Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з врахуванням уточнених позовних вимог до[PERSON], [PERSON], Лішнянська сілььска Рада Дрогобицького району Львівської област, за участю третьої особи Управління Держгеокадастру в Дрогобицькому районі Львівської області , Дрогобицький районний відділ Львівської реіогальної філілї ДП " Центр державного земельного кадастру про визнання недійсним та скасувати рішення сесії, визнати недійсним держааний акт на право власності на земельну ділянку, визнати недійним договір купівлі - продажу земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов"язання не чинити перешкоди У підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що відповідно до наказу Передкарпатської сільськогосподарської дослідної станції № 221 від 12.10.1990 року задоволено заяву його матері [PERSON] про виділення їй присадибної земельної ділянки під будівництво житлового будинку в с. Лішня Дрогобицького району Львівської області за рахунок земель вільного присадибного фонду. Згідно рішення Виконавчого комітету Лішнянської сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 19 жовтня 1990 року за № 138 «Про будівництво індивідуального житлового будинку гр. [PERSON].» затверджено вищезазначений Наказ. Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької районної ради народних депутатів Львівської області від 28.03.1991 року за № 62 « Про надання дозволу на індивідуальне житлове будівництво, переобладнання, використання за призначенням, самовільно споруджених будівель» його матері [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських будівель вказаної земельної ділянки в натуру про що колективним підприємством «Дрогобицьке районне бюро планування та архітектури» складено «Акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель». 21.04.1991 року колективним підприємством «Дрогобицьке районне бюро планування та архітектури» видано Дозвіл № 125/91 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво. Відповідно до кварталу забудови с. Лішня, затвердженого Львівським обласним проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро визначено план прив'язки та графічне зображення розташування земельної ділянки, яка була виділена його мамі [PERSON] ([ADDRESS]). Його мамою - [PERSON] було розпочато будівництво будинку на земельній ділянці [ADDRESS] у відповідності до розбивки кварталу забудови, розробленого Львівським обласним проектно-виробничим та архітектурно - планувальним бюро, погодженим головним архітекторм Дрогобицького району 17.06.1993 року, було вибито фундаменів землі згідно типового проекту та будівельного паспорта погодженого головним архітектором Дрогобицького району. У зв»язку з необхідністю приватизації вказаної ділянки його мама [PERSON] звернулася з відповідною заявою до Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області. Рішенням Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 20.01.2005 року № 270 його матері [PERSON] на підставі її заяви та записів земельно-облікової документації передано у приватну власність вказану земельну ділянку площею 0,15 Га. в урочищі «Сад» с.Лішня під будівництво житлового будинку. На підставі цього рішення Лішнянською сільською радою 19 травня 2011 року [PERSON] видано державний акт про право власності на земельну ділянку [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462128481000252, площа земельної ділянки 0,1400га. в с.Лішні; цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Згідно плану меж земельної ділянки, який є невід»ємним від державного акту, дана земельна ділянка має наступні межі : А-Б - землі загального користування дорога; Б-В землі [PERSON] (на даний час [PERSON] ) В-Г землі с/ради; Г-А землі [PERSON] 10 травня 2012 року між ним та його мамою [PERSON] було укладено договір дарування вказаної земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстровано в реєстрі № 588. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] подарувала йому належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,14 Га, яка розташована в с. Лішня Дрогобицького району Львівської області. Про що зроблено відповідний запис на державному акті про право власності на земельну ділянку та в поземельній книзі 17.09.2012 року зареєстровано за №4621284800010020135393. 04.10.2016 року він звернувся до Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру з Дрогобицькому районі Львівської області із повідомленням про виправлення технічної описки фізичною особою. Підставою для звернення з таким повідомленням стала відсутність у Публічній кадастровій карті інформації щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,14 Га, що знаходиться на території с. Лішня Дрогобицького району Львівської області за кадастровим № [NUMBER]. І йому стало відомо, що його земельній ділянці було присвоєно інший кадастровий номер: [NUMBER]. Відповіддю від 04.10.2.016 року його повідомлено, що в місцевому фонді документації із землеустрою управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі наявна документація із землеустрою на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER], розробником якої є Дрогобицький районний відділ Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», але інформація про земельну ділянку у форматі обмінного файлу ( електронного документу) відсутня. 17.10.2016 року Управління Держгеокадастру в Дрогобицькому районі Львівської області повторно надало відповідь на його звернення, та вказало на відсутність обмінного файлу за вищевказаною земельною ділянкою. Окрім, того, 17.10.2016 року листом з вихідним № 19-1302-99.2-4404/15-16 звернулося до Дрогобицького районного відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» з проханням про надання електронного документу, який містить відомості про земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER]. До цього часу відповіді на адресу Управління Держгеокадастру в Дрогобицькому районі Львівської області не надходило. Вважає, що відповідач [PERSON] незаконно виготовив державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, яку незаконно продав [PERSON], оскільки [PERSON] у 1996 році вказана земельна ділянка не виділялася. На сесії Лішнянської сільської Ради Дрогобицького району, що відбувалася 30.05.1996 року вказане рішення не приймалося, тому сесія Лішнянської сільської Ради Дрогобицького району у 2003 році не вправі була передавати у приватну власність земельну ділянку п. [PERSON]. Крім того останній не замовляв і йому не виготовляли будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в [ADDRESS] , оскільки ця ділянка не виділялася йому під забудову. З технічної документації вбачається, що п. [PERSON] на земельну ділянку присвоюють два різні кадастрові номери . З відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр від 29.12.2016 року на його скаргу земельна ділянка з кадастровим № [NUMBER] накладаються на земельну ділянку з кадастровим № , [NUMBER], площа співпадає на 99.1818% , тобто його земельна ділянка і та яку п. [PERSON] продав п. Краснобородько є одна і та ж ділянка. Відтак, він змушений і оспорювати договір купівлі - продажу земельної ділянки, як такий, що не відповідає вимогам закону. А оскільки незаконність видачі оскаржуваного державного акту на право власності на земельну ділянку п. [PERSON] та неправомірність оспорюваного правочину купівлі - продажу земельної ділянки і зумовлює скасування державної реєстрації прав відповідачів на спірний об»єкт нерухомого майна. На даний час на земельній ділянці проводиться відповідачем [PERSON] будівництво, закладення фундаменту, при цьому закладка нового фундаменту відбувається таким чином, що закладений його батьками фундамент в землі фактично розміщений всередні нового фундаменту, з метою скрити старий фундамент. Про такі дії відповідача йому стало відомо зі слів сусідів, що проживають поруч з спірною земельною ділянкою. Оскільки він позбавлений права володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у його власності, а оформлення відповідачем [PERSON] через третіх осіб права власності на його земельну ділянку , відчуження її відповідачу [PERSON], та ведення ним фундаменту на його земельній ділянці є протизаконним та самовільним захопленням земельної ділянки, в результаті чого порушуються його права, як власника земельної ділянки, які підлягають захисту. Позивач ( відповідач) [PERSON], в інтересах [PERSON], звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON], [PERSON], Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області за участю третіх осіб Управління Держгеокадастру в Дрогобицькому районі, Дрогобицький районний відділ Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», [PERSON] про визнання рішення сесії , Державного акту на право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки недійсним. У підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1501 га, розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується договором купіівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON] від 26.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Юзефівим О.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 413, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-460407803016 та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 71464246212. .За інформацією ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2016р. №31- 021-20593/2-16 на запит відповідача [PERSON] встановлено, що земельна ділянка, яку придбав [PERSON] , практично співпадає із земельною ділянкою, яка вказана у Державному акті на право власності на земельну ділянку площею 0,1400га, [NUMBER] від 19.05.2011, кадастровий номер якої [NUMBER]. (площа співпадає 99,1818%), яка належить [PERSON] 10 травня 2012 року [PERSON] оформила із відповідачем [PERSON] договір дарування земельної ділянки площею 0,1400га в с. Лішня Дрогобицького району, зареєстрований в реєстрі за № 588. Вважає, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] площею 0,1400га в с. Лішня Дрогобицького району, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, серії № 345656 від 19.05.2011р., та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів право власності на землю за №462128481000252, кадастровий номер [NUMBER] та відповідно Договір дарування земельної ділянки, укладений [PERSON] та [PERSON] 10.05.2012р., зареєстрованого в реєстрі за № 588, слід визнати недійсними та скасувати, оскільки відповідачці [PERSON] 16 листопада 2010 року було видано раніше Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 865 га в с. Опака Дрогобицького району по вух Шевченка, 255, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житловог: будинку і господарських будівель, серії ЯБ 432169, кадастровий номер [NUMBER]. Цю земельну ділянку їй було надано безоплатно на підставі рішення Опаківської сільської ради від 17.11.2008р.за № 165. Крім того, реалізувавши своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки відповідачка обманним шляхом, не повідомивши про це Лішнянську сільську раду, виготовила Державний акт [NUMBER] від 19.05.2011р., та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №462128481000252, кадастровий номер : [NUMBER] , посилаючись на рішення Лішнянської сільської ради від 20.01.2005р. за № 270. Крім того, у зв'язку з неправомірним отриманням відповідачкою [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] в провадженні слідчого відділення Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140110000341 від 10 березня 2017року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.190 КК України за фактом отримання [PERSON] безоплатно двох земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оскільки [PERSON] є законним власником вище вказаної земельної ділянки, а на цю ж земельну ділянку претендує і відповідач [PERSON], то і захистом прав [PERSON] змушений звернутися із заявою до суду. В судовому засіданні позивач ( відповідача) [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених у уточнених позовних вимогах та просять їх задоволити. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просять відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Представника відповідача ( позивача) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Крім того просять застосувати строк позовної давності посилаючись на судову практику, зокрема Постанову судової палати у цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 29.10.2014 року по справі № 6-152цс14, де зазначено, що для правильного застосування ч.1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об»єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Просять в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Позов [PERSON] просять задоволити з підстав викладених у позовних вимогах. Відповідач ( третя особа ) [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Крім того просить застосувати строк позовної давності посилаючись на судову практику, зокрема Постанову судової палати у цивільних і господарських справах Верховного Суду України від 29.10.2014 року по справі № 6-152цс14, де зазначено, що для правильного застосування ч.1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об»єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Позов [PERSON] просить задоволити. Представник відповідача Лішнянської сільської Ради Дрогобицького району Львівської області [PERSON] з приводу задоволення чи відмови у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] покладається на думку суду та пояснила, що дійсно сільська Рада видавала довідку п. [PERSON]. , що дана земельна ділянка належить останньому. Вказала, що вона виходила на місце розташування земельної ділянки, будь-яких забудов на цій земельній ділянці не було. Згодом з"ясувалося, що ця земельна ділянка належить [PERSON], яка сплачує податок . А тому і [PERSON] теж видавала відповідну довідку. Оскільки такого обов"язку як реєстрація державних атків на право власності на земельні ділянки у сільскій раді не має, відтак вони позбавлені можливості належним чином контролювати власників земельних ділянок. Чому сільська рада видала два рішення на одну у ту ж земельну ділянку пояснити не може. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Дрогобицькому районі Львівської області [PERSON] з приводу задоволення чи відмови у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] покладається на думку суду та пояснив, що дійсно в даний час встанолвено, що дві земельні ділянки знаходяться на одному і тому ж місці . П. [PERSON] звертався з приводу виготовлення технічної документації на підставі наявного у нього державного акту, виходили на місце , будь- яких забудов на цій земельній ділянці не було. Також було виявлено помилки у кадастровому номері земельної ділянки. Однак суду пояснив, що координати обох земельних ділянок як п. [PERSON] та п. Максим"як не співпадали. Вважає, що винним в даній ситуації є сільська рада, яка видала два рішення на одну і ту ж земельну ділянку, яка і повинна вирішити даний спір, надавши іншу земельну ділянку [PERSON] Суд, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до Конституції народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування ( ч.2 ст.5) В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади- жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України ( ч.1 ст. 140 ) У ч.2 ст. 144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Цьому конституційному положенню відповідають Закон у ч.10 ст. 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст..ст. 73 і 77 Закону України « Про місцеве самоврядування ,їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та приймати рішення у межах наданих повноважень. Судом встановлено, що відповідно до наказу Передкарпатської сільськогосподарської дослідної станції № 221 від 12.10.1990 року задоволено заяву [PERSON] про виділення їй присадибної земельної ділянки під будівництво житлового будинку в с. Лішня Дрогобицького району Львівської області за рахунок земель вільного присадибного фонду. Згідно рішення Виконавчого комітету Лішнянської сільської ради народних депутатів Дрогобицького району Львівської області від 19 жовтня 1990 року за № 138 «Про будівництво індивідуального житлового будинку гр. [PERSON].» затверджено вищезазначений Наказ. Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької районної ради народних депутатів Львівської області від 28.03.1991 року за № 62 « Про надання дозволу на індивідуальне житлове будівництво, переобладнання, використання за призначенням, самовільно споруджених будівель» [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та господарських будівель вказаної земельної ділянки в натуру про що колективним підприємством «Дрогобицьке районне бюро планування та архітектури» складено «Акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель». 21.04.1991 року колективним підприємством «Дрогобицьке районне бюро планування та архітектури» видано Дозвіл № 125/91 на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво. Рішенням Лішнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 20.01.2005 року № 270 [PERSON] на підставі її заяви та записів земельно-облікової документації передано у приватну власність вказану земельну ділянку площею 0,15 Га. в урочищі «Сад» с.Лішня під будівництво житлового будинку. На підставі цього рішення Лішнянською сільською радою 19 травня 2011 року [PERSON] видано державний акт про право власності на земельну ділянку [NUMBER] кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі за №462128481000252, площа земельної ділянки 0,1400га. в с.Лішні; цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Згідно плану меж земельної ділянки, який є невід»ємним від державного акту, дана земельна ділянка має наступні межі : А-Б - землі загального користування дорога; Б-В землі [PERSON] (на даний час [PERSON] ) В-Г землі с/ради; Г-А землі [PERSON] 10 травня 2012 року [PERSON] було укладено договір дарування вказаної земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. та зареєстровано в реєстрі № 588. Відповідно до вказаного Договору [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,14 Га, яка розташована в с. Лішня Дрогобицького району Львівської області. Про що зроблено відповідний запис на державному акті про право власності на земельну ділянку та в поземельній книзі 17.09.2012 року зареєстровано за №4621284800010020135393. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1501 га, розташованої за адресою [ADDRESS], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується договором купіівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON] від 26.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Юзефівим О.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 413, а також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за номером НВ-460407803016 та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна № 71464246212. В свою чергу відповідач ( третя особа) [PERSON], попередній власник земельної ділянки 19.02.2004 року отримав Державний акт на право власності [NUMBER] на земельну ділянку площею 0.1501 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою в с. Лішня Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Даний державний акт йому було видано на підставі рішення 8 сесії 4 скликання Лішнянської сільської Ради від 08.08.2003р. за № 110 « Про передачу земельних ділянок у приватну власність і постійне користування», згідно якого Лішнянська сільська рада передала безкоштовно у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0.15 га. У листі Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі № 1483 від 20.05.2013 року зазначено, що кадастровий номер земельної ділянки на території Лішнянської сільської ради з структурою [NUMBER] змінено на [NUMBER] ( державний акт [NUMBER] зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010444100091 від 19.02.2004р.) 25.05.2013 року дану земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, де зазначено власником цієї землі [PERSON] Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України «Право на захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право на захист свого цивільного трава у разі його порушення. В даному випадку порушення законного права власності на земельну ділянку обох власників як [PERSON] так і [PERSON], яким належить на праві власності одна і таж спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою [ADDRESS], що стверджується листом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2016р. №31- 021-20593/2-16 на запит відповідача [PERSON] з якого вбачається, що земельна ділянка, яку придбав [PERSON], практично співпадає із земельною ділянкою, яка вказана у Державному акті на право власності на земельну ділянку площею 0,1400га, [NUMBER] від 19.05.2011, кадастровий номер якої [NUMBER]. (площа співпадає 99,1818%), яка належить [PERSON] За змістом статті 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у приватну власність провадилась Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім'ї. Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки. Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Відповідно до статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно з ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу з урахуванням вимог цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed