Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 18496,08 гривень, моральну шкоду в сумі 10000 гривень, судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2017 р. близько 21 год. 30 хв [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул..Заболотного, 37 в м.Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на [PERSON], який керував велосипедом «AUTHOR IMPULSE», що призвело до пошкодження велосипеда та заподіяння тілесних ушкоджень. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 29.09.2017 р. [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди На підставі положень ст.ст.1166, 1167, 1187 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача вартість пошкодженого велосипеда, який не підлягає ремонту після настання дорожньо-транспортної пригоди в сумі 11664 гривні, вартість ліків, витрачених на лікування після дорожньо-транспортної пригоди, а також відшкодувати моральну шкоду, яку він зазнав внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, що виразились у фізичному болі і стражданнях, душевних хвилюваннях. Моральну шкоду позивач оцінює в 10000 гривень. В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, йому завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах, понесених на лікування після отриманих травм, та продовжує тривати, а також вартості пошкодженого велосипеда, який не підлягає ремонту. Також позивач зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і отриманих травм він переніс фізичний біль і страждання, відчуття приниження, оскільки в зв»язку з відсутністю коштів не міг бути госпіталізований після аварії та відмовився від неї, зміну способу життя, необхідність виходу на роботу до закінчення лікування в зв»язку з погрозами роботодавця звільненням. Позивач звернув увагу суду, що відповідач після настання дорожньо-транспортної пригоди не вчиняв будь-яких дій для відшкодування шкоди, хоча б витрат на лікування та за пошкоджений велосипед. Відповідач в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем проживання. Судові повістки повернулись до суду без вручення за закінченням терміну зберігання їх на поштовому відділенні і неотримання відповідачем, хоча йому було відомо про розгляд зазначеного позову судом. На підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2017 р. близько 21 год. 30 хв [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по вул..Заболотного, 37 в м.Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на [PERSON], який керував велосипедом «AUTHOR IMPULSE», що призвело до пошкодження велосипеда та заподіяння тілесних ушкоджень. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 29.09.2017 р. [PERSON] визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На момент розгляду справи суду не надано доказів, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Як встановлено судом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений велосипед «AUTHOR IMPULSE», який належав позивачу і яким він керував під час настання ДТП. Вартість пошкодженого транспортного засобу аналогічної моделі становить 11664 гривні (а.с. 28). Крім того, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження. Відповідно до довідки Київської міської клінічної лікарні № 17, куди позивач був доставлений після дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON], встановлено діагноз: поєднана травма, закрита ЧМТ, струс головного мозку, рвані рани правої підколінної ями, забій та садини верхніх та нижніх кінцівок. На проведене лікування та обстеження позивачем витрачені кошти в розмірі 6832.08 гривень, що підтверджується відповідними призначеннями лікарів та чеками про оплату вартості обстеження та ліків (а.с.26-27, 30-35). Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, яка складається з вартості пошкодженого велосипеда, а також витрат на лікування є доведеними, обґрунтованими, в зв»язку з чим підлягають задоволенню Також, на думку суду, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, підлягають задоволенню з наступних підстав. При зверненні до суду позивач зазначає, що йому завдана моральна шкода як пошкодженням велосипеда, так і фізичним болем та стражданнями, які він зазнав внаслідок травмування під час дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, отриманими травмами та пошкодженням велосипеда, позивач зазнав моральних страждань, що полягали у душевних хвилюваннях, зміні нормального способу життя. Оскільки його робота пов»язана з керуванням транспортним засобом і він вимушений був вийти на роботу до закінчення лікування, що завдає йому фізичного болю. Крім того, внаслідок отриманих травм [PERSON], переніс фізичні страждання, а травмування призвело до ускладнень, лікування яких триває і на даний час. Також в ході розгляду справи судом встановлено, що на час звернення позивача до суду відповідач будь-яких дій щодо відшкодування шкоди не вживав, і позивач вимушений вирішувати зазначений спір в судовому порядку, що також призводить до зміни способу життя, витрачання часу на отримання правової допомоги, участі в судових засіданнях. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень є обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, які досліджені судом. Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача у справі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] в повному обсязі і стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі.

Outcome: approved