Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Золочівська місцева прокуратура Львівської області звернувся із позовом до відповідачів про визнання недійсним п.30 додатку до рішення Веринської сільської ради Миколаївського району №10 від 22.12.2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером [NUMBER]. за адресою: [ADDRESS], Миколаївського району». В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що упродовж листопада 2016 по квітень 2017 року державними реєстраторами відділу Державної реєстрації Миколаївської РДА прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] яка розташована за адресою: [ADDRESS] так як заявником вже раніше використано право на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказане рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень ніким не оскаржено у встановленому Законом порядку. Рішенням Тухольківської сільської ради Сколівського району Львівської області №10 від 22.12.2016 вирішено надати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,11 га в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови на території Тухольківської сільської ради Сколівського району Львівської області. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №82493317 від 15.03.2017 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,11 га в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Веринської сільської ради Миколаївського району №101 від 22.12.2016 згідно з п.30 додатку до згаданого рішення дванадцятої сесії [PERSON] надано безплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером [NUMBER], однак державним реєстратором відділу Державної реєстрації Миколаївської РДА прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на земельну ділянку площею 0,10 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером [NUMBER], оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №82493317 від 15.03.2017 року за [PERSON], податковий номер [NUMBER], зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: Львівська обл., Сколівський р., с.Тухолька, ур. «За Ковальом», кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Дану земельну ділянку передано безоплатно у приватну власність [PERSON] відповідно до рішення Тухольської сільської ради Сколівського району Львівської області від 22.12.2016 року за №10. Таким чином гр. [PERSON] використано право на безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказані обставини свідчать про те, що у даному випадку вбачається необхідність визнання в судовому порядку недійсним пункту 30 рішення Веринської сільської ради №101 від 22.12.2016, в частині надання [PERSON] безплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером [NUMBER]. Відтак, [PERSON], в порушення вимог ч.4. ст.116 Земельного кодексу України, двічі безоплатно отримав земельні ділянки одного виду використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у звязку з чим просив позов задоволити. У судовому засіданні прокурор Журавкін А.О. підтримав позовні вимоги, давши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Веринська сільська рада Миколаївського району Львівської області в судове засідання не зявилася, однак подала до суду листа, в якому проти задоволення позову не заперечувала та просила справу слухати у відсутності їх представника. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, просив його задоволити та стягнути з нього судові витрати по справі. Суд заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з ст. 16 ч.2 п.10 Цивільного кодексу, ч.3ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом - визнання недійсним (незаконним) рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], в порушення вимог ч.4. ст.116 Земельного кодексу України, двічі безоплатно отримав земельні ділянки одного виду використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог частини першої статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 прийнято постанову № 3 „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" вказує, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, які виникають із земельних відносин, слід враховувати, що згідно зі ст. ст. 13, 14 Конституції України, ст. ст. 177, 181, 324 і главою 30 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. З огляду на це, захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст.16, 21, 393 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання недійсним п.30 додатку до рішення Веринської сільської ради Миколаївського району №10 від 22.12.2016 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером [NUMBER]. за адресою: [ADDRESS], Миколаївського району», є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved