Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.11.2011 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якої він, [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 8100 (вісім тисяч сто гривень) строком повернення до 08.12.2011 року. З того часу відповідач лише в кінці січня 2012 року повернув йому частину коштів в сумі 2000 (дві тисячі) гривень. На його неодноразові прохання повернути йому залишок суми боргу відповідач не реагує, грошей не повертає, що змушує його звернутись до суду з позовом про примусове стягнення позичених грошей в сумі 6100 (шість тисяч сто гривень). Також просить стягнути з відповідача 3% річних, що становить 703,53 грн. та 1469,33 грн. нарахованих ним інфляційних. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючим частковому задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 08.11.2011року 8100 грн., які зобов»язався повернути до 08.12.2011року, чого не зробив. В кінці січня 2012року відповідач повернув частково 2000грн. боргу, залишок боргу становить 6100 грн., які до цього часу не повернуті. В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Факт позики відповідачем грошей в позивача підтверджується розпискою від 08 листопада 2011 року, що не суперечить вимогам змісту ст. 1047 ЦК України так, як договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Частину позичених коштів в сумі 2000 грн. відповідач повернув в січні 2012року. Згідно ст.1049 ЦК України відповідач [PERSON] зобов"язаний повернути позивачу [PERSON] залишок позичених грошових коштів у сумі 6100 (шість тисяч сто гривень). У відповідності до ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики, що становить 3% річних від простроченої суми позики та сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. 3% річних від несвоєчасно повернутої суми позики становить: 549 грн. (6100грн. х 3%річних х 3 роки ( з 08.12.2011року по 08.12.2014року) =549 грн.), а не 703,53грн. як зазначив позивач. Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення становить: 1549,4 грн. (6100грн. х 0,998-6100грн.)+(6100грн. х 0,1005-6100грн.)+ (6100грн. х 0,1249-6100грн.)=1549,4 грн.) Таким чином загальна сума, яка підлягає примусовому стягненню з відповідача становить 8198,4 грн. (6100грн. +1549,4 грн. +549 грн.=8198,4 грн.). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати - судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial