Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та збитків завданих під час дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги обґрунтовує тим, що 09.11.2019 року на авто дорозі «Київ-Чоп» сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів марки «МАН», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , марки «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та марки «Рено Меган», н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 447813 складеного 15.05.2020 року встановлено, що водій [PERSON] 09.11.2019 року на автодорозі «Київ-Чоп» 547 км. +220 м. поблизу с.Давидів, Пустомитівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, перед початком зміни напрямку руху, виконанням маневру повороту праворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу автобусу марки «МАН», д.н.з. [NUMBER] , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, чим створив своїми діями небезпеку для руху даного автобуса, в результаті чого відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами, після якого автомобіль марки «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] викинуло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Рено Меган», н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. 15 травня 2020 року суддею Пустомитівського районного суду Львівської області Кіпчарським М.О. винесено постанову згідно якої провадження в справі № 450/1443/20 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. [PERSON] вину визнав і щиро розкаявся. Проаналізувавши матеріали справи та дослідивши докази в сукупності, суддя прийшов до висновку, що в діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дане судове рішення набрало законної сили 26 травня 2020 року. 21.11.2019 року спеціалістом з автотоварознавчих досліджень Поліщуком Б.Ю. проведено експертний огляд транспортного засобу і 26.11.2019 року складено Звіт за № 758-18 в/р/б експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля станом на 21.11.2019 року, який становить 32 864,33 грн. Отримавши постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2020 року, позивач судове рішення разом з іншими документами направив їх на адресу ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», який був страховиком транспортного засобу [PERSON] згідно полісу за № 144670612, для виплати йому страхового відшкодування. 30 липня 2020 року від ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний» надійшли кошти в сумі 18 445,46 грн. Зазначає, що у зв`язку з тим, що спричинена йому матеріальна шкода не була відшкодована в повному обсязі страховою компанією, він вправі різницю коштів стягнути з відповідача разом з іншими понесеними прямими збитками, які він поніс після дорожньо-транспортної пригоди. Також позивачем у позові зазначається, що йому були спричинені матеріальні збитки в розмірі 22 718,87 грн., які підлягають стягненню з відповідача в порядку та на умовах визначених чинним законодавством України, виходячи з наступних розрахунків, а саме: різниця між визначеною спеціалістом (експертом) сумою матеріального збитку і виплаченою страховою компанією сумою, що становить 14 418,87 грн. (32 864,33 грн. - 18 445,46 грн.); добровільна сплата суми заборгованості відповідачем 13.08.2020 року та 20.08.2020 року в сумі 6 000 грн.; вартість оплаченого ним ПП «Автопол» експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1 500 грн.; вартість завантажувально-розвантажувальних робіт оплачених ним СПД ФО [PERSON] в розмірі 4 800 грн. по доставці транспортного засобу марки «Рено Меган», н.з. [NUMBER] з місця дорожньо-транспортної пригоди в с.Воскресинці, Коломийського району; вартість перевезення транспортного засобу з м. Коломия до м. Перемишль оплачену ним ФОП [PERSON] в розмірі 8 000 грн., оскільки за вимогами чинного законодавства України відповідний транспортний засіб мав бути вивезений з території України для уникнення порушення ним митних правил по ввезенню на територію України транспортного засобу з іноземною реєстрацією. Окрім того, позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу на суму 2000 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі. 29.09.2020 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що він заперечує щодо даного позову, вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки цивільно-правова відповідальність водія Тойота н.з. [NUMBER] була застрахована в Страховій компанії «АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №144670612. Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100 000, 00 грн. на одного потерпілого, розмір франшизи - 2 000,00 грн. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, які регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV). На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем подано висновок експерта, з якого вбачається що ринкова вартість автомобіля становить 33 923,29 грн., вартість його ремонту - 65 405,57 грн., а вартість збитку - 32 864,33 грн. Відтак, розмір шкоди завданої в наслідок ДТП повністю покривається страховою сумою. Зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач звертався до вказаної страхової компанії та отримав страхове відшкодування. Разом з тим, будь-яких доказів як щодо звернення так і щодо отримання страхової виплати до позовної заяви не долучено. Розмір франшизи згідно полісу №144670612 становить 2 000,00 (дві тисячі) гривень. Ці кошти відповідач добровільно відшкодував позивачу до звернення останнього з позовом до суду. Всього відповідачем перераховано позивачу кошти в сумі 7 000,00 грн. В даному випадку вартість ремонту автомобіля марки Renault модель Megane Coupe, 1,6 2001 року випуску, реєстраційний номер (республіки Польща) [NUMBER] вдвічі перевищує його ринкову вартість, що є економічно необгрунтованим, а відтак вказаний транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відтак, належним суб`єктом який має відшкодовувати завдану позивачу шкоду, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди - є страхова компанія. Зазначає, що позивачем жодним чином не обґрунтувано потреби перевезення та витрат на вивезення транспортного засобу за межі митної території України до м.Перемишль, за які позивач начебто сплатив 8 000,00 грн., та не надав на його підтвердження належних доказів. Витрати позивача на проведення експертизи та на правничу допомогу є похідними, та не підлягають задоволенню, оскільки позов про стягнення матеріальної шкоди та збитків завданих під час дорожньо-транспортної пригоди пред`явлений до не належного відповідача. Представником позивача подано відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що відповідач посилається на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. в справі № 755/18006/15-ц, яка не може бути застосована до правовідносин, які виникли в даній справі, оскільки в цій справі норми матеріального права на які позивач посилався в своїй позовній заяві є ч. 2 ст. 1187 ЦК України та ст. 1192 ЦК України, тоді як в справі № 755/18006/15-ц нормами матеріального права, які були застосовані судом були зовсім іншими - ст. 993 ЦК України «Перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки» та ст. 1191 ЦК України «Право зворотної вимоги до винної особи». Відповідно, правовідносини, які виникли між сторонами в даній справі та в справі № 755/18006/15-ц є різними і не тотожними. Крім того, в справі № 755/18006/15-ц Велика Палата відступила від правового висновку в справі № 6-2587цс15 сформульованого Верховним Судом України в постанові від 23.12.2015р., де судом було зазначено про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. В справі № 6-2587цс15 нормами матеріального права, які були застосовані судом були ст. 993 ЦК України та ст. 1194 ЦК України, які також не є аналогічними в даній справі. Просить суд врахувати, що позивач в своїй позовній заяві посилався на правові висновки Верховного Суду України в справах № 6-2808цс15, № 6-725цс16, № 6-954цс16, № 344/10730/15-ц. Спеціаліст з автотоварознавчих досліджень Поліщук Б.В. в своєму Звіті за № 758-18 в/р/б вказав, що на підставі проведених досліджень, розрахунків і одержаних величини визначається, що в даному випадку з технологічної точки зору досліджуваний пошкоджений транспортний засіб марки «Рено Меган», н.з. [NUMBER] може бути відновлений шляхом ремонту з повним усуненням пошкоджень та приведенням його до стану до технічних вимог виробника. Наведене підтверджується і фотографіями транспортного засобу з яких неможливо прийти до висновку, що транспортний засіб вважається фізично знищеним. Експерт зазначив, що матеріальний збиток, який було спричинено позивачу становить 32 864,33 грн., а не 18 445,46 грн., які були визначені ПрАТ СК «АСКО-Донбас Північний». Щодо доводів відповідача про відсутність потреби у вивезенні транспортного засобу за межі території України за наявності аварії, то представником позивача у відзиві зазначається, що відповідача притягнули до адміністративної відповідальності лише через 6 місяців після вчинення дорожньо-транспортної пригоди і отримати відповідний протокол в справі про адміністративне правопорушення та/або постанову про притягнення до адміністративної відповідальності можливо було лише 15 травня 2020 року, а саме коли було складено відповідні процесуальні документи уповноваженими на те особами. Тобто, однозначно, якщо б позивач в грудні 2019 року не вивіз транспортуй засіб за межі території України, було б порушення з його сторони митних правил. Просить суд звернути увагу і на те, що строки на вивезення транспортного засобу становлять не 5/10 діб згідно ст. 95 Митного кодексу України, на які посилався відповідач та які встановлені для транзитних перевезень, а 60 днів згідно ст. 380 МК України, оскільки позивач знаходиться на тимчасовому консульському обліку, що підтверджується його закордонним паспортом. Так, з відмітки про прийняття на тимчасовий консульський облік у Генеральному консульстві України в Кракові підтверджено про дату з 19 серпня 2019 року по 19 грудня 2019 року і згідно відмітки про перетин кордону, для вивезення транспортного засобу, позивач перетнув його 04.12.2019р. і 09.12.2019р. поштовим зв`язком від ФОП [PERSON] позивач отримав акт про надання послуг з вивезення транспортного засобу вартістю 8000 грн. Таким чином, позивач до 15 травня 2020 року не мав жодних підтверджуючих документів, які б міг надати митному органу на підтвердження факту аварії за участі транспортного засобу, який підлягав вивезенню, тому іншого виходу в позивача як вивезти транспортний засіб за межі території України не було, що він і зробив і поніс додаткові витрати в сумі 8 000 грн. За таких обставин, вважає, що відповідач не спростував вимог позивача, натомість намагається уникнути відповідальності за свої дії, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди та спричинення позивачу матеріальних збитків, який має право на їх отримання згідно з вимогами чинного законодавства України. Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. В судове засідання 20.04.2021 року не з"явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 20.04.2021 року не з"явився, подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. 09.11.2019 приблизно о 10.00 год. на автодорозі Київ-Чоп, 547 км + 220 м., відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення ТЗ) за участю автомобіля марки «Ман» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , автомобіля марки «Тойота Корола» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Рено Меган» р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Рено Меган» р.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, що підтверджується довідкою видною слідчим СУ ГУНП у Львівській області Конрад Ю.Р. від 22.11.2019 року №СУ14097. В довідці також зазначено, що автомобіль марки «Рено Меган» р.н. [NUMBER] перебуває в непрацездатному стані. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Тойота Корола» р.н. [NUMBER] , на час ДТП була застрахована на підставі полісу №144670612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховою компанією СК АСКО ДС, страхувальником якого був [PERSON] . Страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн. на одного потерпілого, розмір франшизи - 2 000,00 грн. 09.11.2019 року СПД ФО [PERSON] видано квитанцію на суму 4 800,00 грн., з якої вбачається, що по маршруту 547 км. траси Київ-Чоп-м.Коломия, Івано-Франківська область, кілометраж - 175 км. було перевезено автомобіль «Рено Меган» р.н. [NUMBER] та надано додаткові послуги щодо завантажувально-розвантажувальних робіт. 21.11.2019 року ПАТ «Автопол» проведено огляд транспортного засобу - автомобіля марки «Рено Меган» р.н. [NUMBER] власником якого є [PERSON] та встановлено пошкодження транспортного засобу. Із ремонтної калькуляції №758-18 від 22.11.2019 вбачається, що вартість ремонту автомобіля марки «Рено Меган» р.н. [NUMBER] становить 65 405,57 грн. 26.11.2019 року ПП «Автопол» видано квитанцію №000684 за проведення експертизи на суму 1500 грн. 26.11.2019 року ПП «Автопол» складено висновок до звіту 758-18 р/в/б експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку автомобіля станом на 21.11.2019 р. з якого вбачається, що вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] в цінах станом на час виконання даного дослідження 21.11.2019 року становить 32 864,33 грн, в тому числі ПДВ 20%; вартість ремонту автомобіля «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] , в цінах станом на час виконання даного дослідження 21.11.2019 року становить 65 405,57 грн. В тому числі ПДВ 20%. Із акту про надання послуг №4 від 09.12.2019 року вбачається, що ФОП [PERSON] було надано послуги [PERSON] щодо перевезення автомобіля з м.Коломия до Перемишля, вартість яких становить 8000,00 грн. З постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2020 року у справі №450/1443/20 вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447813 від 15.05.2020 року водій [PERSON] , 09.11.2019 року о 08:30 год. на а/д Київ-Чоп 547 км +220 м поблизу с. Давидів, Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Тойота» н.з. [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не реагував на її зміну, перед початком зміни напрямку руху, виконанням маневру повороту праворуч, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу автобусу «МАН» н.з. [NUMBER] , який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, чим створив своїми діями небезпеку для руху даного автобуса, в результаті чого відбулося зіткнення між вказаними транспортними засобами, після якого автомобіль «Тойота» н.з. [NUMBER] викинуло на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з автомобілем «Рено» н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, а пасажир автомобіля «Рено» н.з. [NUMBER] , [PERSON] , отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого [PERSON] , порушив п. 1.5, 2.3 «б» «д», 10.1, 16.11, п.2.1 Додатку № 1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. [PERSON] в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся. У діях [PERSON] встановлено наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до зазначеної вище постанови провадження у справі № 450/1443/20 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. 11.06.2020 року адвокатом Чеботар В.В. в інтересах [PERSON] подано до ПрАТ СК «АСКО-Донбас - Північний» заяву про виплату суми страхового відшкодування за дії особи, яка завдала шкоди. 28.07.2020 ФОП [PERSON] складено звіт №993/07 дослідження КТС за фактом вартості придатних запчастин частин (складових) автомобіля автомобілю «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] , з якого вбачається, що вартість придатних запчастин (складових) автомобіля «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу на момент проведення цього дослідження становить 13 385,14 грн. Згідно ремонтної калькуляції загальна вартість запасних частин автомобіля «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] становить 44 617,12 грн. Відповідно до страхового акту ПАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» №1939/19 ГО від 30.07.2020 року встановлено, що сума встановленого/узгодженого розміру збитку становить 20 538,15 грн., встановлений/узгоджений розмір збитку за вирахуванням розміру франшизи становить 18 538,15 грн. Всього до виплати сума становить 18 538,15 грн. З квитанції виданої АК КБ «ПриватБанк» від 24.09.2020 року №Р24А616132295С67526 вбачається, що [PERSON] перерахував [PERSON] 1005,03 грн. Відповідно до довідки з Прикордонної служби України від 10.12.2020 року [PERSON] 09.11.2019 року перетнув пункт пропуску Шегині автомобілем Renault, [NUMBER] . Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.8, 9). Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Із звіту № 758-18 в/р/б експертного авто товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля станом на 21.11.2019 року, складеного на замовлення [PERSON] , на а.с.27 міститься розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого чи розукомплектованого колісного транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу яка становить 32 864,33 грн. Тобто, матеріальний збиток завданий позивачу в результаті пошкодження транспортного засобу «Renault Megane Coupe 1/6», реєстраційний номер [NUMBER] , при ДТП, становить 32 864,33 грн. (з ПДВ). Також у зазначеному вище звіті зазначено, що ринкова вартість автомобіля "Renault Megane Coupe 1.6". номер [NUMBER] пошкодженого в ДТП, на об`їзній дорозі біля Львова з виїздом до Івано-Франківська, без врахування пошкоджень та інших наслідків цієї пригоди, а з врахуванням тільки тих особливостей його стану, що мали місце ще до неї, які можливо було встановити при його зовнішньому органолептичному дослідженні 21.11.2019 року в пошкодженому стані, визначається рівною сумі 33 923,29 грн. В той же час, ПАТ «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС Північний» 30.07.2020 року складено страховий акт про наслідки розслідування настання страхового випадку за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів внаслідок ДТП, яка мала місце 09.11.2019 року, згідно якого сума страхової виплати (за мінусом розміру франшизи) становить 18 538,15 грн. та яка повинна була перерахована представнику отримувача за довіреністю Соник В.С. Розмір страхового відшкодування визначений різницею ринкової вартості КТЗ по його стану на момент дослідження у розмірі 33 923,29 грн. та вартістю придатних запчастин (складових) автомобіля у розмірі 13 385,14 грн. Позивачем доказів про перерахунок зазначеної вище суми коштів не подано до суду, однак зазначені обставини сторонами не оспорюються, а відтак доказуванню не підлягають. Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування відповідачем різниці між визначеною спеціалістом (експертом) сумою матеріального збитку і виплаченою страховою компанією сумою, що становить 14 418,87 грн. (32 864,33 грн.-18 445,46 грн.). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). За змістом статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 3статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором абоЗаконом № 1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Як встановлено судом згідно полісу №144670612 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховою компанією СК АСКО ДС, страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн. на одного потерпілого, розмір франшизи - 2 000,00 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що розмір завданої шкоди (32 864,33 грн.) не перевищує ліміт відповідальності страховика (100 000 грн.), то саме обов`язок з виплати страхового відшкодування покладено на ПАТ «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС Північний». Відповідачем добровільно сплачено позивачу суму грошових коштів у розмірі 7 000,00 грн. Відтак, розмір франшизи у розмірі 2 000,00 грн. Та витрати на експертне дослідження сплачено відповідачем позивачу. Позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика відповідача, визнання позивачем факту отримання страхового відшкодування за цим страховим випадком, підтверджує, що страховою компанією забезпечено реалізацію абсолютного права позивача на відшкодування шкоди, завданої у ДТП, шляхом виплати потерпілому страхового відшкодування. Якщо позивач не погоджується із виплаченою ПАТ «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС Північний» сумою страхового відшкодування в розмірі 18 445,46 грн., то він має право пред"явити вимогу або оскаржувати дії страховика у якого виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, оскільки саме на страховика покладено обов`язок щодо оплати суми страхового відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів щодо відшкодування витрат позивача на завантажувально-відвантажувальні роботи, оплачені ним СПД ФО [PERSON] в розмірі 4 800 грн. по доставці транспортного засобу марки «Рено Меган» н.з. [NUMBER] з місця дорожньо-транспортної пригоди задоволенню не підлягають, оскільки таке відшкодування пов`язане з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України законодавцем покладено на страхову компанію. Щодо понесення позивачем витрат на вивезення транспортного засобу за межі митної території України до м.Перемишиль, за які, як зазначається позивачем, сплачено 8 000,00 грн., то позивачем не надано належних доказів таких витрат. З акту про надання послуг №4 від 09.12.2019 року вбачається, що ФОП [PERSON] було надано послуги [PERSON] щодо перевезення автомобіля з м.Коломия до Перемишля, вартість яких становить 8000,00 грн. Однак, підтвердження про оплату таких послуг ( квитанції) суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed