Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевикладеним позовом, який обґрунтовує наступним. 07.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис № 11467 на іпотечному договорі від 28 березня 2007 року. Відповідно до вказаного виконавчого напису пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки, земельну ділянку загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер 2124884801:001:0089, що розташований за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва та об`єкт незавершеного будівництва - недобудований садовий будинок, що знаходиться за адресою, Оноківська сільська рада, мікрорайон «Шахта», садове товариство «Мрія», готовність якого складає 73% на загальну суму 260874,84 грн. Вказаний об`єкт звернення стягнення належить на праві власності позивачу та переданий в іпотеку за зобов`язаннями позичальника [PERSON] , яка є позичальником ПАТ Альфа Банк» на підставі договору про іпотечний кредит № 36/8-07 від 28 березня 2007 року. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 51965500 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2016 року. Разом з тим, 01.06.2017 року позичальником за кредитним договором [PERSON] повністю погашено заборгованість за кредитним договором, про що свідчить договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 36/8-07 від 28 березня 2007 року. Позивач по справі вважає, що виконавчий напис, що вчинений 07.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем № 11467 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 28 липня 2017 року в даній справі відкрито провадження. Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, № 262 від 01.03.2019 матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у зв"язку закінченням п`ятирічного строку повноважень судді Дергачової Н.В. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу, головуючим суддею визначено Бедьо В.І. Від представника відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд даної справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася. Про причину неявки суд не повідомила. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, [PERSON] , Ужгородський районний відділ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в судове засідання з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомляли. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.03.2007 року між [PERSON] та Акціонерно-комерційним промислово-інвестиційним банком (ЗАТ) ( правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк») було укладено Договір про іпотечний кредит № 36/8-07, за умовами якого кредитор надає позичальнику іпотечний кредит у сумі 20\~000 доларів США, що станом на день укладення договору за офіційним курсом НБУ складає 101\~000, 00 грн. на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на добудову будинку, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 27.03.2027 р. Згідно іпотечному договору № 65/23-2007 [PERSON] передав в іпотеку земельну ділянку на незавершений будівництвом житловий будинок в с. Оноківці, Ужгородського району, садове товариство «Мрія» за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором № 36/8-07 від 28.03.2007 року. 07.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис № 11467 на іпотечному договорі від 28 березня 2007 року, відповідно до змісту якого пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки, земельну ділянку загальною площею 0,0800 га, кадастровий номер 2124884801:001:0089, що розташований за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва та об`єкт незавершеного будівництва - недобудований садовий будинок, що знаходиться за адресою, Оноківська сільська рада, мікрорайон «Шахта», садове товариство «Мрія», готовність якого складає 73% на загальну суму 260874,84 грн., що належить на праві власності [PERSON] та було передано в іпотеку в забезпечення зобов`язань [PERSON] . Зі змісту вказаного виконавчого напису слідує, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предметів іпотеки пропонується задовольнити вимоги стягувача в розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання Боржником умов Кредитного договору за період з 17.12. 2012 року по 01.07.2015 року. На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса Ужгородським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 51965500 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2016 року. Позивач вказує на те, що 01.06.2017 року позичальником за кредитним договором [PERSON] повністю погашено заборгованість за кредитним договором, про що свідчить договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору № 36/8-07 від 28 березня 2007 року. Позивач по справі вважає, що виконавчий напис, що вчинений 07.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем № 11467 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вчинений з численним порушенням законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач додатково у заяві від 25.02.2020 року зазначив, що 03.08.2015 року ПАТ «Альфа Банк» подав до Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву до [PERSON] , а оскаржуваний виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки вчинений приватним нотаріусом - 07.09.2015 року, що відповідно свідчить про наявність спору сприводу заборгованості. Крім того стороною позивача в якості доказу надано заяву ПАТ «Альфа Банк» Вих. 42517 від 14.06.2017 року, в якій зазначено, що у зв`язку з повним виконанням зобов`язань [PERSON] перед Банком за Кредитним договором № 36/8 -07 від 28.03.2007 року та Іпотечним Договором № 65/23-2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 914 Банк просить виключити запис в Державного реєстру іпотек та зняти заборону відчуження із земельної ділянки кадастровий номер 2124884801:001:0089, що розташований за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва та об`єкт незавершеного будівництва - недобудований садовий будинок, що знаходиться за адресою, Оноківська сільська рада, мікрорайон «Шахта», садове товариство «Мрія», готовність якого складає 73% на загальну суму 260874,84 грн., що належить на праві власності [PERSON] . За приписами ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~ст. 18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України 22 лютого 2012р. № 296/5 та зареєстрований у МЮ України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється КМУ. Статтею 88 цього Закону України\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172\~(далі\~по тексту\~-\~Перелік документів).\~При вчиненні\~виконавчого напису\~нотаріус повинен\~перевірити,\~чи подано\~на обґрунтування\~стягнення документи,\~зазначені у\~вказаному Переліку\~документів.\~При цьому\~цей Перелік\~документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та\~п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Положення\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова\~умова вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано суду в порушення положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Як і відсутні відомості, що сума заборгованості утворилась у зазначений у виконавчому написі час, при цьому судом враховано термін кредитування, та відповідний ліміт тіла кредиту, який передбачили сторони. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(рішення від 21 січня 1999р. в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007р. в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011р. в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010р. в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994р. в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01 липня 2003р. в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008р. в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Mesrop Movsesyan проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017р. №6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що відповідачем, як кредитором, було подано до приватного нотаріуса в обґрунтування розміру заборгованості за кредитним договором розрахунок заборгованості, здійснений безпосередньо посадовою особою відповідача. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не були враховані положення\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Судом встановлено, що після звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] майже відразу звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, що відтак підтверджує зазначену позивачем обставину щодо існування спору станом на дату вичнення оспорюваного виконавчого напису. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 630, 00 грн.

Outcome: approved