Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» (ПАТ «Вознесенський сиркомбінат») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4 350 грн. 77 коп., а також моральної (немайнової) шкоди, компенсацію якої позивач оцінила у 1 500 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. За час роботи [PERSON] на підприємстві їй не була виплачена заробітна плата в загальному розмірі 5 812 грн. 22 коп. Обумовлена сума була стягнута з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» на користь [PERSON] відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2012 року, на підставі якого було видано виконавчий лист №1407/2612/2012 від 05.10.2012 року. Посилаючись на те, що вищевказане судове рішення та здійснення виконавчого провадження не виконане відповідачем по цей час, тобто заборгованість перед позивачкою по заробітній платі не погашена, [PERSON] просила стягнути з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» компенсацію втрати частини заробітної плати, в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4 350 грн. 77 коп. Моральну (немайнову) шкоду позивачка обґрунтовувала тим, що порушення її законних прав на отримання заробітної плати призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Кожний працюючий громадянин має право на отримання винагороди за виконану роботу та соціальний захист в межах, встановлених законодавством. Зазначене право громадян гарантується Контситуцією України та законами, що регулюють питання оплати праці та соціального захисту. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст.43 Конституції України). Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв"язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «;Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно зпостановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділеній на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. За наявності зазначених умов у тому самому порядку підлягає компенсації присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням рішення. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Вознесенський сиркомбінат». Їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата в загальному розмірі 5 812 грн. 22 коп. (а.с.6) Обумовлена сума була стягнута з ПАТ «Вознесенський сиркомбінат» на користь [PERSON] відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2012 року (а.с.3), на підставі якого було видано виконавчий лист №1407/2612/2012 від 05.10.2012 року. Вказаний виконавчий лист був предявлений для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2012 року (а.с.5). Також з матеріалів справи слідує, що заборгованості по заробітній платі позивачці не виплачена, що підтверджується довідкою ВДВС Вознесенського міськрайонного управління юстиції № 5310 від 18.03.2015 року (а.с.4). Таким чином, виходячи з наведеного з відповідача на користь позивачки належить до стягнення компенсація втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4 350 грн. 77 коп. (5 812 грн. 22 коп. х 100,5% х 124,9% х 139,3% (індекс споживчих цін за 2013 рік, 2014 рік та за сім місяців 2015 року). Також, встановивши, порушення трудових прав позивача, суд у відповідності до ст. 237-1 КзпП України прийшов до висновку, що позивачці завдана моральна (немайнова) шкода , яка підлягає відшкодуванню. Разом з тим, визначаючи суму компенсації моральних страждань суд, враховує відсутність тяжких наслідків для позивача через порушення його прав. У зв'язку з чим,

Outcome: partial