Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач 23.03.2016 року звернулась до суду з позовом і просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 3086 грн., компенсацію за невикористану відпустку 719,0 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 29232,00 грн., компенсацію за затримку виплати заробітної плати з 01.02.2014 р. по 20.03.2016 р. в сумі 2584,0 грн. Посилається в позові на те, що з 01.07.2013 р. по 17.03.2014 р. працювала на посаді начальника проектно-кошторисного відділу ТОВ «Люксінвест», з посадовим окладом 1218 грн. Зазначає, що на момент звільнення відповідач не виплатив заробітну плату за період січень-березень 2014 року в сумі 3086 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 719,00 грн. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП України, відсутності проведення з ним розрахунку при звільненні в день звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 29232,00 грн. Згідно ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв»язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримку на один і більше календарних місяців виплати доходів. Компенсація за затримку виплати заробітної плати за період з 01.02.2014 року та 01.03.2016 року складає 2584,0 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 01.07.2013 р. по 17.03.2014 р. працювала на посаді начальника проектно-кошторисного відділу ТОВ «Люксінвест». Наказом № 9-к від 17.03.2014 року позивач була звільнений з займаної посади 17.03.2014 р. за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. В наказі зазначено, що бухгалтерії необхідно зробити остаточний розрахунок та виплатити компенсацію за невикористану відпустку в кількості 17 календарних днів. Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Солом»янському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 13.04.2016 р. про суми виплачених доходів, [PERSON] нараховано суму доходу на ТОВ «Люксінвест» у 1 кварталі 2014 р. - 3797,86 грн., сума податку 549,17 грн., виплачено - 0 грн. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період січень-березень 2014 р. та компенсації за невикористану відпустку обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 3797,86 грн. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Враховуючи, що у березні 2014 року позивач відпрацювала не повний робочий місяць, цей місяць виключають з розрахункового періоду. Повними відпрацьованими місяцями є січень-лютий 2014 р. Заробітна плата позивача становить 1218 грн. на місяць, та у січні 21 робочий день, у лютому - 20 робочих дні. Середньоденна заробітна плата, обчислена відповідно до п. 5 розділу 4 цього Порядку складає 59,41 грн. (1218,0 грн. + 1218,0 грн.) : 41 день). Кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 18.03.2014 р. по 20.03.2016 р. складає 503 дні. Таким чином розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає 29883,23 грн. (59,41 грн. *503 дні). З відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітня плата за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених позовних вимог в сумі 29232,0 грн. Згідно ст.1, ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв»язку з порушенням термінів їх виплати» підприємства здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримку на один і більше календарних місяців виплати доходів. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Індекс інфляції за період лютий 2014 р. - 100,6%, березень 2014 р. - 102,2%, з 04.2014 р. по 12.2014 р. - 121,21 %, 2015 р. - 143,3%, 01.2016 р. - 02.2016 р. - 100,5%. Компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати за 2014 рік становить 866,42 грн.= (1218 грн.х102,8% + 1218 грн. грн.х102,2%+3797,86 грн.х121,21%), 2015 рік - 1644,47 грн.= (3797,86 грн. х143,3%), 2016 рік - 18,99 грн.=(3797,86 грн. х100,5%. Всього компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати становить 2529,88 грн. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період січень-березень 2014 року в сумі 3797,86 грн. та середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні в сумі 29232,0 грн., компенсація втрати частини заробітної плати у зв»язку з порушенням строків її виплати в сумі 2529,88 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial