Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 червня 1997 року, вона [PERSON], 07.06.1197 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Жовтневому відділі запису актів громадянського стану м. Харків, актовий запис №300. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Після припинення фактичних шлюбних відносини з [PERSON], відповідно до заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2006 року по справі № 2-1118/06, на користь позивачки були стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошові сумі в розмірі 268 гривень щомісяця, до повноліття. Але на сьогоднішній день цих грошей недостатньо для належного утримання дитини. Ці обставини змусили позивачку звернутися до суду за захистом її законних прав і інтересів. Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Також, згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В зв'язку з цим, позивачка вважає встановлення аліментів у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, цілком виправданим. Таким чином позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], на користь [PERSON], аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів доходу на утримання сина [PERSON], [INFO], але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання цієї заяви та до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, задовольнити вимоги, викладені в позовній заяві в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, але надав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив, що на розгляді у Якимівському районному суді знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ознайомившись із позицією позивача, що викладена в її позовній заяві, та вимогою щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь Позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття починаючи з дня подання заяви, вважає, що зазначена вимога не може бути задоволена, а факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач, обґрунтовуючи у такий спосіб свої вимоги, намагається безпідставно, у своїх корисливих цілях, за ради свого майнового інтересу завдати йому шкоди та надати суду недостовірні відомості щодо не виконання ним своїх обов'язків з утримання неповнолітнього сина. Згідно заочного рішення Якимівського районного суду від 04грудня 2006 по справі №2-1118/06 він сплачує встановлені аліменти своєчасно в повному обсязі. Твердженням Позивача, що Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він дуже здивований і обурений тому, що ніяких претензій передуючих цьому судовому позову він від Позивачки не отримував ні усно ні письмово. Навпаки, Позивачка завжди стверджувала про те, що вона і син живуть добре і не потребують його допомоги. Не дивлячись на це аліментами він не обмежувався і надавав допомогу у міру своїх можливостей, про що свідчать копії чеків(квитанцій), що додаються ним (Додаток-1). Зважаючи на дані в підсумковій таблиці (Додаток-2) можна бачити, що підсумкова сума перевищує його зобов'язання. Стосовно твердження Позивачки, що грошей, які вона отримує зараз від Відповідача їй недостатньо, слід зазначити, що вона дозволяє собі використовувати ці кошти не безпосередньо на потреби сина, а, наприклад, на сплату орендної плати за квартиру або комунальних платежів, після чого Позивачка казала сину "а тобі синок нічого не залишилось, ось такий твій батько поганий і жадібний". Про це він дізнався безпосередньо від свого сина, який потім так само і вважав, про що йому прямо так і казав. Цей прийом Позивачка використовувала для формування негативного ставлення сина до батька. Тому вважає, що гроші, а тим більше те, що їх недостатньо, тут ні до чого. Тут має місце інша прихована причина, а саме ненависть Позивачки до Відповідача, про що також свідчить той факт, що даний позов був поданий до суду за один місяць до настання повноліття сина. Тому він переконаний в тому, що дії Позивача вмотивовані не турботою про сина, а задоволенням свого майнового інтересу та амбіцій. А це в цілому суперечить інтересам дитини тому, що інтереси сина охоплюють окрім матеріального забезпечення ще і нормальні дружні відносини з його батьком та ін. Також цей факт підтверджує те, що Позивачка зловживає своїми правами з метою його принизити і образити. Із цього приводу повинен відзначити, що він на відміну від Позивачки не вимагав у суді здійснення перерахунку аліментів у зв"язку з тим, що на канікулах з червня 2011 року до серпня 2011 року включно його син мешкав у нього на його повному утриманні. Хоча він мав повне право на це, але ж він не став зловживати своїм правом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, обов'язково повинні бути враховані при визначенні розміру аліментів судом, якими є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У 2014 році у Позивачки була можливість персонально переконатись у дійсності його скрутного матеріального становища і вона нею скористалася безпосередньо. І дуже дивно, що вона це заперечує. Стосовно обов"язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття треба зазначити, що він завжди чесно намагався і намагається робити все можливе для свого сина, незважаючи на низький рівень його доходів. В якості підтвердження своїх слів прикладає копії документів у Додатку-3 та підсумкова таблиця у Додатку-4. А також безліч його дій направлених на забезпечення сина не може бути підтверджена документально тому, що це неможливо через різні життєві обставини та суперечить здоровому глузду (кишенькові кошти, медикаменти під час хвороби, продукти харчування тощо). Наприклад, аркуші з 8 до 12 Додатку-3 містять чеки, що свідчать про факти здійснення поштових відправлень у вигляді посилок з різними необхідними на той момент для його сина матеріальними цінностями, облік яких він не вів і скільки вони коштували він не пам'ятає, і це природно, тому, що для нього головне його син, а не якісь там речі. Хоче звернути увагу суду на те, що ці підсумкові таблиці він був вимушений створювати виключно для того, щоб представити їх до суду, і ніколи б не подумав, що йому доведеться займатися такою принизливою процедурою. Таким чином загальний розмір матеріальної допомоги за період із 25.10.2006 року по 09.10.2015 рік складає - 44294 грн. (сорок чотири тисячі двісті дев"яносто чотири гривні) і перевищує загальну суму нарахованих аліментів на 153-50 грн., тому всі заяви Позивача та викладені нею доводи стосовно того, що добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, не відповідає обставинам справи, а відповідно й вимога Позивача про зміну розміру аліментів взагалі є надуманою і не обгрунтованою, оскільки це його рідний син, якого він любить і буде матеріально допомагати йому, якщо це йому потрібно. Таким чином відповідач просить у задоволенні позовних вимог Позивача відмовити. При прийнятті рішення, взяти до уваги викладені обставини і додані до заперечення документи. В звязку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с. 2,3) та відповідач [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Заочним рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 04.12.2006 року було стягнуто зі [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 268 гривень щомісячно, починаючи з 25.10.2006 року до повноліття сина, тобто до 26.10.2015 року (а.с.4). Відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачує встановлені судом аліменти, що підтверджується наданими ним доказами (а.с.14-42). Зазначені обставини підтверджуються документами, долученими до матеріалів справи в якості доказів. В своїй позовній заяві позивачка посилається на той факт, що на сьогоднішній день зазначеної суми сплачуваних відповідачем аліментів недостатньо для належного утримання дитини, тому вона просить у відповідності до ст.192 СК України встановити аліменти в розмірі ? з усіх видів доходу, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Тобто позивач має право звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів, якщо розмір аліментів був визначений судом. У разі задоволення позову аліменти у зміненому розмірі будуть стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня предявлення позову. Відповідно позовні вимоги щодо стягнення аліментів, починаючи з дня подання цієї заяви, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем при наданні заперечень на позовну заяву про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини не надано доказів того, що у нього на утриманні є інші неповнолітні діти, непрацездатні члени сім»ї, інші родичі, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Також не надано доказів того, що він не є працездатним або інвалідом та не має можливості працевлаштуватися, тому відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу при зміні розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені позивачем в позові обставини, заперечення відповідача, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, в частині зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] та призначити аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved