Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Позов мотивує тим, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2013 р.н., у розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення позивача з заявою до суду. На момент призначення аліментів він здійснював постійний догляд за своїм 90-річним батьком та отримував компенсаційну виплату працездатній особі, призначену Управлінням праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації, саме тому розмір аліментів був визначений у частці від усіх видів його доходу. У зв'язку зі смертю батька, яка сталась [INFO], компенсаційна виплата була зупинена. На даний час він офіційно не працює, його матеріальний стан погіршився, а тому не має можливості сплачувати аліменти у частці від доходу. Вважає, що на підставі ст.184 СК України та з урахуванням положень ст. 182, 183 СК України з нього повинні стягуватись аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідачка звернулась до суду із зустрічним позовом до відповідача в якому просить збільшити розмір аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], 2013 р.н. з 1/4 на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно з тих підстав, що її матеріальне становище погіршилось по причині зростання цін на всі предмети першої необхідності та погіршенням стану здоров'я сина. Також, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання на підставі ст.84 СК України, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 4-річного віку. Позивач за первісним позовом та його представник [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і доповнили, що на даний час відбулися зміни у стані здоров'я позивача, останній хворіє та перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, в березні 2016 року. За станом здоров'я останній не може працевлаштуватись на роботу з надмірним фізичним навантаженням, а тому займається сільським господарством і його дохід не є стабільним, оскільки робота в селі має сезонний характер, залежить від багатьох факторів. Просить первісний позов задоволити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, зважаючи на його безпідставність, оскільки вимогами ч. 3 ст. 84 СК України передбачено стягнення аліментів на утримання дружини у разі проживання з нею дитини, яка має вади фізичного або психічного розвитку, а доказів цього відповідачкою не представлено. Відповідачка за первісним позовом та її представник [PERSON] позову не визнали, пояснивши, що на даний час вона, позивачка, має на утриманні двох неповнолітніх дітей (доньку від першого шлюбу), не працює, а тому не має можливості забезпечити дітей всім необхідним. Позивач не цікавиться життям та матеріальними потребами сина, не навідує його, і його твердження про те, що він не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не відповідає дійсності, оскільки він займається сільським господарством, отримує від цього дохід, в змозі та зобов'язаний матеріально допомагати дитині. Просять задоволити зустрічний позов, а в задоволенні первісного позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками для [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі. Крім того встановлено, що відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2014 року, вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2013 р.н., у розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення позивача з заявою до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. З довідки № 267 від 02.02.2016 року вбачається, що [PERSON] одержував компенсаційну виплату по догляду за особою, що досягла 80-річного віку ( [PERSON].) в період з 02.02.2009 року по 30.11.2015 року. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ступницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, [PERSON] помер [INFO]. З копії витягу з історії хвороби №18, №312 (стаціонарного) хворого, вбачається, що [PERSON], 1975 р.н. хворіє на виразкову хворобу 12 п/к із наявністю «ніші» із вираженим больовим синдромом і диспепсичними проявами та хронічний гепатит токсико-аліментарної етіології в ст. нест. ремісії. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з того, що відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, визначеного ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», з 01 січня пo 30 квітня становить 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня - 1313 грн. Оскільки, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, витрати в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку покладаються на обох батьків, відтак, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 600 грн., починаючи з 08 лютого 2016 року до досягнення нею повноліття. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби. Що стосується зустрічного позову, то в задоволенні такого слід відмовити, з огляду на таке. Виходячи із зазначених вимог закону, позивач зобов'язана довести зміни матеріального або сімейного стану відповідача, погіршення або поліпшення його здоров'я та в інших випадках. Однак, таких доказів позивачкою та її представником суду не представлено, хоча судом, з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, таке право було роз'яснено. Таким чином, суд вважає, що позивачка належним чином не обґрунтувала запропонований нею розмір аліментів та не довела покращення матеріального стану відповідача, а також не представила доказів щодо стану здоров'я дитини та не навела підстав для стягнення в її користь аліментів на своє утримання відповідно до ст. 84 СК України.

Outcome: dismissed