Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], про припинення права власності у спільному майні і визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що згідно з свідоцтвом про право власності на квартиру від 29 березня 1994 року співвласниками квартири [ADDRESS] були [PERSON] (дід позивача), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після прийняття [PERSON] в дар відповідної частки та успадкування позивачем і відповідачем [PERSON] належних спадкодавцям [PERSON] і [PERSON] часток, остаточний розмір часток спірної квартири у позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] становить по 2/5 частини кожній, тобто [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 4/5 частина вищевказаного нерухомого майна. Відповідачу і [PERSON] належить 1/5 частина вказаної квартири. Спору щодо розміру частки в спірному жилому приміщенні між сторонами немає. Відповідач [PERSON] залишив будинок за власною ініціативою і не проживає в ньому більше 18 років. Частка відповідача є незначною, її виділ в окреме приміщення неможливий, спільне володіння і користування квартирою [ADDRESS] є також неможливим. В обгрунтування позову [PERSON] зазначала, що припинення права власності на 1/5 частину і виплату грошової компенсації не завдасть відповідачу [PERSON] істотної шкоди, оскільки відповідач забезпечений іншим житлом, і крім того, він сам не заперечував щодо компенсації йому вартості належної частини квартири. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке видане органом приватизації агрономічної дослідної станції Українського державного аграрного університету (розпорядження від 29 березня 1994 року) від 29 березня 1994 року квартира [ADDRESS], належить [PERSON]-1/5 частина, [PERSON]-1/5 частина, [PERSON]-1/5 частина, [PERSON]-1/5 частина, [PERSON]-1/5 частина. [PERSON] помер [INFO] року, і після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1995 року, видане Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 24 жовтня 1995 року, спадкове майно у вигляді 1/5 частини спірної квартири прийняли: [PERSON] і [PERSON]. Тобто, на момент 24 жовтня 1995 року квартира [ADDRESS], належала в наступних частках: [PERSON]-1/5 частина, [PERSON]-1/5+1/10 (Свідоцтво про право на спадщину за законом)=3/10 частин; [PERSON]-1/5+1/10 (Свідоцтво про право на спадщину за законом)=3/10 частина; [PERSON]-1/5 частина. Надалі [PERSON] відповідно до Договору дарування 3/10 частин квартири від 08 липня 2014 року передала в дарунок [PERSON] 3/10 частин квартири [ADDRESS]. Тобто, на момент звернення до суду квартира [ADDRESS] належала в наступних частинах: [PERSON]-1/+3/10=1/2 частина; [PERSON]-1/5+1/10 (свідоцтво про право на спадщину за законом)=3/10 частина; [PERSON]-1/5 частина. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1995 року, видане Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 24 жовтня 1995 року за реєстровим № 1-198, зареєстрованого у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 31 липня 1996 року, у реєстрову книгу № 45 та відповідно до Договору дарування 3/10 частин квартира [ADDRESS], зареєстрованого 08 серпня 2014 року виконавчим комітетом Чабанівської селищної ради-остаточний розмір часток спірної квартири в позивачів [PERSON] становить ? частина і [PERSON] становить 3/10 частин, тобто їм обом на праві спільної часткової власності належать 4/5 частин вище вказаного нерухомого майна. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просила припинити право власності [PERSON] на 1/5 частину квартири [ADDRESS] визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 23 840 грн. в якості компенсації вартості 1/5 частини квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов визнав і не заперечував проти його задоволення. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON], не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала суду заяву, в якій позов підтримала і просила задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з"ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29 березня 1994 року, виданого органом приватизації агрономічної дослідної станції Українського державного аграрного університету, квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON]-1/5 та членам його сім»ї: [PERSON]-1/5, [PERSON]-1/5, [PERSON]-1/5, [PERSON]-1/5. В свідоцтві зазначено, що загальна площа квартири становить 119,5 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації-59 750 грн.. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 жовтня 1995 року старшим державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В. посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON], померлого [INFO] року, є в рівних частках кожний: його дружина [PERSON], та його дочка [PERSON]-в рівних долях кожна. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 червня 1999 року серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 09 червня 1999 року зроблено запис за № 237, і прізвища після розірвання шлюбу громадянина- [PERSON], громадянки- [PERSON]. Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2007 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позов задоволено. Зобов»язано відділ ГІ та РФО Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. 24 вересня 2007 року [PERSON] видав довіреність на ім»я [PERSON] і склав відповідну заяву, в якій повідомив, що після зняття з реєстрації з квартири [ADDRESS] він не буде претендувати на житлову площу і уповноважив [PERSON] подати від його імені всі необхідні документи для виписки, одержати лист вибуття, і зняти його з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та склав відповідну заяву начальнику РУ ВС Києво-Святошинського району Київської області, в якій просив зняти його з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. За Договором дарування 3/10 часток квартири від 08 липня 2014 року [PERSON], як дарувальник, і [PERSON], як обдаровувана, уклали цей договір про таке, а саме відповідно до умов п. 1 Договору дарувальник [PERSON] передала в дарунок (подарувала), а обдаровувана [PERSON] прийняла в дарунок належні дарувальнику на праві власності 3/10 часток квартири під [ADDRESS] Квартира 3/10 часток якої відчужується, складається з чотирьох жилих кімнат, житловою площею 66,1 кв.м., загальною площею 119,5 кв.м.. Відповідно до умов п. 2 вказаного Договору дарування 1/5 частка квартири належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації агрономічної дослідної станції Українського державного аграрного університету 29 березня 1994 року, згідно з розпорядженням від 29 березня 1994 року № 1, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 45/3. 1/10 частка квартири належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою 24 жовтня 1995 року за реєстровим № 1-4798, зареєстрованого у Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 31 липня 1996 року, у реєстрову книгу № 45. Згідно умов п. 3 вказаного Договору дарунок 3/10 частин квартири сторони оцінюють в 79 230 грн.. Згідно Звіту про незалежну оцінку майна Суб»єкта оціночної діяльності ТОВ «Асоціація незалежних експертів України» ринкова вартість жилої 4-кімнатної квартири загальною площею 119,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] становить 119 200 грн. без урахування ПДВ, 1/5 частка-23 840 грн.. За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов»язків власник зобов»язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до вимог ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно вимог ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд вважає доведеними позовні вимоги позивача [PERSON] про припинення права власності у спільному майні і визнання права власності на нерухоме майно, і тому позов підлягає задоволенню, і слід припинити право власності [PERSON] на 1/5 частину квартири [ADDRESS], визнати право власності за [PERSON] на 1/5 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 23 840 грн. в якості компенсації вартості 1/5 частини квартири [ADDRESS].

Outcome: approved