Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяною підприємству працівником. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував з позивачем у трудових відносинах, згідно наказу №61-к від 14 жовтня 2013 року працював водієм автотранспортного засобу. Для виконання службових обов'язків відповідачу був ввірений службовий транспортний засіб автомобіль Тойота, державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. 25 жовтня 2013 року о 16 год. 20 хв. відповідач, керуючи автомобілем Тойота, державний номерний знак [NUMBER], в м. Черкаси по вул. Благовісній виїхав на перехрестя з вул. Б.Вишневецького на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілями ВАЗ 210053 державний номерний знак [NUMBER], Фольксваген Кадді, державний номерний знак [NUMBER] та Ссанг Йонг, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 листопада 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки автомобіль Тойота, державний номерний знак [NUMBER] був застрахований в АТ «СГ «ТАС» за договором страхування транспортних засобів №АС/3311301 від 16 липня 2013 року, АТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування водіям пошкоджених автомобілів у розмірі 55505 грн. 15 коп. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки на момент скоєння відповідачем ДТП він перебував у трудових відносинах з позивачем, АТ «СГ «ТАС» пред'явило до ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» регресну вимогу про сплату 55505 грн. 15 коп. відшкодованих збитків. У відповідності до п.20 постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29 грудня 1992 року право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було відшкодовано АТ «СГ «ТАС» шкоду завдану [PERSON] в сумі 55505 грн. 15 коп. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» завдану шкоду в сумі 55505 грн. 15 коп. та судові витрати. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив прозаочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Позивач в своїй заяві проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Наказом ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №61-к від 14 жовтня 2013 року [PERSON] прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів І класу з 14 жовтня 2013 року, з випробувальним терміном 1 місяць та за ним був закріплений автомобіль Тойота, державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 8 листопада 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за те, що він, 25 жовтня 2013 року о 16 год. 20 хв. керував автомобілем Тойота, державний номерний знак [NUMBER] в м. Черкаси по вул. Благовісній, виїхав на перехрестя з вулицею Б.Вишневецького на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілями ВАЗ 210053 державний номерний знак [NUMBER], Фольксваген Кадді, державний номерний знак [NUMBER] та Ссанг Йонг, державний номерний знак [NUMBER], які рухалися по вул.. Б.Вишневецького, чим порушив п.2.3.б, 8,7.3е ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 17 липня 2013 року між СГ "ТАС та ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/3311301, відповідно до якого застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автобуса Тойота, державний номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору з 17 липня 2013 року по 16 липня 2014 року. Як вбачається з платіжних доручень № 272 від 30 липня 2014 року,№319 від 19 серпня 2014 року, №373 від 18 вересня 2014 року, №411 від 9 жовтня 2014 року ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» відшкодувало ПрАТ «Страхова група «ТАС» 55505 грн. 15 коп. відшкодованих водіям автомобілів ВАЗ 210053 державний номерний знак [NUMBER], Фольксваген Кадді, державний номерний знак [NUMBER] та Ссанг Йонг, державний номерний знак [NUMBER] збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз'яснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в постанові № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (абз. 3 п. 6) не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу)до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не передбачений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками передбачено», що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову. Враховуючи те, що ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» сплатило ПрАТ «Страхова група «ТАС» 55505 грн. 15 коп. відшкодованих збитків, що підтверджується платіжними дорученнями № 272 від 30 липня 2014 року, №319 від 19 серпня 2014 року, №373 від 18 вересня 2014 року, №411 від 9 жовтня 2014 року, суд вважає, що з моменту такого відшкодування у ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виникло право пред'явлення регресної вимоги до відповідача, який зобов'язаний відшкодувати підприємству завдану ним шкоду. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати в сумі 555 грн. 05 коп. На підставі наведеного, ст.1191 ЦК України,

Outcome: approved