Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

В листопаді\~2019\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дитини.\~Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що сторони\~перебували в\~зареєстрованому шлюбі,\~який між\~ними розірвано\~на підставі\~рішення Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 29.05.2015\~року.\~Від сумісного\~життя сторони\~мають малолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~разом з\~позивачкою.\~Відповідач є\~фізично здоровою\~людиною,\~однак неналежним\~чином виконує\~свій обов`язок\~щодо утримання\~малолітньої доньки,\~тому позивач\~звернулася з\~даним позовом\~до суду\~та просила\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання малолітньої\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частки від\~усіх видів\~доходів відповідача\~щомісячно, але\~не менше\~50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку\~до досягнення\~дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. Відповідно до ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Враховуючи, що дана справа є малозначною, тому суд розглянув її в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що не працює і не має змоги належним чином утримувати малолітню дитину, тому просила стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зі слів позивача [PERSON] розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області в 2015 році (зворотня сторона а.с. 4). Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, де батьком дитини записано відповідача [PERSON] (а.с. 4). Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою МКП «УК«Замостя» №3684 від 23.10.2019 року (а.с. 5). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи вказані\~вище норми\~права та\~встановлені в\~судовому засіданні\~фактичні обставини\~справи,\~а саме\~вік дитини,\~на утримання\~якої стягуються\~аліменти (станом\~на день\~розгляду справи\~дитині 6\~повних років),\~матеріальне становище\~позивачки,\~яка на\~даний час\~не працює, суд вважає,\~що позивач\~самостійно не може забезпечити необхідне утримання доньки, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач не надав суду доказів незадовільного стану свого здоров"я чи свого незадовільного матеріального стану, дитина сторін проживає із позивачем, яка не працює, тому суд\~приходить до\~висновку,\~що з\~відповідача слід\~стягувати аліменти\~на утримання\~малолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частки від\~усіх видів\~доходів відповідача\~щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.11.2019 року. Оскільки позивач при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В прохальній частині позовної заяви позивач зазначила, що нею понесені витрати на правову допомогу в сумі 500 грн. Разом з тим, вивчивши матеріали справи судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи не додано доказів про сплату адвокату за надання правової допомоги в даній справі 500 грн., а також в підтвердження цих витрат не надано договір про надання правової допомоги, квитанції, тощо, тому позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн. слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial