Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в с. Морозівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS], та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 08 серпня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 17 листопада 2004 року за № 321/2004-р. Він, як син, є спадкоємцем першої черги по закону, інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про смерть батька, так як в 1996 році його батьки розлучилися і з того часу вони не підтримували з батьком відносин. В березні 2017 року [PERSON], яка була співмешканкою його батька, повідомила про його смерть та віддала правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 10 липня 2017 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідачки [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, просив позов задовольнити. Співвідповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Представник співвідповідача - Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляду справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, співвідповідачки та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в с. Морозівка Старокостянтинівського району, про що складено відповідний актовий запис № 48, згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Миролюбненською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області [INFO] року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 1,92 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS], та належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 08 серпня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 17 листопада 2004 року за № 321/2004-р. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Миролюбненської сільської ради Старокостянтинівського району 01 квітня 2013 року за № 761, [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Разом з ним були зареєстровані: співжителька - [PERSON], 1963 року народження, дочка співжительки - [PERSON], 1985 року народження, внук співжительки - [PERSON], 2008 року народження. Позивач являється сином померлого [PERSON], що підтверджується даними його свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським районним РАЦС Хмельницької області 01 грудня 1982 року. Шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 28 червня 1990 року зроблено запис за № 90, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, повторно виданого Старокостянтинівським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області 26 грудня 1996 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 226/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 02 квітня 2013 року до майна померлого [INFO] року [PERSON], право на спадщину заявляла [PERSON] Листом - відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 07 квітня 2017 року за № 1191/01-16 позивачу рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом щодо майна після смерті [PERSON], оскільки спадкова справа після смерті останнього була заведена за заявою співмешканки - [PERSON], яка була зареєстрована з ним на день його смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивач юридично не був обізнаний з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, вказує, що не знав про смерть батька, оскільки довгий час не спілкувався з ним, враховуючи те, що позов визнається співвідповідачами, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved