Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на наступне. 07.05.2013р. та 14.09.2013р. між позивачем та [PERSON] (позичальником) було укладено письмові договіри позики, відповідно до якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п.1.1 цього договору, а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк. Договором позики від 07.05.2013р.встановлено, що: - Позикодавець передав у власність Позичальника грошові кошти в сумі 500,00 гривень, а Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві в строк до 07.06.2013року. Договором позики від 14.09.2013р.встановлено, що: - Позикодавець передав у власність Позичальника грошові кошти в сумі 6066,00 гривень, а Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві в строк до 14.10.2013року. Передача Суми позики відбулася в момент підписання Договору, що підтверджується відповідними розписками. Відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти і зобов'язався повернути в строк, передбачений договором. Відповідач на сьогоднішній день не повернув дані кошти, у зв»язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 6566,00грн.- основного боргу, 4992,89 інфляційних витрат та 425,16грн. 3% річних, на загальну суму 11 984,05грн. та судовий збір. Таким чином позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних за прострочення виконання зобов'язання за Договором позики за період з 08.06.2013р. по 01.12.2015р. та з 15.10.2013р. на 01.12.2015р. 500 * 3% * 907 днів = 37,27грн. 6066,00*3%*778 днів=387,89грн. Позивач просить стягнути з Відповідача суму боргу з урахування індексу інфляції за прострочення виконання зобов'язання за Договором позики за період з 08.06.2013р. по 01.12.2015р. та з 15.10.2013р. на 01.12.2015р. 500-1.747( сукупний індекс інфляції) -373,70( інфляційне збільшення суми боргу)- 873,70( сума боргу з врахуванням індексу інфляції). 6066,00-1.761( сукупний індекс інфляції за період)- 4619,19( інфляційне збільшення суми боргу)- 10685,19( сума боргу з врахуванням індексу інфляції). Грошові кошти позивачу не повернуто, зобов'язання по договорам позики [PERSON] не виконані, хоча грошові кошти повинні бути повернуті до 14.10.2013р. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 610, 554, 1049 ЦК України просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 6566,00грн.- основного боргу, 4992,89 інфляційних витрат та 425,16грн. 3% річних, на загальну суму 11 984,05грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.05.2013р. між позивачем та [PERSON] (позичальником) було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 500,00грн., а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк (а.с.6). 14.09.2013р. між позивачем та [PERSON] (позичальником) було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 6 066,00грн., а позичальник зобов'язується повернути позику у визначений цим договором строк (а.с.8). Договором позики від 07.05.2013р.встановлено, що: - Позикодавець передав у власність Позичальника грошові кошти в сумі 500,00 гривень, а Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві в строк до 07.06.2013року. Договором позики від 14.09.2013р.встановлено, що: - Позикодавець передав у власність Позичальника грошові кошти в сумі 6066,00 гривень, а Позичальник зобов'язався повернути Позикодавцеві в строк до 14.10.2013року. Передача Суми позики відбулася в момент підписання Договору, що підтверджується відповідними розписками. Відповідач [PERSON] отримав від позивача грошові кошти і зобов'язався повернути в строк, передбачений договором. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичайного ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Outcome: approved