Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до [PERSON] , [PERSON] , яка також діє в інтересах малолітнього [PERSON] .. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Раніше зазначена квартира належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . За життя мати позивача [PERSON] зареєструвала в спірній квартирі відповідача [PERSON] , який був одружений із донькою позивача та онукою [PERSON] [PERSON] .. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживали в спірній квартирі, як члени сім`ї власника квартири матері позивача [PERSON] .. За час проживання в спірній квартирі відповідачі не сплачували комунальні послуги, у зв`язку із чим утворилась велика заборгованість. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Позивач після її смерті прийняла спадкове майно, але оформити спадок змогла тільки після сплати заборгованості відповідачів по спірній квартирі. На теперішній час в належній їй квартирі проживає та зареєстрований відповідач [PERSON] , [PERSON] та їх малолітня дитина [PERSON] зареєстровані в іншому житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , але всі проживають у спірній квартирі, не сплачують по квартирі необхідні платежі та не визнають за позивачем її право на спірну квартиру, тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідач не входить до кола осіб, визначених ч. 2 ст. 64 ЖК України, не коли не був членом її сім`ї, поскільки спільно вони ніколи не проживали, не вели спільне господарство, не були пов`язані спільним побутом. Її донька [PERSON] є повнолітньою, має власну сім`ю, зареєстрована із дитиною за іншою адресою. Позивач просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення із спірної квартири відповідачів та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Не погодившись\~із позовом,\~відповідач [PERSON] \~подала відзив\~на позов,\~згідно якого\~зазначила,\~що позивач [PERSON] , яка доводиться їй матір`ю, звернулась до неї, її чоловіка та сина із позовом про виселення та визнання особи такою, що втратила право користування спірною квартирою. Позивачем були надані вибірково докази, які не свідчать про фактичні обставини та правовідносини сторін. Позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки вважає їх не обґрунтованими, такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України з наступних підстав. З [PERSON] вони перебувають у шлюбі з 26.07.2003 року. На час реєстрації шлюбу з [PERSON] вона фактично мешкала однією сім`єю з рідною бабусею [PERSON] в спірній квартирі [ADDRESS] , яка має загальну площу 58.00 м. кв., житлову - 40,60 м. кв. та складається з 3-х кімнат. Спірне приміщення належало [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.03.2002 року. Станом на 2003 р. бабусі було майже 74 роки і вона потребувала постійної допомоги в силу похилого віку та загального стану здоров`я. На початку 2003 р. бабуся [PERSON] звернулась за допомогою до своєї дочки [PERSON] , яка є позивачем у справі, але остання категорично відмовилась надавати їй будь-яку допомогу, оскільки це порушувало та заважало її особистому життю. За таких обставин, бабуся звернулась до неї і запропонувала мешкати разом однією сім`єю. Таким чином, в спірну квартиру вона вселилась зі згоди її власника [PERSON] і постійно проживала разом з нею однією родиною до дня смерті, та продовжує мешкати в квартирі до цього часу. З моменту вселення в квартирі знаходиться належне їй на праві власності майно (меблі, побутова техніка та інше), а також особисті речі. З моменту вселення і до цього часу, як член сім`ї, вона фактично слідкує за технічним станом квартири, сплачує усі необхідні комунальні послуги. До дня смерті вона доглядала за бабусею, надавала їй різного роду допомогу (готувала, прибирала, тощо). Позивач [PERSON] зазначила, що [PERSON] , її чоловік та їх малолітній син не є членами її сім`ї і вона не надавала згоду на їх вселення в спірну квартиру. На теперішній час позивач є новим власником квартири, яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину і бажає на власний розсуд розпоряджатися жилим приміщенням. Дійсно, ані вона, ані члени її родини не проживали разом з позивачем в спірній квартирі, не вели сумісного господарства. При цьому, не погоджується з тим, що з цих підстав вона, її чоловік та їх малолітній син втратили право користування спірною квартирою, оскільки такі ствердження суперечать положенням діючого законодавства України. Вважала, що вона, а також члени її родини мають право користуватись спірним жилим приміщенням, оскільки на законних підставах проживають в квартирі зі згоди попереднього власника. Те, що вона та її чоловік були членами сім`ї колишнього власника [PERSON] підтверджує і позивач, оскільки прямо про це зазначає в позовній заяві. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] , оскільки у неї та у чоловіка власного житла не було, зі згоди бабусі [PERSON] , її чоловік також вселився в якості члена сім`ї в спірну квартиру. З вказаного часу проживає в ній, а з вересня 2003 р. перебуває на реєстраційному обліку за вказаною адресою. Наявність постійного проживання в спірній квартирі та сімейних зв`язків з [PERSON] мають документальне підтвердження. На підставі договору № 56900016 від 02.11.2006 р., укладеного між ТОВ „Берізка- телесистема, з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку, вони користуються послугами кабельної мережі і забезпечення телевізійного сигналу в спірній квартирі, сплачують послуги. Відповідно до договору № 748 від 30.09.2007 р. ними було придбано вхідні двері, які в подальшому встановлені в спірній квартирі. На підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2009 р., укладеного між ФО-П [PERSON] , з одного боку, та з [PERSON] , з іншого, за рахунок коштів сімейного бюджету вони з чоловіком придбали металопластикові вікна. 07.09.2009 р. старі вікна в спірній квартирі були демонтовані і встановлені нові. 10.10.2010 р. між [PERSON] та TOB „ТРК Епсілон ТВ укладено договір № 1108 на надання телекомунікаційних послуг за адресою спірної квартири. Протягом червня 2016 р. в спірній квартирі було здійснено заміну лічильника побутового газу. Стороною в договорі також зазначений [PERSON] .. За змістом договору, актів до нього від 03.06.2016 р. роботи здійснені в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] перебуває на обліку в поліклінічному відділенні за місцем реєстрації. [INFO] у неї народився син - [PERSON] .. З моменту народження дитина фактично проживає в спірній квартирі. В приміщенні знаходяться його особисті речі. Оскільки дитина має деякі захворювання, вона перебуває на обліку в лікарняних закладах, зокрема за місцем фактичного проживання, що підтверджується картою амбулаторного хворого № 3652, та виписками з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] , 2012 року народження. Факт її проживання в спірній квартирі разом з чоловіком та малолітнім сином підтверджується комісійним актом, який складено 03.04.2018 р. за участю сусідів, який затверджений КП „Кулінічі-комунсервіс. Сплата комунальних послуг підтверджується відповідними квитанціями. Вважала, що ствердження позивача про те, що вони не слідкують за технічним станом квартири та не сплачують комунальні послуги є необґрунтованими та спростовуються вищезазначеними документами, які є належними доказами у справі. Зазначене свідчить про те, що вона, її чоловік [PERSON] та малолітній син [PERSON] , 2012 року народження, постійно мешкають в спірній квартирі, використовують приміщення за цільовим призначенням, сплачують відповідні комунальні платежі, слідкують за технічним станом квартири, тобто як члени сім`ї колишнього власника мають права передбачені ст. 64, ст. 65 ЖК України, а також несуть відповідні обов`язки. Вважала, що позовні вимоги [PERSON] не містять достатніх обґрунтувань для задоволення позову, а також суперечать нормам матеріального права. Відповідач [PERSON] вважала, що надані позивачем докази, викликають сумніви, позивачем не надано до суду копію про народження [PERSON] , та копію свідоцтва про смерть, навіть взагалі не підтвердила, що вона є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, зазначила, що позивачка додала до позовної заяви копію Свідоцтва про право власності на житло, згідно якого при житті [PERSON] належала квартира [ADDRESS] , а згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.06.2017 р. державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, позивачка [PERSON] отримала в спадщину квартиру [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~Також зазначила,\~що \~згідно позову,\~вона \~та її\~малолітній син\~забезпечені житлом,\~так як\~ [PERSON] \~є власником\~однокімнатної квартири.\~Однокімнатна квартира\~ [ADDRESS] дійсно\~належить на\~праві власності\~її чоловіку\~ [PERSON] ..\~Ця квартира\~не є сумісним майном подружжя, оскільки вона не була придбана за кошти спільного бюджету, а тому ні вона, ні малолітній син [PERSON] не має до цієї власності будь-якого відношення. Вказана квартира [ADDRESS] належить її чоловіку [PERSON] , на підставі договору дарування, який посвідчений 09.02.2012 р.. До цього часу вона та її малолітній син ніякого іншого житла не мають, їх житлом була і є спірна квартира, яка належала на праві власності її бабусі - [PERSON] . Єдиним житлом для неї та її родини є спірна квартира, в яку вона та її чоловік вселились в 2003 р. зі згоди власника та мешкають в ній до цього часу протягом майже 15 років. Позивачка не має потреби в спірній квартирі і використовувати її за цільовим призначенням не збирається. В разі задоволення її позовних вимог [PERSON] має намір призвести відчуження жилого приміщення, оскільки житлом вона забезпечена, має будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою перебуває на реєстраційному обліку, фактично мешкає в будинку. Зазначила, що після смерті бабусі, яка померла [INFO] , [PERSON] квартирою не цікавилась на протязі майже 8-ми років. В квартирі позивачка ніколи не мешкала, комунальні платежі не сплачувала, за технічним станом приміщення не слідкувала. До подачі позову до суду жодних претензій до неї та членів її родини, [PERSON] також не мала, оскільки квартира їй не потрібна. З позовом до суду [PERSON] звернулась діючі на ґрунті неприязних стосунків, які виникли під час сварки, що відбулася між ними на побутовому рівні на початку грудня 2017 р. Дві квитанції про сплату заборгованості за природній газ, які [PERSON] додала в якості доказів до позову, вона сплатила виключно для того, щоб оформити спадщину, оскільки на \~ квартиру було накладено заборону. Ніякого іншого доказового значення ці квитанції не мають. Відповідач [PERSON] вважала, що [PERSON] не довела обставини, на які посилається в своїй позовній заяві, не надала до суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування позовних вимог, які ґрунтуються на основі діючого законодавства. У задоволенні позовних вимог просила відмовити повністю. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та\~ належним чином. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що позивач отримала у спадок спірну квартиру, після смерті своєї матері, яку вона доглядала до дня смерті. До смерті спадкодавець [PERSON] зареєструвала в спірній квартирі відповідача [PERSON] .. Ніяких договорів із відповідачами позивач не укладала. Із відповідачами однією родиною, після реєстрації їх шлюбу, вона не мешкала ніколи. Позивач потребує лікування, але не може розпорядитись на свій розсуд своїм житлом, через перешкоди, а саме проживання відповідачів в квартирі. Відповідач [PERSON] має на праві власності інше житло, яке здає в оренду. Відповідачка [PERSON] та їх дитина зареєстровані в квартирі чоловіка. Просила позов задовольнити. \~ Відповідачі в судове \~ засідання не з`явились, з невідомих причин, про час та місце розгляду справи сповіщались неодноразово належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] неодноразово подавала заяви з проханням відкласти розгляд справи, при цьому зазначала, що відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі. Судом з`ясовувалось питання перебування відповідача [PERSON] на військовій службі, та встановлено, що згідно довідки військової частини [NUMBER] [PERSON] дійсно перебував на військовій службі за контрактом, що було підтверджено копією довідки від 10.07.2018 року. А згідно повідомлення військової частини [NUMBER] від 05.12.2018 року [PERSON] з 24.09.2018 року був виключений зі списків військової частини [NUMBER] та направлений для подальшого проходження служби до військової частини [NUMBER] м. Чугуїв Харківської області. Підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку із перебуванням на військовій службі відповідача, передбачених ст. 251 ЦПК України, судом не встановлено. Представники третіх осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з`явились, були сповіщені належним чином, подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, \~дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так,\~ в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.03.2002 року, виданого відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: [ADDRESS] , належала на праві власності [PERSON] (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.06.2017 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] .. Що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.06.2017 року (а.с.12,13) В спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця мешкання, виданою директором КП «Кулиничікомунсервіс» (а.с.10) Судом встановлено, що згідно постанови про арешт майна боржника 13.06.2016 року Орджонікідзевським ВДВС м. Харкова, у зв`язку із наявними боргами по сплаті комунальних послуг, які були сплачені позивачем по справі, було накладено арешт на майно боржника, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, копіями квитанцій про сплату комунальних послуг. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.12.2017 року вбачається, що відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 09.02.2012 року, квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.135) Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі із 26.07.2003 року. Згідно наданих відповідачами копій договорів про надання послуг кабельної мережі, надання телекомунікаційних послуг, купівлі-продажу вікон замовлення дверей, вбачається, що відповідачі мешкаючи в спірній квартирі, користувались нею, робили ремонт, згідно копій квитанцій сплачували комунальні послуги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом із батьками, обслуговується в лікарні за місцем мешкання, що підтверджується копіями виписок із медичної карти. Також судом встановлено, що рішенням № 100 від 13.03.2001 року Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області було затверджено рішення опікунської ради № 16 від 12.03.2001 року про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] через її похилий вік та стан здоров`я. Згідно довідки Котовської сільської ради Магдалінівського району Дніпропетровської області від 01.12.2009 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом та доглядала за [PERSON] до дня її смерті до [INFO] , що спростовує твердження відповідача [PERSON] про їх спільне проживання із бабусею [PERSON] до дня її смерті. Згідно ст..\~ 316,\~ 317 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст..\~ 319, 321\~ ЦК України\~ - власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст..\~ 386\~\~ ЦК України\~ - держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Власник,\~який має\~підстави передбачати\~можливість порушення\~свого права\~власності іншою\~особою,\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про заборону\~вчинення нею\~дій,\~які можуть\~порушити його\~право,\~або з\~вимогою про\~вчинення певних\~дій для\~запобігання такому\~порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст..\~ 391\~\~ ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно правової позиції\~ Верхового Суду України\~ у справі № 6-92 цс 15 - передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та може звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав. Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~-\~учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, оцінюючи в сукупності отримані докази у судовому засіданні, суд находить\~\~ встановленим, що відповідач [PERSON] був вселений в спірну квартиру та зареєстрований в ній, як член сім`ї колишнього власнику квартири померлої [PERSON] , мав право користування спірною\~ квартирою за життя [PERSON] .. У зв`язку із смертю колишнього власника та отриманням у спадок спірної квартири позивачем, відповідач втрачає право користування спірною квартирою, у зв`язку із чим підлягає виселенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі:\~ судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідач втрачає право користування житловим приміщенням, у зв"язку із зміною власника квартири, на підставі рішення суду про виселення, а тому визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, додатково не потребує. Що стосується позовних вимог про виселення відповідачки [PERSON] , яка також діє в інтересах малолітнього [PERSON] , то в цій частині позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] та малолітній [PERSON] мають зареєстроване місце мешкання за адресою [ADDRESS] , та відповідно право користування даною квартирою, тобто використовують спірну квартиру та мешкають в ній, на даний час, без достатніх правових підстав, так як згоду на проживання новий власник квартири не надавала, вони не мешкали однією родиною, з часу укладання шлюбу відповідачкою, будь-яких угод між позивачем та відповідачами, щодо проживання в спірній квартирі укладено не було, а тому відповідачі підлягають виселенню. У відповідності зі \~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial