Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

ПАТ Райффазен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 96541,63 долари США, що еквівалентно 1129174,85 грн. та судових витрат в розмірі 3654 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що 11 червня 2008 року між ВАТ «Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 40000 доларів США строком до 10 червня 2018 року з процентною ставкою за користування кредитом 14% річних. В забезпечення повернення кредиту 11 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки. Тому поручитель та боржник повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники. В подальшому між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до кредитного договору від 11 червня 2008 року, відповідно до яких фактична заборгованість за сумою кредиту збільшувалася на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувалася зміна строку погашення позичальником заборгованості. Таке збільшення не супроводжувалося видачею кредитних коштів позичальнику. Внаслідок цього станом на 14 липня 2014 року заборгованість за кредитом збільшилася до 49069,81 доларів США. Позичальник не виконав своїх зобов'язань по кредитному договору та додаткових угодах. Станом на 14 липня 2014 року його заборгованість перед банком становить 96541,63 долар США, що еквівалентно 1129174,85 грн. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 49069,81 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 3490,95 доларів США), що еквівалентно 573932,67 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703,50 грн.; нарахованої пені за прострочення сплати відсотків та кредиту в розмірі 36895,48 доларів США, що еквівалентно 431538,68 грн. Тому просить задоволити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON] неодноразово належним чином повідомлялися про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні розписки, однак в судове засідання не з»явилися та направили письмові заперечення проти позову. В запереченні проти позову [PERSON] посилався на те, що отримував кредитні кошти в розмірі 40000 доларів США, однак банк просить стягнути 49069,81 доларів США. Тому збільшення заборгованості на суму 9069,81 доларів США є безпідставним. Відповідно до цього розмір пені є завищеним. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства пеня повинна бути обрахована за 1 рік. Тому просив відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти позову [PERSON] посилався на те,що йому не було відомо про збільшення зобов»язання позичальника. Крім того, вважає що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України він повинен відповідати частково в межах строку дії поруки за останні 6 місяців, що передували зверненню позивача до суду. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 11 червня 2008 року між ПАТ «Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 40000 доларів США строком до 10 червня 2018 року з процентною ставкою за користування кредитом 14% річних. Із статуту ПАТ «Райффазен Банк Аваль» вбачається, що вказане товариство є правонаступником за всіма правами та обов»язками ВАТ «Райффазен Банк Аваль». Відповідно до умов кредитного договору від 11 червня 2008 року банк перерахував обумовлену суму грошей [PERSON], однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань відповідно до кредитного договору, внаслідок чого станом на 14 липня 2014 року його заборгованість перед банком становить 96541,63 долар США, що еквівалентно 1129174,85 грн. та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 49069,81 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 3490,95 доларів США), що еквівалентно 573932,67 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703,50 грн.; нарахованої пені за прострочення сплати відсотків та кредиту в розмірі 36895,48 доларів США, що еквівалентно 431538,68 грн. Ці обставини підтверджуються: кредитним договором від 11 червня 2008 року, додатковими угодами до цього кредитного договору від 07 квітня 2009 року, 12 травня 2010 року,01 листопада 2010 року, 24 лютого 2012 року, розрахунком заборгованості за договором кредиту від 11 червня 2008 року. Із додаткових угод до кредитного договору, укладених між позивачем та позичальником 07 квітня 2009 року, 12 травня 2010 року,01 листопада 2010 року, 24 лютого 2012 року вбачається, що з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника сторони (ПАТ «Райффазен Банк Аваль» та [PERSON]) досягли згоди про те, що фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму залишкової заборгованості за процентами, у зв»язку з чим відбувалася зміна строку погашення позичальником заборгованості. Таке збільшення не супроводжувалося видачею кредитних коштів позичальнику. Зазначеними додатковими угодами та розрахунком заборгованості за кредитним договором спростовуються пояснення [PERSON] про те, що він не отримував кредитні кошти в розмірі 9069,81 доларів США та що відповідно і розмір пені є завищеним. Згідно ст.259 ЦПК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.16.7 Кредитного договору від 11 червня 2008 року сторони домовилися, що до всіх правовідносин, пов»язаних з укладанням та виконанням договору застосовується строк позовної давності тривалістю у три роки. З врахуванням наведеного пояснення [PERSON] про те,що до вимог про стягнення пені повинна застосовуватися позовна давність строком 1 рік не ґрунтуються на вимогах закону та кредитного договору. В забезпечення повернення кредиту 11 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого (п.2.1 договору поруки) відповідач взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON] Таким чином відповідно до договору кредиту від 11 червня 2008 року ВАТ «Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту, а в силу договору поруки, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за зобов'язання позичальника по кредитному договору та нести солідарну відповідальність (п.2.1 Договору поруки). Відповідно до п.4.1 Договору поруки цей договір діє до повного виконання боргових зобов»язань за кредитним договором. Порука припиняється лише після виконання боргових зобов»язань в повному обсязі а також, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя (ч.4 ст.559 ЦК України). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] 14 січня 2013 року вніс в рахунок погашення боргу за кредитним договором 3,48 долари США та в рахунок погашення відсотків 196,52 доларів США. Таким чином право вимоги у позивача до позичальника та поручителя існує до 14 січня 2016 року, тому пояснення [PERSON] про часткову відповідальність за кредитним договором не ґрунтуються на вимогах договору та чинного законодавства. Відповідач [PERSON] посилається на те, що його не було повідомлено про збільшення зобов»язань боржника, а тому відповідно до ст.559 ч.1 ЦК України порука припинилася. Однак із долучених додаткових угод до кредитного договору від 11 червня 2008 року, укладених між ПАТ «Райффазен Банк Аваль» та [PERSON] 7 квітня 2009 року, 12 травня 2010 року,01 листопада 2010 року, 24 лютого 2012 року вбачається, що [PERSON] надавав згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до додаткових угод та підтверджував, що його зобов»язання як поручителя зберігаються та забезпечують виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором від 11 червня 2008 року із врахуванням внесених змін, що стверджується його підписом. Відповідно до Банківської ліцензії №10, виданої ВАТ «Райффазен Банк Аваль» 11 жовтня 2006 року, дозволу №10-4, виданому ВАТ «Райффазен Банк Аваль», додатку до дозволу №10-4, виданому ВАТ «Райффазен Банк Аваль», позивач має право здійснювати операції з валютними цінностями. В силу ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки (пені). У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи непомірно високий розмір пені за прострочення сплати кредиту та відсотків, приймаючи до уваги значне здорожчання іноземної валюти та знецінення гривні, з врахуванням принципу розумності та справедливості суд вважає, що є передбачені ст.551 ч.3 ЦК України підстав для зменшення розміру пені до 18447,74 доларів США, що еквівалентно 215769,34 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів «Райффазен Банк Аваль», тому з них слід солідарно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 78093,89 долари США, що еквівалентно 913405,51 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 49069,81 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 3490,95 доларів США), що еквівалентно 573932,67 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 10576,34 доларів США, що еквівалентно 123703,50 грн.; нарахованої пені за прострочення сплати відсотків та кредиту в розмірі 18447,74 доларів США, що еквівалентно 215769,34 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з кожного з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1477 грн.86 коп.

Outcome: approved