Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій зазначила , що 01 березня 2016 року [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] , народила дитину чоловічої статі , [PERSON]. [PERSON] перебуває з [PERSON] у шлюбі , який зареєстровано 26.06.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану РС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області , актовий запис № 753 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Згідно лікарського свідоцтва про народження № 61 від [INFO] р. [PERSON] народила хлопчика вагою 3750 г. 01 березня 2016 року о 12.55 год. Відповідно до наказу від 05.11.2014 р. №1847/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 » тимчасово призупинено реєстрацію актів цивільного стану на території м.Луганська. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану , що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження , громадянство , шлюб, розірвання шлюбу , зміна імені та смерть. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК суди можуть встановлювати факти народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Просить встановити факт народження дитини чоловічої статі -[PERSON] [INFO] року у м.Луганську, Луганської області , Україна від матері [PERSON] , [INFO] громадянки України , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та перебуває у шлюбі з [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] просить суд заяву [PERSON] задовольнити на підставі наданих доказів ,оскільки органом державної реєстрації було відмовлено в проведенні державної реєстрації народження дитини. Представник заінтересованої особи, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції до суду не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі , справу вирішити на розсуд суду, проти заявлених вимог заперечень не має (а.с.17). Представник заявника [PERSON] , допитана судом в якості свідка в порядку ст.. 62 ЦПК України, суду вказала, що вона є адвокатом , особисто знає заявника [PERSON] , оскільки проживала та здійснювала адвокатську діяльність в м.Луганську. [PERSON] народила сина в м.Луганську [INFO] р. , вона особисто дарувала дитині м"яку іграшку. Суд, заслухавши представника заявника , дослідивши в судовому засіданні надані докази, вважає за необхідне задовольнити подану заяву, оскільки встановлено наявність обставин, що обґрунтовують вимоги заявника про встановлення факту народження нею дитини. Зокрема викладені в заяві пояснення заявника [PERSON] про народження нею дитини підтверджуються поясненнями свідка [PERSON] , яка особисто знайома з заявником , підтвердила факт народження нею сина, наданими в матеріали справи фотографіями , копією свідоцтва про шлюб,згідно якого заявник перебуває у шлюбі з [PERSON] ( а.с.7). Водночас суд вважає недопустимим доказом та не бере до уваги надане в матеріали справи лікарське свідоцтво про народження № 61 від 1 березня 2016 р.( а.с.6) , оскільки воно видане на території непідконтрольній українській владі , з приводу чого заявнику було відмовлено органом державної реєстрації актів цивільного стану в державній реєстрації смерті( а.с. 8-9. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо роз'яснень з окремих питань застосування норм цивільного законодавства в умовах проведення антитерористичної операції за вих..№ 9-524/0/4-15 від 02.04.2015 судам надано роз'яснення , що можливість використання в якості доказів у справі документів , які видані недержавними органами та організаціями , що знаходяться на тимчасово неконтрольованих територіях , залежить від того чи здійснюють вони свою діяльність у порядку , передбаченому Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ». При здійсненні оцінки правового статусу документів, виданих державними установами , які повинні були переміститися із зони АТО , але фактично не здійснили такого переміщення , судам слід керуватись положеннями ч.2 ст.19 Конституції України , якою передбачено , що органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України. В будь-якому разі під час вирішення питання щодо можливості використання таких документів у якості доказів по справі , судам необхідно враховувати загальні положення цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів ( ст..58,59 ЦПК). Згідно ст.. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Ленінському районному суду м. Луганська розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. Згідно ст..257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України , визначеній Верховною Радою України , підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України , визначеній Верховною Радою України , може бути оскаржено в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved