overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В обґрунтуванні заявлених вимог заявник покликається на те, що вона народилася [INFO] року в с.Бунів Яворівського району Львівської області. З січня 2018 року вона зустрічається із [PERSON], з цього часу між ними склалися теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поваги один до одного і виявили бажання зареєструвати шлюб та створити сім'ю. Однак, у зв"язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть зареєструвати шлюб у виконкомі Бунівської сільської ради Яворівського району Львівської області, яка виконує функції ДРАЦС на території їхнього населеного пункту. Просить суд надати право на шлюб, оскільки перебуває на 16-17 тижні вагітності та бажає, щоб дитина народилась в повноцінній сім'ї. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у заяві. Просить заяву задовольнити. Представник Яворівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Законний представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та пояснила, що [PERSON] являється її донькою, тривалий час зустрічається з [PERSON], вони кохають один одного, 30 вересня 2018 року у них заплановано весілля, не заперечує щодо одруження доньки з [PERSON] Просить заяву задовольнити, оскільки донька вагітна, вважає що дитина повинна зростати в повноцінній сім'ї. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно зустрічається з [PERSON] кохає її та бажає одружитися з нею, щоб спільно виховувати їхню дитину. Заслухавши пояснення осіб, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є підставними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зустрічаються та мають намір зареєструвати між собою шлюб. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Бунівською сільською радою Яворівського району Львівській області від 24 квітня 2001 року, актовий запис за №9, [PERSON] народилася [INFO], її батьками значаться: батько - [PERSON] мати - [PERSON]. На час розгляду справи вона не досягла шлюбного віку для жінки, який настає у 18 років. Згідно висновку Яворівської центральної районної лікарні №2727 від 27.08.2018 року [PERSON] перебуває на 16-17 тижні вагітності. У відповідності до вимог ст.23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] добровільно бажають одружитися, передбачені законом заборони перебування у шлюбі у вищевказаних осіб відсутні, батьки не заперечують щодо укладення даного шлюбу, вимоги слід задовольнити. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що при розгляді справи доведено, що реєстрація шлюбу між заявницею та [PERSON] відповідає їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб, посилаючись на те, що у червні 2015 року вона познайомилась з [PERSON] Між ними виникли дуже теплі і щирі стосунки, взаємні почуття кохання та поваги один до одного, що переросли у близькі стосунки, наслідком чого стала її вагітність. З метою збереження вагітності та створення сімї, вони вирішили одружитися та проживати у житловому будинку [PERSON], де є відповідні умови для материнства. Їхні батьки не заперечують проти цього. Згідно вимог заяви заявниця просить надати їй, [PERSON], [INFO], право на реєстрацію шлюбу із [PERSON], [INFO], зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Романівського районного управління юстиції зареєструвати їх шлюб у встановленому законом порядку. В судовому засіданні 27.07.2016 року заявниця [PERSON] підтримала заяву та просить її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] вважають, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає задоволенню, а тому просять її задовольнити. Представник органу опіки та піклування Романівської райдержадміністрації [PERSON] з врахуванням інтересів заявниці та її майбутньої дитини також просить заяву про надання права на шлюб задовольнити. Представник Романівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просять справу слухати у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши надані докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків і жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявниця [PERSON], [INFO], на день розгляду справи досягла 16 років, що підтверджується копією паспорта серії ВН №688326, виданого Романівським РС УДМС України в Житомирській області від 28.04.2016 року. Згідно довідки №35, виданої 22.06.2016 року Романівською центральною районною лікарнею, [PERSON] має вагітність 19-20 тижнів. Судом встановлено, що надання права на шлюб заявника відповідає її інтересам та інтересам майбутньої дитини. Беручи до уваги, що шлюб заявниці [PERSON] із [PERSON] відповідає її інтересам, про що не заперечують також інші заінтересовані особи: батьки заявниці та її наречений, а тому суд приходить до переконання, що заява [PERSON] про надання права на шлюб обгрунтована та підлягає задоволенню. Суд вважає, що вимоги заявниці про зобов"язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати шлюб у встановленому законом порядку задоволенню не підлягають, оскільки дана вимога суперечить принципу добровільності позиції сторін. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в обґрунтування вимог зазначила, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу легенів. З 27.06.2013 року по 20.12.2013 року проходив лікування в КЛПЗ «Маріупольський протитуберкульозний диспансер міста Маріуполя». 05.02.2014 року лікарем відвідувався на дому та попереджався про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя. Проходити лікування в умовах тубдиспансеру, відмовився. На даний час він не лікується та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON] , [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Представник заявника в судовому засідання присутня не була, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з амбулаторної картки № 602992 від 15.05.2014 року, а також витягом з протоколу ВКК № 47 від 15.05.2014 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в обґрунтування вимог зазначила, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу легенів з грудня 2013 року. Він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, проходити лікування в умовах тубдиспансеру, відмовився. На даний час він не лікується та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Представник заявника в судовому засідання присутня не була, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язкової госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з історії хвороби, а також витягом з протоколу ВКК № 12 від 30.01.2014 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує, Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в обґрунтування вимог зазначила, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу легенів з жовтня 2013 року. Він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, проходити лікування в умовах тубдиспансеру, відмовився. На даний час він не лікується та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS] Представник заявника в судовому засідання присутня не була, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язкової госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з історії хвороби, а також витягом з протоколу ВКК № 19 від 18.02.2014 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною дочку [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає за адресою [INFO]. В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] страждає стійким психічним розладом, визнана інвалідом І групи з дитинства, а тому просить заяву задовольнити. У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали заяву та просять таку задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою - [ADDRESS] разом із заявником матірю [PERSON], що підтверджено довідкою ЛКП «Старий Сихів» від 18.09.2017 № 1867. Висновком судово-психіатричної експерта № 553 від 22.11.2017 підтверджується факт, що [PERSON] страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує опіки. Відповідно до вимог ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного, суд приходить висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак її слід визнати недієздатною, а заяву задовольнити повністю. Відповідно до ст.39 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною її дочку [PERSON], [INFO], яка не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, покликаючись на те, що вона страждає хронічним психічним захворюванням у зв'язку з чим є інвалідом І групи «А» з дитинства. У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали заяву та просять таку задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно з свідоцтвом про народження матір'ю [PERSON], [INFO] є заявник [PERSON]. Як вбачається із довідки МСЕК серії 10 ААВ № 873104 від 24.11.2014 [PERSON] є інвалідом І групи «А» з дитинства, непрацездатна та інвалідність встановлена безтерміново. Актом №158 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.03.2015 підтверджується факт, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі розумової відсталості в ступені імбецильності, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак її слід визнати недієздатною, а заяву задовольнити повністю. На підставі ст.39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною її дочку [PERSON], [INFO], яка не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, покликаючись на те, що вона страждає хронічним психічним захворюванням у зв'язку з чим є інвалідом І групи «А». У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні підтримав заяву. Заслухавши пояснення заявника та представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно з свідоцтвом про народження матір'ю [PERSON], [INFO] є заявник [PERSON], Як вбачається із довідки МСЕК серії 10 ААА № 827065 від 22.07.2011 [PERSON] є інвалідом І групи «А» з дитинства, непрацездатна та інвалідність встановлена безтерміново, що також підтверджується посвідченням [NUMBER], виданим 13.05.2002 Пенсійним фондом України. Актом №212 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.03.2015 підтверджується факт, що [PERSON] страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірно вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак її слід визнати недієздатною, а заяву задовольнити повністю. На підставі ст.39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною її сестру [PERSON], [INFO], яка не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, покликаючись на те, що вона страждає хронічним психічним захворюванням ,а саме шизофренією. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просять таку задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча належним чином повідомлялись про судове засідання; подали на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутності. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], батьками останньої вказано [PERSON] та [PERSON] /а.с.3/, які також є батьками [PERSON], [INFO] /а.с.4, 7/. Разом із тим, заявник та [PERSON] (родинні стосунки - сестра) зареєстровані та проживають разом за однією адресою - [ADDRESS] (ос.), що підтверджена довідкою ЛКП «Житловик-С» від 12.02.2015 №353. Актом №158 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 13.05.2015 підтверджується факт, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі параноїчної шизофренії, безепервний тим перебігу з вираженим дефектом емоційно-вольовій сфері; за своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак її слід визнати недієздатною, а заяву задовольнити повністю. На підставі ст.39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною його матір [PERSON], [INFO], яка не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. покликаючись на те, що вона страждає хронічним психічним захворюваннями, перебуває на лікуванні у Львівській обласній психіатричній лікарні. У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали заяву та просять таку задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], місце народження - село Стара Скварява, Жовківського району Львівської області; зареєстрована за адресою - [ADDRESS]. Разом із нею зареєстрований та проживає заявник (родинні стосунки - син), про що останній ствердив у судовому засіданні. Така обставина не була заперечена представником заінтересованої особи, а тому приймається судом до уваги. Актом №610 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 14.08.2015 підтверджується факт, що [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі судинної деменції; за своїм станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак її слід визнати недієздатною, а заяву задовольнити повністю. На підставі ст.39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить визнати недієздатною сина [PERSON], [INFO], уродженця і мешканця [INFO] недієздатним. Покликаючись на те, що він страждає хронічним психічним захворюванням з дитинства, визнаний інвалідом І групи Б з дитинства. У судовому засіданні учасники судового процесу підтримали заяву та просять таку задовольнити. Заслухавши пояснення заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. Разом із ним зареєстрований та проживає заявник (родинні стосунки син), про що останній ствердив у судовому засіданні. Така обставина не була заперечена представником заінтересованої особи, а тому приймається судом до уваги. Висновком судово-психіатричної експерта № 324 від 23.06.2017 підтверджується факт, що [PERSON] страждає атиповим аутизмом з інтелектуально-мнестичним зниженням до рівня вираженої дебільності, який досягає рівня стійкого хронічного психічного розладу; за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що за своїм психічним станом [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, а відтак його слід визнати недієздатним, а заяву задовольнити повністю. На підставі ст.39 ЦК України та

Outcome: approved