Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.08.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ в м.Києві. Спільних дітей від даного шлюбу у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів, у зв'язку з чим між ними постійно виникали суперечки, що призводило до напруженої атмосфери в сім'ї. З серпня 2012 року сторони окремо проживають. Шлюбні стосунки сторони не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив позов задовольнити, а шлюб між ним та відповідачем розірвати, оскільки їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Кожен із них живе власним життям. Шлюб існує формально, сторони трималий час не підтримують шлюбних стосунків, не мешкають разом, не пов»язані спільним побутом. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялась судом належним чином про місце і час слухання справи за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінчення її терміну збергінання. В силу положень ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м.Києві, про що складено актовий запис № 840. Дітей від даного шлюбу у подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що з серпня 2012 року сторони окремо проживають, вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи в судовому засіданні. Подальше існування сім»ї є неможливим, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Кожен із них живе власним життям та має власні інтереси. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved