Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення коштів до відповідачки. Позов обґрунтовує тим, що 03.12.2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до якого він передав останній 44 000 доларів, які вона зобов»язалась повернути в строк до 31.01.2014 року. Розписки написала власноручно, але коштів добровільно не повернула. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та норми діючого законодавства просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 44 000 долари США, що за курсом НБУ станом на 18.03.2015 року становить 978 862,10 грн. та 3% річних в сумі 33 147,00 грн., а всього 1 012 009,10 грн. та судові витрати по справі в сумі 3 654,00 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові та просила позов задовольнити. Надали квитанцію про понесення витрат на надання правової допомоги в сумі 5 000 грн., які також просили стягнути з відповідачки. Представник відповідачка в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що в наданій суду розписці не вказано в яких саме доларах бралась позика, при проведенні експертизи експерт був заангажований, а тому необхідно провести комплексну експертизу та допитати експерта з приводу проведення експертизи, позов є необґрунтованим, а тому просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної розписки [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 44 000 долари, які зобов»язалась повернути до 31.01.2014 року, що підтверджується оригіналом розписки, наданої позивачем. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Розписка укладена в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Відповідно до висновку експерта № 1264 судово-почеркознавчої експертизи від 04.09.2015 року підпис у наданій розписці від 03.12.2013 року від імені [PERSON] виконаний самою [PERSON], рукописний текст наданої розписки виконаний нею самою. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку, а тому у суду відсутні підстави для сумніву у наданому ним висновку. Крім того, представником відповідача не надано будь-яких доказів, щоб викликали сумнів у компетентності експерта та наданому ним висновку. Суд відмовив представнику відповідача у заявленому ним клопотанні про призначення комплексної експертизи, так як відповідно до вимог ч.1 ст. 149 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань. Вищезазначений висновок експерта складений судовим експертом-почеркознавцем експертної установи, яку зазначив сам відповідач, відводів експерту не заявлено, експертом надано відповідь на питання, поставлені представником відповідачки, а тому у суду відсутні підстави для призначення комплексної експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Борг, в зазначений позичальником [PERSON] строк, повернуто не було, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 44 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день звернення в суд 18.03.2015 року складає 978 862,10 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку 3% річних від суми боргу становлять: 978 862,10 Х 3% 412 днів: 365 днів: 100% = 33 147 грн. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає сума всього 1 012 009,10 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають судові витрати судвий збір в сумі 3 654,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн., які підтверджені наданим суду розрахунком. На підставі викладеного і ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved