Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач 19.09.2013 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову позивач зіслався на те, що 22.09.2010 року відповідач керуючи автомобілем «Тойота Кемрі» д.н.з. [NUMBER] у смт. Жвирка Сокальського району, рухаючись по другорядній дорозі, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, не надав переваги в русі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі L 200» д.н.з. [NUMBER] під керуванням, на підставі довіреності [PERSON] Автомобіль належить на праві власності йому. Внаслідок даного ДТП було пошкоджений його автомобіль. Вартість ремонту склала 29 088,37 грн. Страховою компанією йому відшкодовано 20122 грн. Через це був порушений звичайний уклад його життя, він був змушений шукати значну суму коштів для відновлювального ремонту автомобіля чим завдало моральних страждань. Тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 8966,31 грн., яка не була покрита страховим полісом у зв'язку із пошкодженням його автомобіля у вищевказаному ДТП та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а також судові витрати по справі. В ході розгляду справи як співвідповідача була залучена ПрАТ Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця». В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та додатково пояснив, що страхова компанія відшкодувала лише частину коштів. Просив позов задовольнити та стягнути матеріальну та моральну шкоду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час він безробітний. В нього не має можливості відшкодувати збитки. Позивач отримав відшкодування від страхової компанії. Позивач ошукав його, адже ремонт міг коштувати дешевше. Він втратив автомобіль, роботу і на даний час має на утриманні четверо дітей. Тому просив в позові відмовити. Представник ПрАТ Акціонерної Страхової Компанії «Скарбниця» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Відповідачу неодноразово надсилалися рекомендовані листи із повістками про виклик у судове засідання, які поверталися з відміткою «отримано». Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.09.2010 року в смт. Жвирка Сокальського району, Львівської області на відбулась ДТП, за участю [PERSON] та [PERSON] (керував автомобілем «Мітсубісі L 200» д.н.з. [NUMBER], власником якої є позивач, на підставі довіреності). Відповідно до постанови Червоноградського міського суду Львівської області про притягнення до адміністративної відповідальності від 12.10.2010 року, відповідача - [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Враховуючи вимоги ч.4 ст. 61 ЦПК України підставою звільнення від доказування є постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вищевказаного ДТП позивачу була заподіяна матеріальна шкода, а саме пошкоджено його автомобіль. Як вбачається із наряду замовлення «Автоальянс-Захід» №PH-0011095 від 23.09.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі L 200» д.н.з. [NUMBER] становить 29 088,37 грн. за заподіяні збитки. Квитанцією № ПН5469 від 23.09.2011 року стверджується, що [PERSON] було оплачено на рахунок «Автоальянс-Захід» 29 088,37 грн. за виконані ремонтні роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, володільцем джерела підвищеної небезпеки, який несе перед потерпілим відповідальність за завдану шкоду, визнається юридична чи фізична особа, якій належить джерело підвищеної небезпеки на певній правовій основі та яка здійснює його експлуатацію (володіння, користування, зберігання, транспортування тощо). Відповідно до ст.35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Як вбачається із страхового акту №191/цв/10 ПрАТ АСК «Скарбниця» від 18.10.2011 року та розпоряджень, [PERSON] була виплачена страхова виплата в розмірі 20 122,06 грн. Відповідно до п.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Ліміт за шкоду майну згідно страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВС №4737383 становить 25 500,00 грн. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду завдану [PERSON], внаслідок ДТП в розмірі 8966,31 грн. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди суд прийшов до наступного. Позивачу внаслідок даного ДТП було пошкоджений його автомобіль, через що він отримав психологічний стрес та хвилювання, був порушений звичайний уклад його життя, він був змушений користуватися громадським транспортом, був позбавлений можливості поїздки до родичів, та використання для поїздки на відпочинок. Крім того, він був змушений витратити кошти сім»ї для відновлювального ремонту автомобіля. У зв'язку із чим позивачу було завдано маральних страждань. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відшкодування потерпілому моральної шкоди з підстав зазначених вище, здійснюється лише особою, визнаною винною у здійсненні ДТП. Тому, моральна шкода у даному випадку повинна бути стягнена з [PERSON]. Що стосується розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача суд виходячи із засад розумності та справедливості, вважає, що заявлений розмір в 5000 грн. є завищений та належним чином необгрутнований, тому підлягає стягненню у розмірі 500 грн.

Outcome: partial