Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування заяви заявниця вказує, що вона з 01.09.1976 року по 19.07.1978 рік навчалась в технічному училищі № 26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26, здобувши професію палітурника другого розряду. При видачі атестата за [NUMBER] державного зразка технічним училищем № 26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26 в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає на даний час долучити даний документ на оформлення пенсійної справи з призначенням пенсії за віком. В атестаті за [NUMBER] державного зразка технічним училищем №26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26 - виданого 19.07.1978 року, прізвище заявниці записано, як « [PERSON] » не збігається із записом її прізвища в: - свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] виданого Бобрицькою сільрадою Ульянівського району, Сумської області 15.12.1960 року. - свідоцтві про укладання шлюбу [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] виданого Супруновською сільською радою Белопольського району, Сумської області 28.02.1981 року. - паспорті громадянина України, що був виданий внаслідок виповнення заявниці 16 років - який був змінений при одружені та не зберігся внаслідок його знищення. - трудовій книжці [PERSON] [INFO] [NUMBER] виданій 10.08.1978 року. З приводу виправлення зазначеної помилки, у атестаті за [NUMBER] державного зразка технічним училищем №26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26, заявниця звернулася письмово до даного учбового закладу, проте, відповідь їй на протязі 2-х місяців так і не надійшла. В Софіївському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області де виявили дану описку та рекомендували звернутися до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявниця вважає, що причина неправильного написання її прізвища у одну літеру виникла у зв`язку із неправильним переведенням прізвища, з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує особу заявниці та правовстановлюючим документом, який був виданий на ім`я заявниці технічним училищем №26 (поліграфії) м. Харків де вона проходила навчання. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу, а саме атестату за [NUMBER] державного зразка виданого технічним училищем № 26 (поліграфії) м. Харків, виданого 19.07.1978 року Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті. Таким чином, з метою невідповідності прізвища заявниці у правовстановлюючому документі атестату за [NUMBER] державного зразка виданого технічним училищем № 26 (поліграфії) м. Харків, виданого 19.07.1978 року заявниці Софіївським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду в Україні в Дніпропетровській області не буде зараховано два роки навчання, які не увійдуть до стажу тому існує необхідність встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - атестат за [NUMBER] державного зразка виданого технічним училищем № 26 (поліграфії) м. Харків, 19.07.1978 року належить заявниці [PERSON] , [INFO] . 28.02.1981 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] - змінивши прізвище на " [PERSON] ". 09.08.2011 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] - змінивши прізвище на " [PERSON] ". Заявниця просить встановити факт належності їй атестату за [NUMBER] виданого Державним комітетом Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті технічним училищем № 26 (поліграфії) м. Харків, 19.07.1978 року в якому допущена помилка в написані прізвища « [PERSON] », вважати правильним - [PERSON] . Заявниця в судове засідання не з"явилась, надала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 01.09.1976 року по 19.07.1978 рік навчалась в технічному училищі № 26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26 здобувши професію палітурника другого розряду. Факт навчання заявниці підтверджується також атестатом [NUMBER] від 19.07.1978 року(а.с.9). При видачі атестата за [NUMBER] державного зразка технічним училищем №26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26 в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає на даний час долучити даний документ на оформлення пенсійної справи з призначенням мені пенсії за віком. В атестаті за [NUMBER] державного зразка технічним училищем №26 (поліграфії) м. Харків, вул. Академіка Павлова, 26 - виданого 19.07.1978 року, прізвище заявниці записано, як « [PERSON] » не збігається із записом її прізвища в свідоцтві про народження. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 15.12.1960 року прізвище ім`я по батькові заявниці записано - [PERSON] (а.с.7). 28.02.1981 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] - змінивши прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження (а.с.10). 09.08.2011 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] - змінивши прізвище на [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб(а.с.11). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч.2 ст.293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України передбачено випадки розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п.1 постанови від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Метою встановлення факту належності [PERSON] атестату [NUMBER], від 19.07.1978 року, виданим технічним училищем №26 м.Харків, вул. Академіка Павлова, 26, є подача його в органи пенсійного фонду для перерахунку пенсії. Будь яким іншим чином одержати вказаний документ, виданий заявниці, із зазначенням правильного прізвища - не має можливості. В даному випадку встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме, атестату для неї має важливе значення, адже такий факт породжує для заявниці юридичний наслідок, оскільки є необхідним для нарахування пенсії. При цьому, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявнику правовстановлюючого документа - атестату [NUMBER], від 19.07.1978 року. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За таких обставин, суд вважає, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявнику для отримання права з метою призначення пенсії, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає до задоволення, шляхом встановлення належності [PERSON] правовстановлюючого документа - атестату [NUMBER], від 19.07.1978 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved