державного аукціону від 22 жовтня 2013 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2018 року дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2018 року замінено первісного відповідача [PERSON] відділення поліції Дніпровського відділу поліції [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області на належного відповідача [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області. Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2018 року до участі в даній справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] сервісний центр МВС У Волинській області надав письмові заперечення на позов, які обґрунтовано тим, що [PERSON] сервісний центр МВС У Волинській області не може бути належним відповідачем у даній справі, оскільки даний спір підлягає розгляду в адміністративному судочинстві з підстав наявності ознак публічно-правового спору. Також звернено увагу суду на той факт, що реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом. Згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по базі даних «НАІС ДДАІ» МВС України, транспортний засіб сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, перереєстрований 09 лютого 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1441 за договором купівлі-продажу на [PERSON], а причіп Кrone до сідельного тягача, 1997 року випуску, номер шасі WKESPD24000V96542, перереєстрований 06 січня 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1243 за договором купівлі-продажу на [PERSON] З огляду на наведене, просить в задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що він придбав автомобіль вантажний сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, за договором купівлі-продажу від 09 лютого 2016 року, який у встановленому порядку було зареєстровано у Територіальному сервісному центрі №1441 [PERSON] сервісного центру МВС України в Донецькій області з видачею реєстраційного номера та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На підставі вищевказаного вважає себе законним власником спірного автомобіля. Крім того, вважає, що позивачу слід обґрунтовувати даний позов нормами права ФРН як держави, у якій відповідне майно перебувало в момент проведення аукціону події, з якою позивач повязує виникнення в нього права власності на предмет спору. В разі застосування матеріального права України, позивачем не надано доказів укладення договору купівлі-продажу. Крім того, відповідач [PERSON] заявляє про сплив строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області у своєму відзиві на позов зазначає, що 22 жовтня 2014 року СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 190 КК України. За матеріалами кримінального провадження та згідно ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя напівпричіп марки «Kron», 1997 року випуску, синього кольору, номер шасі WKESPD24000V96542, та вантажний сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, є речовими доказами, на які накладено арешт. Вказані транспортні засоби передано на відповідальне зберігання потерпілому у кримінальному провадженні [PERSON] ГУНП в Запорізькій області не було допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що могли б порушити права позивача, ГУНП не визнавало і не заперечувало право власності [PERSON] на будь-які матеріальні речі, з огляду на що [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області не є належним відповідачем в даній справі. Просить відмовити в позові в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сервісного центру МВС України у Волинській області [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила з підстав, зазначених в письмових запереченнях на позов. Просила в позові відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов заперечував, просив в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн» в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву від [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн» до суду не надійшов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], представника відповідача регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Волинській області, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 25 вересня 2013 року на відкритих торгах з державного аукціону Управління поліції м. Мангейм, Федеративна Республіка Німеччина, продано транспортні засоби: вантажний сідловий тягач Renault, номер шасі VF611GTA000101041, та причіп Krone до сідельного тягача, номер шасі WKESPD24000V96542, які придбані [PERSON] Згідно довідки про продаж транспортних засобів з державного аукціону Управління поліції м. Мангейм, ФРН, [PERSON] сплатив 4350,00 євро за транспортний засіб вантажний сідловий тягач Renault, номер шасі VF611GTA000101041, та 2762,00 євро за причіп Krone до сідельного тягача, номер шасі WKESPD24000V96542, внаслідок чого визнаний законним власником вказаних транспортних засобів (а.с.6-8). Вказані довідки засвідчені штампом апостиляції. В матеріалах\~справи міститься\~копія ухвали\~слідчого судді\~Жовтневого районного\~суду міста\~Запоріжжя від\~18\~листопада 2014\~року,\~відповідно до\~якої клопотання\~слідчого СВ\~Жовтневого РВ\~ЗМУ ГУ\~МВС України\~в Запорізькій\~області про\~тимчасовий доступ\~до речей\~по кримінальному\~провадженню №1201408002003117,\~внесеного до\~ЄРДР 22\~жовтня 2014\~року за\~ознаками кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~190\~КК України,\~-\~задоволено та\~надано дозвіл\~на тимчасовий\~доступ з\~подальшим вилученням\~напівпричепу марки Krone, 1997 року випуску, синього кольору, номер шасі WKESPD24000V96542, та сідлового тягача Renault Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041 (а.с.12). Згідно копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів ст. слідчим СВ Жовтневого РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області [PERSON] 23 листопада 2014 року вказані вище транспортні засоби було вилучено за адресою: м. Луцьк, вул. Наливайка, 24а (а.с.13-14). Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову адміністративного позову [PERSON] до Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] "Компанія "Кеблз Юкрейн", ПАТ КБ "Приватбанк", Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про зобов'язання вчинити дії відмовлено повністю. При розгляді даної справи встановлено, що 09 квітня 2014 року позивач звернувся до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Луцьк, Луцького, Ківерцівського та Рожищенського районів із заявою про проведення перереєстрації спірних транспортних засобів. Однак, з відповіді Управління ДАІ УМВС України у Волинській області від 18.04.2014 №11/63-Г слідує, що позивачу було відмовлено в державній реєстрації з підстав недотримання вимог Порядку №1388, а також зазначено, що транспортні засоби значаться серед зареєстрованих в Україні. Згідно результатів аналітичного пошуку ТЗ по базі даних «НАІС ДДАІ» МВС України, транспортний засіб сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, перереєстрований 09 лютого 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1441 за договором купівлі-продажу на [PERSON], а причіп Кrone до сідельного тягача, 1997 року випуску, номер шасі WKESPD24000V96542, перереєстрований 06 січня 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1243 за договором купівлі-продажу на [PERSON] Відповідач [PERSON] до свого відзиву на позовну заяву надав копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №833059, яким посвідчується його право власності на спірний автомобіль сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041. Стаття 41 Конституції України в імперативному порядку гарантує кожному право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонена законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору у контрагента та визначені умов договору. Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до Преамбули ЗУ «Про міжнародне приватне право» цей Закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів повязані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню приватно-правових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Правила цього Закону про визначення права, що підлягає застосуванню судом поширюються на інші органи, які мають повноваженні вирішувати питання про право, що підлягає застосуванню. Статтею 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав. Вибір права сторонами правочину не зачіпає прав третіх осіб. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права, відомості про які підлягають внесенню до державних реєстрів, визначаються правом держави, у якій це майно зареєстровано. Частинами 1 та 3 статті 42 вищезазначеного передбачено, що захист права власності та інших речових прав здійснюється на вибір заявника відповідно до права держави, у якій майно знаходиться, або відповідно до права держави суду. Захист права власності та інших речових прав, які підлягають державній реєстрації в Україні, здійснюється відповідно до права України. Разом з тим, заявляючи вимогу про визнання права власності на транспортні засоби, будучи обізнаним про те, що такі транспортні засоби [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн» відчужені у власність інших осіб, які у встановленому законом порядку зареєстрували за собою право власності на спірне рухоме майно, позивач не ставить вимог про припинення права власності на спірні транспортні засоби за [PERSON] та [PERSON] та не оспорює законності підстав набуття ними такого права власності. Право власності на сідловий тягач Renault, модель Magnum, 2000 року випуску, номер шасі VF611GTA000101041, перереєстрований 09 лютого 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1441 за договором купівлі-продажу на [PERSON], а причіп Кrone до сідельного тягача, 1997 року випуску, номер шасі WKESPD24000V96542, перереєстрований 06 січня 2016 року у Територіальному сервісному центрі 1243 за договором купівлі-продажу на [PERSON] Вказані договору купівлі-продажу транспортних засобів ніким не оспорені в передбаченому законом порядку. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто при вирішенні даного спору суд виходить з того, що позивач не оспорював правочини - договори купівлі-продажу транспортних засобів, які в силу ст. 204 ЦК України є правомірними. За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення позову про визнання права власності на спірні транспортні засоби відсутні, оскільки позивачем не доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави заволоділи його майном. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права є підставою для відмови в позові. Разом з тим, суд зазначає, що вимоги позивача до відповідачів [PERSON] сервісного центру МВС України у Волинській області, [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області є безпідставними з огляду на те, що ані [PERSON] сервісний центр МВС України у Волинській області, ані [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області не наділені повноваженням щодо визнання або оспорювання права власності на майно чи будь-які речові права позивача. Таким чином, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] сервісного центру МВС України у Волинській області, [PERSON] управління Національної поліції в Запорізькій області, [PERSON] «Компанія «Кеблз Юкрейн», [PERSON], [PERSON] про визнання права власності до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на наведене, з позивача на користь відповідача [PERSON] підлягає стягненню 2200,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved