Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом [PERSON] посилається на ті обставини, що з лютого 1988 року вона проживала однією сім"єю з гр. [PERSON], [INFO] без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання вони разом придбали будинок [ADDRESS], право власності на який зареєстрували на [PERSON] Під час сумісного життя, як подружжя, вони перебудували будинок, здійснили в ньому ремонт. [INFO] [PERSON] помер, а вона продовжує проживати у вищеназваному будинку, в якому зареєстрована з 22.04.93 року, тобто ще за життя свого цивільного чоловіка. Позивач просить встановити факт спільного проживання її та [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та визнати за нею право власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги , посилаючись на показання відповідача по справі [PERSON], яка є донькою померлого [PERSON] та не заперечує факт її проживання з лютого 1988 року та спільного придбання домоволодіння по [ADDRESS] нею та батьком, а також показання свідків : [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що вона з померлим [PERSON] до дня його смерті проживали однією сім»єю, разом придбали будинок та здійснювали в ньому ремонт. Просила задовольнити заявлені позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] підтримав думку свого довірителя, вважає, що позовні вимоги доведені та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач по справі [PERSON] у судовому засіданні визнала позов та підтвердила ті обставини, що її батько [PERSON] дійсно з 1988 році пішов із сім»ї та став проживати разом із [PERSON], при цьому офіційно розірвання шлюбу з її матір»ю не оформив. Батько разом із [PERSON] придбав жилий будинок по [ADDRESS], вони його ремонтували та добудовували. Весь цей час вона підтримувала відношення з батьком та [PERSON] , підтримує їх і зараз. Вона єдина донька померлого, її мати також померла у березні 2012 року. На спадщину після смерті батька вона не претендує. Представник відповідача - виконкому Дзержинської районної у м.Кривому Розі ради у судове засідання не з»явивлись, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами. Судом встановлено, що [INFO] помер гр. [PERSON] ( дані обставини підтверджені свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08.08.2007 року, виданого Дзержинським ВРАЦС КМУЮ а.с.7а ), який на підставі договору купівлі продажу , посвідченого 04.02.1988 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Рукавіциною Н.В. за реєстром № 1-275 , є власником 3/5 частини житлового домоволодіння , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] а.с.54-55). Після його смерті позивач [PERSON] , яка була зареєстрована у вищеназваному домоволодінні з 22.04.1993 року ( а.с.78), звернулась 04.09.2013 року до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO] ( а.с.77), але отримала відмову від нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії за № 1614/02-31 від 15.10.2013 року у зв»язку із ненаданням заявником документів, які б підтверджували право на спадкування гр.[PERSON], згідно ст.1264 ЦК України ( а.с.21). У зв»язку із вищеназваними обставинами , позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім»єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Факт спільного проживання позивача [PERSON] та померлого [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 1988 року дійсно підтвердили у судовому засіданні , як відповідач по справі [PERSON], так і свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Між тим, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені за наступними підставами. Як убачається із заявленого позову та доданих до нього доказів, на час спільного проживання (лютий 1988 року) позивач [PERSON] і померлий [PERSON] перебували у зареєстрованих шлюбах , які у подальшому не були офіційно розірвані ( а.с.5, 7). Чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] ( а.с.10), а дружина [PERSON]- [PERSON], взагалі, померла після його смерті - [INFO] ( а.с.11). Згідно із ч.ч.1,2 ст.21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі ( ч.1 ст.25 СК України) Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживали однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно , що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, яка не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Таким чином, вирішувати питання щодо визнання майна спільною сумісною власністю жінки і чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою , можливо лише у випадку, якщо жодний з них не перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги не доведені та відсутні правові підстави для встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім»єю без реєстрації шлюбу та визнання за позивачем права на спадкування в порядку ст. 1264 ЦК України. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed