Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

в серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з даним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі кредитного договору б/н від 08.06.2007 року «ПриватБанк» надав позичальнику [PERSON] споживчий кредит в розмірі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, відповідач порушив умови погашення заборгованості. Станом на 24.07.2014 року мав заборгованість 13862,04 грн., а саме: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6782,72 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3079,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 455,64 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки судовим наказом Коломийського міськрайонного суду від 07.05.2008 року з відповідача було стягнуто заборгованість в розмірі 4749,33 грн., зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконуються, то представник позивача просить стягнути з відповідача на користь «ПриватБанку» різницю заборгованості у розмірі 10068,35 грн. і судові витрати, справу розглядати без їх участі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно вимог ст.ст.1052, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Встановлено, що на підставі кредитного договору б/н від 08.06.2007 року «ПриватБанк» надав позичальнику [PERSON] споживчий кредит в розмірі 4 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, відповідач порушив умови погашення заборгованості. Як встановлено з оглянутої в судовому засіданні справи № 2-н-590/09, у травні 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 08.06.2007 року в розмірі 4749,33 грн., з яких 4000 грн. заборгованість за кредитом, 749,33 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 07 травня 2008 року Коломийським міськрайонним судом було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 08.06.2014 року в розмірі 4749,33 грн.. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідач суму боргу протягом 2008-2014 років не сплатив, а тому заборгованість по відсоткам за користування кредитом продовжувала нараховуватись та підлягає стягненню. Крім того, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню також відповідальність за невиконання зобов'язання, а саме- пеня. Однак суд вважає, що не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., оскільки судовим наказом № 2н-590 від 07.05.2008 року Коломийським міськрайонним судом заборгованість по тілу кредиту вже було стягнуто. Також суд відмовляє у стягненні 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 5% від суми позову, оскільки позивач посилається на п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг як на підставу стягнення штрафних санкцій. Таке посилання спростовується оглянутою в судовому засіданні справою № 2-н-590/09, де позивач 05.05.2008 року додавав до заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору б/н від 08.06.2007 року Умови та правила надання банківських послуг, в яких пункт 8.6. взагалі відсутній та можливість стягнення такої відповідальності як фіксований штраф та штраф в відсотках від ціни позову не передбачена. Таким чином з [PERSON] слід стягнути заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 6033,39 грн., як різницю між нарахованими відсотками в сумі 6782,72 грн. та стягнутими відсотками в сумі 749,33 грн. судовим наказом Коломийського міськрайонного суду від 07.05.2008 року, а також пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 3079,32 грн. Судові витрати слід стягнути у відповідності до ст. 88 ЦПК України з урахуванням мінімальної ставки судового збору та пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial