Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача Коршун А.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував, пояснивши, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач ТОВ «Рада» є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує даний будинок. Відповідач, отримуючи житлово-комунальні послуги, не сплачує позивачу їх вартості, заборгувавши з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року 268,06 грн., які просить стягнути у судовому порядку разом з інфляційною складовою в розмірі 70,76 грн., 2,30 грн. вартості 3% річних від заборгованої суми, 75,85 грн. пені, що разом становить 416,97 грн. та судовий збір. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких вказав, що позовні вимоги не визнає та просить розглядати справу його відсутність, а в задоволенні позовних вимог - відмовити, оскільки позивач не надавав житлово-комунальні послуги з обслуговування багатоквартирного будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території з 01.11.2014 року, оскільки обслуговування вказаного будинку з 01.11.2014 року здійснюється створеним у цьому будинку ОСББ «13-й квартал» Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 року, яке не оскаржувалось та 07.07.2015 року набрало законної сили (Т.1, а.с.189-190), будинок [ADDRESS] був прийнятий у експлуатацію посекційно 11.04.2003 року та 19.03.2004 року. За змістом даних актів ТОВ «Рада» було визнано експлуатаційною організацією. За змістом ч.4-5, ст.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо у новозбудованому будинку власники квартир, приміщень протягом двох місяців після підписання акта державної приймальної комісії не створюють об'єднання і не приймають на баланс основні фонди, сільська, селищна, міська рада може своїм рішенням призначити балансоутримувача. Призначений балансоутримувач здійснює свої повноваження по забезпеченню управління будинком до прийняття будинку на баланс об'єднанням. Витрати на здійснення цих функцій управління розподіляються між власниками пропорційно площі приміщень, що перебувають у їх власності. Після прийняття вказаного будинку у експлуатацію ОСББ в ньому протягом двох місяців не було створене. Однак Київська міська рада своїм рішенням балансоутримувача не призначила. Як пояснив у судовому засіданні представник позивача ТОВ «Рада» не є баласноутримувачем будинку та його управителем, а є експлуатаційною організацією. У відповідності до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як зазначає п.5, ч.3, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності [NUMBER] від 08.12.2003 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації (Т.1, а.с.17). 11.01.2002 року ТОВ «Рада» та [PERSON] уклали між собою договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (Т.1, а.с.11). Згідно п.5.11 та п.5.12 договір укладається на 3 роки з дня його підписання та вважається продовженим на наступний термін, якщо жоден із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до його закінчення. Як вбачається з відповіді забудовника ПрАТ «ПОЗНЯКИ-ЖИЛ-БУД» депутату Київської міської ради [PERSON] від 15.10.2014 року, ТОВ «Рада» не є балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS], а здійснює його обслуговування на підставі договорів між власниками квартир та нежитлових приміщень. Відповідне рішення Київська міська рада про призначення балансоутримувача вказаного будинку не приймала (Т.1, а.с.160). Також з відповіді заступника директора департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 10.02.2015 року зазначено, що відповідно до роз'яснень Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.01.2012 року №7/10-1315, при прийнятті новозбудованих житлових будинків у експлуатацію, в разі якщо вони побудовані за кошти інвесторів та не належать до комунальної власності, окремо рішення міської ради щодо призначення балансоутримувача цих будинків не потрібно, поскільки п.11, ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено право сільських, селищних, міських рад приймати рішення про передачу іншим органам повноважень щодо утримання майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади. Таким чином, балансоутримувача житлового будинку [ADDRESS] визначають співвласники вказаного будинку. На виконання наказу Господарського суду м. Києва від 20.12.2006 року №3-370 житловий будинок [ADDRESS] згідно акту приймання-передачі від 27.09.2014 року прийнято на баланс ОСББ „13-й квартал". Своїм листом від 10.10.2014 року №56-00/7 ОСББ інформувало Київську міську державну адміністрацію, що балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є ОСББ «13-й квартал» (Т.1, а.с.171). Як встановлено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.06.2015 року, 13.01.2006 року Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «13-й квартал» серія АОО №125596, номер запису про державну реєстрацію 1 065 102 0000 005450. На день розгляду справи дане свідоцтво не скасоване, не визнано недійсним. Як вказує п.2 «Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року №1521, загальні збори об'єднання співвласників багатоквартирного будинку вирішують питання про: прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання. Згідно протоколу №2/2014 загальних зборів об'єднання співвласників ОСББ «13-й квартал» від 16.10.2014 року було ухвалено: всі договори, угоди, договірні зобов'язання власників квартир в будинку №13 та ТОВ «Рада» вважати такими, що втратили чинність, кожен власник розриває договірні відносини з ТОВ «Рада», прийняти будинок №13 на баланс ОСББ «13-й квартал», визначити ОСББ балансоутримувачем та управителем будинку [ADDRESS], уповноважити правління ОСББ укласти договори з ПАТ «Київенерго» та ВАТ АК «Київводоканал» до 1.11.2014 року, про прийняті рішення повідомити ТОВ «Рада» (Т.1, а.с.157). В подальшому такі договори були укладені ОСББ (Т.1, а.с.172-177). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що поскільки ОСББ «13-й квартал» на законних підставах прийняло на баланс будинок [ADDRESS], уклало договори по наданню житлово-комунальних послуг власникам квартир цього будинку, включаючи і відповідача, тому в задоволенні позову про стягнення з [PERSON] на користь позивача 268,06 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1.11.2014 року по 30.04.2015 року необхідно відмовити. У відповідності до ч.2, ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Поскільки суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості, тому і не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 70,76 грн. інфляційної складової боргу, 2,30 грн. вартості 3%-річних та 75,85 грн. пені. Згідно ст.88 ЦПК України поскільки суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі, тому і не підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: dismissed