Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість в розмірі 64 036,83грн. та понесені ним судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 03.09.2012 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № R 5370032402В та банк надав відповідачу кредит у розмірі 49 800, 00 грн., строком по 03.09.2016 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31,00% річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Свої зобов'язання по договору відповідач систематично не виконував, а тому в нього станом на 24.03.2014 р. виникла заборгованість в загальній сумі 64036,83 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. В судове засідання представник позивача з'явився, заявлений позов підтримав в повному обсязі з вище зазначених підстав та просить позов задоволити. Відповідач, в судове засідання з'явився, проти позову заперечив та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. З'ясувавши дійсні обставини справи на підставі наявних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів та давши їм оцінку, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 03.09.2012 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53700324002В, згідно якого банк надав позичальнику кредит у сумі 59 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31% річних. Згідно п. 1.1. кредитного договору позичальник зобов'язувався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Банк свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 63973 від 03.09.2012 Р. Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання, а тому у неї, згідно розрахунків заборгованості по кредитному договору № R53700324002В від 03.09.2016 р., станом на 24.03.2014р. виникла заборгованість розміром 64036, 83 грн., яка складається з 53092,97 грн.- поточна заборгованість по кредиту, 3 588, 12 грн. - прострочена заборгованість по відсотках за користування кредитом, 7355, 74 грн. - пеня за кожен день прострочення сплати банку плати за користування кредитом та кредиту. Крім того, судом встановлено, що банк надсилав відповідачу за вих. № 320/1711-2 від 14.11.2013 р. претензію про погашення заборгованості по вказаному вище кредитному договору, яка 26.11.2013 р. була отримана [PERSON], однак остання протягом 30 днів, згідно умов договору, з дня її отримання не виконала. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.ст. 526,599,625 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, і що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.4 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. З врахуванням встановленого суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним і його розмір відповідає фактичним обставинам справи. Також з відповідача в силу ст.88 ЦПК України необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved