Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01.02.1985 року по 13.01.1986 рік, з 21.07.1986 року по 19.07.1996 рік, з 10.05.2005 року по 14.12.2009 рік, з 05.09.2011 року по 24.06.2016 рік знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 24.06.2016 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору. В звязку з важкими умовами праці він отримав професійне захворювання, в результаті якого висновком Ковпаківського МСЕК м.Суми 15.08.2016 року йому вперше встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності безстроково. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 6 від 29.04.2016 року причиною захворювання стало проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, мікроклімату та показників важкості праці. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 40\~000 грн. за те, що професійне захворювання спричиняє йому страждання, порушує нормальні життєві звички, постійно хворіє. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила у позові відмовити за необгрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.02.1985 року по 13.01.1986 рік, з 21.07.1986 року по 19.07.1996 рік, з 10.05.2005 року по 14.12.2009 рік, з 05.09.2011 року по 24.06.2016 рік знаходився у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.7-10). 29.04.2016 року було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання № 6 за формою П-3, в якому зазначено, що воно у [PERSON]М виникло у звязку з неефективністю використання засобів індивідуального захисту, недосконалістю технологій. Причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищених рівнів шуму, мікроклімату та показників важкості праці (а.с.14). Перебуваючи на обстеженні та лікуванні в клініці Харківського НДІ гігієни та профзахворювань, позивачу було встановлений діагноз: Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. Наслідки перенесеної виробничої травми правої кисті в формі комбінованої контрактури дрібних суглобів II пальця, посттравматичної нейропатії правого серединного нерва, з больовим синдромом і помірним порушенням функції захвату та утримання кисті. (Основний діагноз). ХОЗЛ І ст. в фазі нестійкої ремісії. ЕЛІ ст. ЛНІ ст. ІХС, дифузний кардіосклероз. НБЛНПГ. СН І. Ф.к. 2. Цукровий діабет І тип, середньої важкості; стадія компенсації. Хронічний ерозивний гастродуоденіт зі збереженою кислото утворюючою функцією шлунка. Сечокамяна хвороба. Камінь лівої нирки. ДЕП І-ІІ ст. (дисметаболічна+атеросклеротична) з вестибуло-атактичним і антено-невротичним синдромами. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетативно- трофічними порушеннями на кистях. Хронічний двосторонній верхньощелепний синусит в стадії ремісії. Міопія слабкого ступеня обох очей, пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз) (а.с.14) Згідно довідки МСЕК від 15.08.2016 року внаслідок первинного огляду позивачу встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності безтерміново (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 1,3,21,43 ч.4, 46 ч. 1 Конституції України , Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника тощо. Так, ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» створило неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою працездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. Положеннями 2 ст.4 Закону України „ Про охорону праці" встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується зокрема, на принципах пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних , безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законом порядку. У статті 237-1 даного кодексу зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, сума 10 000 грн. буде достатньою для компенсації позивачу фізичного болю, фізичних та душевних страждань, які він зазнав в результаті професійного захворювання. Що ж стосується посилання відповідача на пропущення позивачем 3-х місячного строку звернення до суду з позовом, суд вважає їх помилковими, оскільки згідно з п.3 ч.1 ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, а тому [PERSON] процесуальні строки звернення до суду не порушив. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial