Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 19.05.2011 р. між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] був укладений договір № 1552-04-КЗЖ-Т, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит в розмірі 680 000 грн. зі сплатою 22,5% річних, одноразовою виплатою комісії у розмірі 2,99,% та строком користування до 18.05.2018 р. Відповідач [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплачувати проценти згідно графіка погашення кредиту. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 19 травня 2011 р. між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1345-04; 19 травня 2011 року між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 1346-04; 19 травня 2011 року між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1347-04, відповідно до умов яких останні зобов'язалися відповідати у повному обсязі за виконання зобов'язань [PERSON] Відповідач [PERSON] порушив свої зобов»язання за кредитним договором, в зв»язку з чим станом на 11.02.2013 р. наявна заборгованість в сумі 655 712,00 гривень. Банком були надіслані вимоги як до Позичальника, так і до Поручителів про виконання зобов»язань за Кредитним договором та Договором поруки достроково. Однак, на момент звернення до суду зазначені зобов»язання виконані не були. В ході розгляду справи представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості станом на 24.02.2014 р. в розмірі 2 369 514,60 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд позов задовольнити, з обставин, викладених в позовній заяві, посилаючись на те, що ні позичальником, ні поручителями не були виконані належним чином зобов»язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка відповідно до умов Договору підлягає стягненню достроково. Також представник позивача зазначив, що Банком була дотримана належним чином процедура дострокового стягнення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення відповідачам досудових вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що Банком у належний спосіб, передбачений Кредитним договором, не була дотримана процедура дострокового стягнення заборгованості. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилися, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 19.05.2011 р. між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] був укладений договір № 1552-04-КЗЖ-Т, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит в розмірі 680 000 грн. зі сплатою 22,5% річних, одноразовою сплатою комісії у розмірі 2,99,% та строком користування до 18.05.2018 р. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до п.5.1 [PERSON] зобов'язався щомісячно, не пізніше 19 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту шляхом внесення готівкових коштів рівними частинами в сумі 8 096,00 гривень. Остаточне погашення кредиту шляхом внесення коштів в сумі 8 032,00 гривні [PERSON] зобов'язався здійснити не пізніше 18 травня 2018 р. Відповідно до п.5.4 Договору [PERSON] зобов'язався сплатити Банку одноразову комісію за управління кредитом у розмірі 2,99% від суми наданого кредиту З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором, 19 травня 2011 р. між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] було укладено Договір поруки №1345-04; між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] - Договір поруки № 1346-04; між ПАТ «КБ «Даніель» та [PERSON] - Договір поруки №1347-04. Згідно з п.п.2.1, 2.3 Договорів поруки, Поручителі зобов»язалися відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов»язань перед Кредитором, що виникли з Кредитного договору № 1552-04-КЗЖ-Т від 19.05.2011 р., укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих на час укладення, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителі за Договорами поруки відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителів і Боржника є солідарною. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Судом встановлено, що Позичальник не виконав в повному обсязі свої зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 24.02.2014 р. становить 2 369 514,60 гривень, з яких: - сума заборгованості за кредитом - 655 712,00 гривень, - сума заборгованості по процентам - 368 984,10 гривень, - неустойка з несплачені в строк платежі по погашенню кредиту - 1 344 818,50 гривень. Відповідно до п.7.1. Договору, при порушенні Позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту таабо відсотків за користування кредитом, комісії, передбачених п.п.1.1, 5.1-5.4 цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0.5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, включаючи день сплати заборгованості. Згідно з вимогами п.6.2 Кредитного договору якщо виикла і триває подія невиконання зобов»язань, зазначена у п.6.1 цього Договору, у Банку виникає право визнати термін повернення кредиту таким що настав, а кредит - обов»язоковим до повернення. Банк повідомляє Позичальника, що непогашена частина Кредиту, нараховані відсотки за користування Кредитом, а також інші платежі за цим Договором підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобов»язаний сплатити зазначену у повідомленні суму в визначені Банком строки. Судом встановлено, що Банком 17.01.2012 р. на адресу відповідачів були направлені вимоги щодо виконання зобов'язань за Кредитним договором, які були вручені, що підтверджується письмовими повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції. Однак [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, які свідчили б про їх намір у добровільному порядку погасити наявну заборгованість. Суд не може взяти до уваги посилання представника [PERSON] на той факт, що вимоги-повідомлення відповідачам фактично направлені не були, оскільки дані обставини спростовуються наданими представником позивача в судовому засіданні доказами. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідачів не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525,526, 611, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved