Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Кіровограда надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку особи [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим що, 24.02.2017 року о 03:10 год. [PERSON] був доставлений до диспансерного відділення КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», раніше та неодноразово проходив лікування, але існує загроза для хворого та оточуючих . В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним, його опікуном була призначена [PERSON] [INFO]. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розяснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до психлікарні в судовому порядку.\~\~ За висновком комісії лікарів-психіатрів [PERSON] потребує стаціонарного лікування з приводу загострення психотичної симптоматики. \~\~\~\~ В судовому засіданні представник психічного закладу [PERSON] \~\~ (за довіреністю), який є лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, [PERSON] потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він уявляє небезпечність оточуючих та безпосередньо для себе. Госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу відбувалася за направленням. В судовому засіданні недієздатна особа [PERSON] ,присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, не заперечувала проти госпіталізації, погодилась, що вона потребує лікування. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізацію її чоловіка, та пояснила, що чоловік тривалий час страждає на психічну хворобу, є інвалідом 2 групи за психічним захворюванням. В зв'язку із загостренням стану здоровя чоловіка, який вже став небезпечний, він потребує направлення для госпіталізації. Відповідно до рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 17.08.2015 року [PERSON] визнано недієздатним і призначено опікуна [PERSON] Відповідно до висновку комісії лікарів від 24.02.2017 року [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, беперервний тип перебігу, параноїчний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект, являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто та оточуючим. Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного, ст.ст.14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ",

Outcome: approved