Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2071 від 02 вересня 2011 року йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], в якому, окрім нього /позивача/ та його дружини, зареєстрований бувший чоловік його /[PERSON]./ доньки - відповідач [PERSON] Оскільки відповідач зареєстрований, але з 2012 року у зазначеному будинку не проживає, знятися з реєстрації у добровільному порядку відмовляється, крім того влаштовує постійні скандали, то просив визнати його /[PERSON]./ таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що хоча він і не проживає в належному позивачу будинку з 2014 року, так як живе з бувшою дружиною в новозбудованому будинку на цій же земельній ділянці, однак даний будинок є самовільною забудовою і не зданий в експлуатацію, а тому він не може там зареєструватись. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 2-2071 від 02 вересня 2011 року на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], в якому, окрім нього /позивача/ та його дружини, зареєстрований бувший чоловік його /[PERSON]./ доньки - відповідач [PERSON] /а.с.5-8,10-11,16/. Як вбачається з копії акту обстеження житлово-побутових умов від 14 грудня 2016 року, складеного за участю депутата Бородянської селищної ради, відповідач у вказаному будинку зареєстрований, але з 2012 року там не проживає /а.с.9/. Враховуючи положення, передбачені ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, як визнав сам відповідач в судовому засіданні, він не проживає у будинку позивача більше двох років, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним будинком. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він проживає в новозбудованому ним будинку на тій же земельній ділянці по [ADDRESS], так як в даному випадку оспорюється право користування відповідачем належним позивачу будинку, в якому [PERSON] не проживає. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 551,20 грн. та на відшкодування витрат на правову допомогу 500 грн.

Outcome: approved