Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до [PERSON] і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Відповідач більше десяти років не проживає у вказаній квартирі, не несе витрати по сплаті послуг. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про час і місце судового розгляду через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, своїх заперечень по суті порушенного питання суду не подав. Треті особи своїх представників для участі в розгляді справи не направили, суттєвих заперечень по суті спору не подали. За згодою представника позивача судом проведено заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 липня 1993 року на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] набув у спільну сумісну власність в рівних долях з дружиною - [PERSON] квартиру [ADDRESS] (далі - квартира). 7 березня 2006 року у квартирі було зареєстровано місце проживання онука [PERSON] - [PERSON]. 20 листопада 2006 року Печерський районний суд міста Києва оголосив рішення відповідно до якого було визнано право власності на 1/2 частину квартири за [PERSON] та встановлено порядок користування квартирою. 4 серпня 2007 року [PERSON] продала свою частину квартири громадянину [PERSON]. Із допиту свідків встановлено, що [PERSON] з часу своєї реєстрації у квартирі не проживає, витрати по сплаті послуг не несе, особисті речі останнього у квартирі відсутні. Стосунки [PERSON] та [PERSON] не підтримують. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Жодних домовленостей між [PERSON] та [PERSON] щодо користування житловим приміщенням не досягалось. Законом встановлено інший строк ніж той, про який йдеться у частині 2 статті 405 ЦК України, який є достатнім для визнання особи такою, що втратила право користування - жилим приміщенням. Так, відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. У частині 1 статті 71 ЖК України закріплено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладенні вище обставини та факт не проживання у квартирі [PERSON] з березня 2006 року до теперішнього часу, тобто більш ніж десять років, є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved