Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути із відповідача 8 029,51 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. заподіяної їй моральної шкоди, 487,20 грн., сплаченого нею судового збору, а також 569,70 грн., витрат, пов»язаних із явкою до суду. В обґрунтування позову вказала, що 16 грудня 2013 року близько 00 год. 40 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Фольксваген гольф» д.н.з.[NUMBER] в місті Тернополі по вул. Бережанська, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, допустив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі Ланцер» д.н.з [NUMBER] під керуванням позивачки. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11 березня 2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до звіту суб2єкта оціночної діяльності №239/13 від 26.02.2013 року, вартість відновлювального ремонту складає 21248,35 гривень, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин вартість ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 15979,32 грн. Відповідно до додаткового дослідження №352/13 від 25.03.2013 року до звіту №239/13 від 26.02.2013 року по визначенню вартості додаткового відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин вартість додаткового ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 1351 грн. Відповідно до звітів вартість ремонту без урахування фізичного зносу складових частин складає 22599,35 грн. Таким чином, для відновлення транспортного засобу позивача до первісного стану їй необхідно понести витрати у розмірі 22599,35 гривень. Позивачу виплачено відшкодування вартості відновлювального ремонту ПАТ СК «Універсальна» у розмірі 14569,84 гривні. Також зазначила, що відповідачем завдано моральної шкоди, оскільки протягом тривалого часу [PERSON] довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, внаслідок чого сімейний бюджет довелося спрямувати на проведення ремонту автомобіля. Вказана обставина спричинила позивачу пригнічення стану, що негативно відбилася на її здоров»ї та стосунках в сім»ї. Також, позивач тривалий час не міг використовувати належний автомобіль, змушений був користуватись громадським транспортом, не зміг виконувати свої професійні обов»язки. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що відшкодування шкоди позивачу здійснила страхова компанія, де був застрахований її автомобіль, а тому у позові просить відмовити. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначили, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували його моральні страждання, а тому у цій частині позову просять також відмовити. Представник третьої особи ПАТ СК «Універсальна» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового засідання. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 16 лютого 2013 року близько 00 год. 40 хв. гр. [PERSON], по вул. Бережанська в м. Тернополі, керував транспортним засобом марки «Фольксваген Гольф», д.н.з. [NUMBER], в стані алкогольного сп»яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення із автомобілем марки «Міцубісі Ланцер», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка рухалась попереду нього. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2013 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 600,00 грн. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, за участю сторін, встановлена зазначеною постановою суду. Автомобіль марки «Міцубісі Ланцер», д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] на момент вчинення ДТП був застрахований відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №3014/215/001628 від 21.05.2012 р. в ПАТ «СК «Універсальна». Термін дії договору по 21.05.2013 р. Відповідно до звіту №239/13 про оцінку автомобіля «Міцубісі Ланцер 1.6 Комфорт», р.н. [NUMBER], складеного 26 лютого 2013 року, СПД ФО [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля складає - 21 248,35 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає - 15 979,32 грн. Згідно додаткового дослідження №352/13 до Звіту №239/13, вартість відновлювального ремонту автомобіля та з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, згідно додаткового огляду, складає - 1 351,00 грн. 23.03.2013 року представником ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було складено страховий акт №14418/к/н та страховий акт №14418/к/н доплата №1, згідно з яким ДТП, що сталася 16 лютого 2013 року з вини [PERSON] визнано страховим випадком. Сума, до виплати за страховим актом та доплатою складає (13 218,84 грн.+1 351,00 грн.) 14 569,84 грн. Як вбачається із інформації ПАТ СК «Універсальна» за №0265 від 24.12.2014 р., за наслідками ДТП 16.02.2013 р. ПАТ СК «Універсальна» було здійснено страхове відшкодування позивачу у сумі 14 569,84 грн., за відрахуванням франшизи у розмірі 900,00 грн. Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Збитками, в розумінні положень ст. 22 ЦК України, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суд вважає, що оскільки позивачу третьою особою ПАТ СК «Універсальна» 16 лютого 2013 року було проведене страхове відшкодування у розмірі 14569,84 гривень, тому її вимоги до відповідача про стягнення із нього 8029,51 гривень витрат для відновлення первинного стану її автомобіля марки «Мітсубісі Ланцер» д.н.з.[NUMBER] не підлягають до задоволення. Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів на її користь 10 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспотрної пригоди, що сталася з вини [PERSON] було пошкоджено її транспортний засіб, через що вона тривалий час була позбавлена можливості його використовувати у зв»язку із чим зазнала додаткових незручностей, стресі та душевних страждань. Відповідно до роз"яснень, викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Суд вважає, що вимога позивача про відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. При цьому, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності і справедливості, враховуючи завдані у зв"язку із цим моральні страждання через неможливість користуватись належним їй автомобілем, довготривалістю ремонту, вважає, що остання зазнала моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 2 000 грн. Відповідно до вимог п.п.3, 4 ч.2 ст. 23 та ст.1167 ЦК України відшкодування моральної шкоди у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 2000 моральної шкоди. Згідно ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем в обгрунтування понесених судових витрат представлено фіскальний чек №132940 на купівлю талонів на пальне на суму 569,70 гривень. Однак, позивачем суду не надано доказів, що вказані витрати понесені саме [PERSON] та вони пов»язані із з»явленням позивача до суду. На підставі наведеного,

Outcome: partial