Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON], [PERSON] пред'явили позов до Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання в рівних частках права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS], що належав їхньому батьку [PERSON], який помер [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони являються спадкоємцями за законом до майна померлого. Однак своє спадкове право на належне [PERSON] домоволодіння вони оформити не можуть через відсутність на нього правовстановлюючого документу, який при житті батько не отримав і не зареєстрував своє право власності. Отримати даний правовстановлюючий документ неможливо в зв'язку з смертю власника. За таких обставин нотаріус відмовила їм в оформленні спадкових прав, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачі в судове засідання не з'явилися, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, їхній представник - [PERSON] подала до суду заяву, якою просила справу розглянути без її участі, підтримала позов та просила його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача - Вишнопільська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області в судове засідання повторно не з'явилася, хоч про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 04 серпня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO] в с. Мартинівка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 7 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району від 23 березня 1998 року. Встановлено, що згідно довідки № 364 від 25 квітня 2016 року виданої виконкомом Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району за даними погосподарської книги № 5 на 1986-1990 роки житловий будинок за адресою по [ADDRESS] належить померлому [PERSON] У відповідності до змісту довідки № 138 від 24 березня 2016 року, виданої Старокостянтинівським БТІОР, інформація щодо реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] в бюро технічної інвентаризації оцінки та реєстрації відсутня. Постановами державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 14 квітня 2016 року за № 1408/02-31 та № 1409/02-31 позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, оскільки не надано правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на вказане нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON] Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. У відповідності до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом матеріалів спадкової справи № 1047/2000 Старокостянтинівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями по закону [PERSON], який помер [INFO], є в рівних частках співпозивачі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на вищевказане домоволодіння відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивачі є його спадкоємцями за законом та прийняли спадщину, однак не можуть оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю на нього правовстановлюючого документу, а також не можуть в адміністративному порядку звернутися для усунення даної перешкоди, так як власник помер, тому права позивачів [PERSON], [PERSON] підлягають захисту, а відсутність правовстановлюючого документу не може бути підставою відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повністю.

Outcome: approved