Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути заборгованість у сумі 12\~291,50 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобовязань за кредитним договором б/н від 20.10.2011 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації відповідача, проте судова кореспонденція повернулася до суду не врученою з відмітками поштового відділення «за не запитом». Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою свого проживання або перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено що, відповідач 20.10.2011 року приєднався до «Умов та правилами надання банківських послуг», «Тарифів Банку» які викладені на сайті https://privatbank.ua/terms/pages/70/, які разом складають Договір банківського обслуговування б/н від 20.10.2011 року. Відповідно укладеного договору б/н від 20.10.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам» складає між ним та Банком Договір, про надання банківських послуг. Станом на 31.07.2016 р. відповідачем зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 12\~291,50 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 1997,96 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 6\~712,04 грн., - заборгованість за пеню та комісією 2\~520,00 грн., - штраф (фіксована частина) 500,00 грн. - штраф (процентна складова) 561,50 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved