Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та територіальної громади м.Нікополя Дніпропетровської області в особі Нікопольської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Він є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О.В., зареєстрованого в КП «Нікопольське МБТІ» від 30 квітня 2004 року, номер запису 467 в книзі 4. На даний час у вищевказаній квартирі зареєстрована його донька [PERSON], яка фактично не проживає у його житловому приміщенні. У серпні 2014 року вона зібрала всі свої особисті речі та переїхала разом зі своєю родиною до іншого помешкання за адресою: [ADDRESS], де мешкає до теперішнього часу. Протягом тривалого часу (чотири роки) відповідачка жодного разу не виявила бажання проживати у його квартирі, про що свідчить акт ОСББ № 41 від 02 липня 2018 року, що підтверджує факт непроживання [PERSON] за місцем реєстрації з серпня 2014 року, підписаний головою ОСББ № 41 та сусідами. Реєстрація у його житлі відповідачки створює йому матеріальні проблеми, внаслідок чого він вимушений сплачувати додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. За таких обставин, просить суд ухвалити рішення про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], шляхом зняття її з реєстрації у зазначеному житлі. Позивач в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, в якій просить справу заслухати в його відсутність на підставі наданих суду доказів. На задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити (а.с.10). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, 13 листопада 2018 року на адресу суду від неї надійшла заява, в якій просить справу заслухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.27). Представник відповідача - територіальної громади м.Нікополя Дніпропетровської області в особі Нікопольської міської ради - до суду не з'явилась. Про причини неявки не повідомила, заперечень або будь-яких заяв до суду не надала. Справа слухалась у відсутність представника відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 26 березня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко\~О.В. та зареєстрований в КП «Нікопольське МБТІ» від 30 квітня 2004 року, номер запису 467 в книзі 4 (а.с.5-6, 7-8). Відповідно до довідки, виданої 02 липня 2018 року ОСББ "№ 41", в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, крім позивача, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, відповідач [PERSON] за адресою реєстрації не проживає (а.с.9). Факт її непроживання за адресою реєстрації підтверджується актом від 02 липня 2018 року, в якому зазначено, що [PERSON] зареєстрована, однак з серпня 2014 року за вказаною вище адресою не проживає (а.с.10). Відповідачка своєю заявою підтвердила данний факт. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач створює позивачу перешкоди у користуванні належною йому на праві власності квартирою, оскільки примушує нести додаткові матеріальні витрати, а також перешкоджає вільному розпорядженню належним йому майном. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.391 ЦК України,

Outcome: approved