Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади в особі Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом та законом. У своїй позовній заяві позивач вказує, що [INFO] року померла його тітка, батькова сестра [PERSON], яка за життя склала на нього два заповіти на земельний пай та на житловий будинок з господарськими будівлями. В установлений законом термін він подав заяву до Гадяцької ДНК про прийняття спадщини і 18 вересня 2013 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельний пай, а у оформленні домоволодіння державним нотаріусом йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, тому він звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на будинковолодіння за заповітом та присадибну земельну ділянку площею 0,41 га, яка заповітом не охоплена, а тому є спадковим майном за законом, що знаходяться в [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Рашівської сільської ради Гадяцького району в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на спадщину за заповітом та законом не заперечує. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади в особі Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадщину за заповітом та законом підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] були [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження батьками [PERSON], [INFO] були [PERSON] та [PERSON]. На підставі свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 20 серпня 1990 року [PERSON] на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження, яким належний їй будинок з допоміжними будівлями, що знаходиться в с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області заповіла [PERSON]. Цей заповіт зареєстровано і нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] 26.07.2000 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,41 га, розташована на території с. Рашівка Рашівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,21 га, ведення особистого підсобного господарства - 0, 20 га. У відповідності до свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року, а [PERSON] померла [INFO] року. Як свідчить довідка, видана виконкомом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, будинковолодіння в [ADDRESS], згідно по господарської книги № 8, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору. Членом колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були [PERSON] (померла [INFO] року) та [PERSON] (померла [INFO] року). Також виконком Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області повідомив, що згідно даних по господарської книги на 2011 -2015 роки, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] станом на [INFO] року зареєстрованих осіб не значилося. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 2013 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], яка померла [INFO] року є [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із земельної ділянки, площею 3,1992 га, яка розташована на території Рашівської сільської ради Полтавської області передана для ведення товарного сільськогосподарського товариства. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Гадяцької державної нотаріальної контори спадкова справа спадкодавця [PERSON] померлої [INFO] року заведена в Гадяцькій державній нотаріальній конторі. Як зазначено у повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори, [PERSON] неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що знаходиться в с. Рашівка, вул. Набережна, 129 Гадяцького району Полтавської області. Також Гадяцька державна нотаріальна контора повідомила, що після померлої [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. 18 вересня 2013 року видавалось свідоцтва про право на спадщину на його ім'я (земельна ділянка). У технічному паспорті на житловий будинок за адресою [ADDRESS], виготовленому ПП „Полтавське бюро технічної інвентаризації „Інвентаризатор" замовнику [PERSON] зазначено, що домоволодіння складається з житлового будинку позначеного на технічному паспорті літерою А-1 та господарських будівель: сарай - Б, погріб вхідний - В, ворота огорожі - № 1, огорожа - № 2 та трубопровід № 3. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 статті 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 3 ст. 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності у разі відсутності правовстановлюючих документів. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved