Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 04 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368103000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 17 258,00 (сімнадцять тисяч двісті п'ятдесят вісім) доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк - сплачувати проценти у подвійному розмірі. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті - порука [PERSON], згідно договору поруки №215461 від 04.07.2008 року та порука [PERSON], згідно договору поруки №215418 від 04.07.2008 року. [PERSON] скористався кредитною лінією, але не виконує свої зобовязання відповідно до умов договору. В результаті цього станом на 08.06.2015р. заборгованість за кредитним договором №11368103000 від 04 липня 2008 року року становить: по кредиту та процентам у розмірі 10629.69 дол. США (Десять тисяч шістсот двадцять дев9ять доларів США 69 цнт.) та пеня у розмірі 61446.44 грн. (Шістдесят одна тисяча чотириста сорок шість грн. 44 коп.), з яких: - 7060.85 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 6649.75 дол.США за строк з 22.04.2013 року по 08.06.2015 року, - 3568.84 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3416.85 дол.США за строк з 17.04.2013 року по 08.06.2015 року, - 41509.13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 08.06.2014 року по 2.05.2015 року, - 19937.31 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 07.07.2014 року по 12.05.2015 року. Позивач просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 10629.69 дол. США (Десять тисяч шістсот двадцять дев'ять доларів США 69 цнт.), пеню у розмірі 61446.44 грн. (Шістдесят одна тисяча чотириста сорок шість грн. 44 коп.) та судові витрати. В свою чергу, [PERSON], звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про усунення порушень умов кредитного договору, мотивуючи його тим, що [PERSON] суттєво порушив умови Договору, а саме п.п. 1.3.1, 1.3.2, 5.1, 5.2, 5.3 Договору, а також ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині здійснення розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, застосувавши процентну ставку вище за 13 відсотків, що не обумовлено Договором. Також цією дією [PERSON] завищив фактичну заборгованість по тілу кредиту, що призвело до помилкового розрахунку пені. Така ж невідповідність умовам Договору міститься у всіх розрахунках процентів за користування кредитом. Крім того. Банк порушив чинне законодавство України, а саме ст.ст. 129, 130, 131 Податкового кодексу України та Інструкцію про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженою наказом Державною податковою адміністрацією України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби» від 17.12.2010 р. № 953, наказ Мінсоцполітики від 15.05.2007 р. № 223 «Про затвердження Порядку нарахування пені та її сплати" та інші нормативні документи, які визначають формулу розрахунку пені та інші правила її нарахування. Банк не мав права нараховувати пеню за період більше одного року. [PERSON] саме з порушенням цієї норми здійснив розрахунок пені і за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом і за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом. Підрахунок кількості днів (по періодах) у Довідці є підтвердженням цього висновку. Таким чином, надані Банком у вигляді доказів документи у справі вмішують розрахунки, які здійснені з порушенням чинного законодавства, строків позовної давності, не відповідають фактичним обставинам і не дозволяють встановити точний розмір як загального розміру заборгованості, так і його складових, у тому числі пені. Банк допустив односторонню зміну умов Договору, що не допускається ні договором, ні законом - Цивільним кодексом України. Просить поновити строк позовної давності в частині можливості оскарження правильності розрахунків Відповідачем, які здійснювалися з 4 липня 2008 року, у зв'язку з тим, що інформація по розрахункам стала відома лише із Довідки-розрахунку, наданої банком після 8 червня 2015 року. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» усунути порушення умов Кредитного договору № 11368103000 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу в частині проведення розрахунків, необхідних для визначення точного розміру як загальної суми заборгованості, так і його складових, у тому числі пені. Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в частині стягнення заборгованості по пені у зв'язку з неможливістю встановлення точного її розміру. Судове засідання проводилося у режимі відео конференції. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги первинного позову в повному обсязі, наполягає на його задоволенні, вимоги зустрічного позову не визнав, просить залишити його без задоволення. [PERSON] в судовому засіданні вимоги первинного позову не визнав, заперечив проти його задоволення, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав телефонограму, в якій просить розглядати справу без його участі, вимоги первинного позову не визнав, заперечив проти його задоволення, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надіслала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, вимоги первинного позову не визнав, заперечив проти його задоволення, зустрічний позов підтримав в повному обсязі, наполягає на його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а у зустрічному позові необхідно відмовити. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 04 липня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11368103000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 17 258,00 (сімнадцять тисяч двісті п'ятдесят вісім) доларів США, а [PERSON] зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 06 липня 2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк - сплачувати проценти у подвійному розмірі. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийняті - порука [PERSON], згідно договору поруки №215461 від 04.07.2008 року та порука [PERSON], згідно договору поруки №215418 від 04.07.2008 року. [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року виникла заборгованість в розмірі\~10629.69 дол. США (Десять тисяч шістсот двадцять дев9ять доларів США 69 цнт.) та пеня у розмірі 61446.44 грн. (Шістдесят одна тисяча чотириста сорок шість грн. 44 коп.). Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору повинно відбуватися з 01 по 20 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Копія кредитного договору як доказ надається. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором ( п. 1.3. кредитного договору). Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та Оплати процентів за кредит [PERSON] має сплачувати Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Відповідно із ст. ст.553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Копії договорів поруки як докази надаються. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Виходячи з положень статті 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України, статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Відповідно до копії ліцензії НБУ №75 від 24.12.2001 року та дозволу НБУ№75-2 з додатком, надання кредиту у доларах США було правомірним. Стосовно зустрічних вимог, суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Доводи [PERSON], щодо неправильності розрахунку пені та відсотків за користування кредитом, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. В позовній заяві та в судовому засіданні [PERSON] вказує, що пеня нараховувалася більше ніж один рік, що є порушенням умов вищевказаного кредитного договору, даний факт спростовується копією розрахунків нарахування пені, де вказано, що пеня нараховувалась з 08.06.2014 року по 08.06.2015 року, тобто впродовж одного календарного року. Крім того в судовому засіданні [PERSON] вказував на те, що вказаний договір має бути розірваний, оскільки відбулася істотна зміна обставин, які сторони не могли передбачити або усунути, а саме суттєвий ріст курсу долара, погіршення економічного стану країни та зменшення доходів [PERSON] Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженим постановою Правління Національного Банку України N 496 від 12.11.2003 р., визначається, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США встановлюється щоденно. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про Національний банк України», офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком. Отже, стабільність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, при укладенні Кредитного договору в іноземній валюті та взявши на себе зобов'язання щодо погашення цього кредиту саме в доларах США, сторони за договором мали виходили з того, що така зміна обставин - зміна курсу національної валюти України до долара США можливо настане, а тому повинні були передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. [PERSON] мав можливість отримати кредит в національній валюті та уникнути валютних ризиків, крім того, після підвищення курсу долара по відношенню до гривні мав змогу звернутися з пропозицією до Банку про зміну умов Кредитного договору. В пунктах 15 та 16 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що при посиланнях на кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, а саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Сторони дійшли всіх істотних умов при укладенні кредитного договору, [PERSON] не надано доказів того, що в порушення ч.1 ст. 638 ЦК України при укладенні договору за між сторонами не було досягнуто згоди про включення до умов договору зазначення сторони, на яку покладаються валютні ризики під час виконання зобов'язань. Оскільки позивачем не доведена сукупність обставин, встановлених ч. 2 ст. 652 ЦК України по відношенню до спірних правовідносин, правових підстав для задоволення позовної вимоги суд не вбачає. Судові витрати відносяться за рахунок відповідачів у первинному позові відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved