Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вказує , що [INFO] у віці 80 років помер батько заявниці [PERSON] , який на дату смерті був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, у зв`язку із чим спадкування належних йому на дату смерті прав та обов`язків здійснювалося за законом.На дату його смерті із ним постійно проживали (із числа його спадкоємців І черги спадкування) його дружина [PERSON] і син [PERSON] , 1966 р.н. [INFO] у віці 78 років померла і мати заявниці [PERSON] , яка на дату смерті теж була зареєстрована і постійно проживала по [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила теж, у зв`язку із чим спадкування усіх належних їй на дату смерті прав здійснювалося за законом. На дату його смерті із нею постійно проживав (із числа її спадкоємців І черги спадкування) її син [PERSON] , 1966 р.н. [INFO] у віці 53 роки помер і брат заявниці [PERSON] , який на дату смерті теж був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив теж, у зв`язку із чим спадкування усіх належних йому на дату смерті прав здійснювалося за законом.На дату його смерті із ним постійно проживав його племінник - син заявниці [PERSON] , 1981 р.н. - який за відсутності у покійного дядька дружини і дітей був одним із його найближчих родичів. На даний час, реалізуючи правомочності спадкоємця, закріплені у ст.ст. 1296-1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтв про право на спадщину, однак при підтвердженні факту його родинних стосунків із дядьком виявився ряд розбіжностей записів у свідоцтві про народження заявниці і її брата із свідоцтвами про шлюб та смерть її батьків.Так, у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 11 травня 1961 року - її батьком зазначений [PERSON]. Аналогічно і у її брата [PERSON] , [INFO] - у свідоцтві про його народження серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 18 грудня 1966 року - і його батьком зазначений [PERSON]. Аналогічна описка наявна і у свідоцтві про шлюб батьків - серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 02 грудня 1960 року - згідно із яким у описаний шлюб із [PERSON] вступав знову ж [PERSON].При цьому, згідно паспорту їх спільного батька, а на даний час згідно актового запису про його смерть за № 7 від 26 червня 2018 року, вчиненого Білківською сільрадою Березнівського району Рівненської області - дійсним прізвищем, ім`ям та по-батькові їх батька було [PERSON] .За вказаних обставин - у зв`язку із виявленими невідповідностями записів свідоцтв про народження заявниці і її брата [PERSON] відомостям про ім`я та по-батькові їх батька заявниця для підтвердження факту їх родинних стосунків між собою повинна звертатися до суду, до виключних повноважень якого і належить вирішення питання наявності чи відсутності даних фактів. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 08 вересня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник в судове засідання не з"явився - представник заявника- адвокат Боротюк О.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без участі заявника, вимоги заяви підтримує повністю. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі не заперечує щодо задоволення заяви. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. [INFO] у віці 80 років помер батько заявниці [PERSON] , який на дату смерті був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, у зв`язку із чим спадкування належних йому на дату смерті прав та обов`язків здійснювалося за законом. На дату його смерті із ним постійно проживали (із числа його спадкоємців І черги спадкування) його дружина [PERSON] і син [PERSON] , 1966 р.н. [INFO] у віці 78 років померла і мати заявниці [PERSON] , яка на дату смерті теж була зареєстрована і постійно проживала по [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила теж, у зв`язку із чим спадкування усіх належних їй на дату смерті прав здійснювалося за законом. На дату його смерті із нею постійно проживав (із числа її спадкоємців І черги спадкування) її син [PERSON] , 1966 р.н. [INFO] у віці 53 роки помер і брат заявниці [PERSON] , який на дату смерті теж був зареєстрований і постійно проживав по [ADDRESS] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив теж, у зв`язку із чим спадкування усіх належних йому на дату смерті прав здійснювалося за законом. На дату його смерті із ним постійно проживав його племінник - син заявниці [PERSON] , 1981 р.н. - який за відсутності у покійного дядька дружини і дітей був одним із його найближчих родичів. Протягом визначених ст. 1270 ЦК України шестимісячних строків після смерті кожного зі спадкодавців жоден із інших спадкоємців за законом 1-5 черг спадкування заяв про прийняття спадщини не подавали і на даний на описану спадщину не претендують. На даний час, реалізуючи правомочності спадкоємця, закріплені у ст.ст. 1296-1297 ЦК України щодо отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтв про право на спадщину, однак при підтвердженні факту його родинних стосунків із дядьком виявився ряд розбіжностей записів у свідоцтві про народження заявниці і її брата із свідоцтвами про шлюб та смерть її батьків. Так, у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] , [INFO] - серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 11 травня 1961 року - її батьком зазначений [PERSON]. Аналогічно і у її брата [PERSON] , [INFO] - у свідоцтві про його народження серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 18 грудня 1966 року - і його батьком зазначений [PERSON]. Аналогічна описка наявна і у свідоцтві про шлюб батьків - серії [NUMBER] , виданому Білківським сільбюро ЗАГС 02 грудня 1960 року - згідно із яким у описаний шлюб із [PERSON] вступав знову ж [PERSON]. При цьому, згідно паспорту їх спільного батька, а на даний час згідно актового запису про його смерть за № 7 від 26 червня 2018 року, вчиненого Білківською сільрадою Березнівського району Рівненської області - дійсним прізвищем, ім`ям та по-батькові їх батька було [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи питання про встановлення даних фактів, суд має виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За правилами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved