Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Лісоводська сільська рада Городоцького району Хмельницької області звернулася в суд з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні, посилаючись на те, що остання більше як шість місяців не проживає за зареєстрованим місцем проживання - у гуртожитку по [ADDRESS], добровільно його заливши. Той факт, що відповідач більше як пів року не проживає за даною адресою, не несе витрати на утримання житла, тощо - порушує права позивача, як власника даного житлового приміщення. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги (в редакції позову, що була подана в попередньому судовому засіданні) підтримали у повному обсязі і просять їх задовольнити, а саме: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, а саме: приміщеннями №4 площею 10.3 кв.м., №6 площею 9.9 кв.м.; №7 площею 1.5 кв.м., №8 площею 1.6 кв.м., №9 площею 18.3 кв.м., №10 площею 11.4 кв.м., №11 площею 12.2. кв.м., №12 площею 17.8 кв.м., які знаходяться у житловому будинку [ADDRESS]. Відповідач в судовому засіданні визнала факт її не проживання у зазначеному житловому приміщенні починаючи з 2011 р. та пояснила це тим, що перейшла проживати у приватний будинок у м. Городок, Хмельницької області. Відповідач також вказала, що їй не потрібні будь-які речі, що знаходяться у вищевказаному житловому приміщені, оскільки вони не мають для неї жодної цінності. Проте вказала, що у добровільному порядку знятись із реєстрації за вищевказаною адресою не бажає і тому позов не визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін (їх представників), свідків, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного. Судом об'єктивно встановлено, що Лісоводська сільська рада Городоцького району Хмельницької області є одноосібним власником будівлі гуртожитку по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із довідки з картотеки Городоцького РС УДМС України в Хмельницькій області, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.16). З пояснень сторін (їх представників) встановлено, що [PERSON] фактично крім вищевказаної квартири у гуртожитку (що складається з двох житлових кімнат), займає ще ряд інших кімнат без будь-яких на те належних документів. Також представники позивача зазначають, що [PERSON] не проживає у вказаному житловому приміщенні з середини 2011 р., оскільки виїхала на постійне проживання у [ADDRESS], право власності на який зареєстроване за її чоловіком - [PERSON] Дану обставину визнає і сама відповідач. Крім того, допитані у якості свідків [PERSON] (депутат сільської ради), а також сусіди відповідача по гуртожитку - [PERSON], та [PERSON] у своїх показах, даних суду також підтвердили ту обставину, що [PERSON] з літка 2011 р. не проживає у даному гуртожитку, не несе спільних з ними витрат на його утримання, однак жодних перешкод останній у доступі до даного житла ніхто не чинив. Факт відсутності відповідача з середини 2011 р. у вказаному житловому приміщенні підтверджується також актом від 16.12.2014 р. (а.с.22). Згідно ч.1 ст.71 ЖК України визначено, що : При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав, передбачених ч.3 ст.71 ЖК України, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем понад шість місяців - судом не встановлено. Ст.72 ЖК України визначено, що : Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що наявність реєстрації відповідача за даною адресою створює позивачу перешкоди у здійсненні ним своїх прав власника щодо цього житла, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Однак, враховуючи те, що відповідач зареєстрована саме у [ADDRESS], то і визнати її такою, що втратила користування житловим приміщення суд вважає за можливе виключно за тим приміщенням, у якому вона зареєстрована. Що ж до решти зайнятих відповідачем приміщень, то суд не вправі в цій частині позов задовольнити, оскільки остання не набувала право користування вищевказаними житловими приміщеннями у встановленому законом порядку, а отже не може його і втратити. Крім того, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі пропорційно до частки задоволених вимог, а саме судовий збір в сумі - 121 грн. 80 коп.

Outcome: partial