Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 11157,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 березня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір на монтаж (встановлення) натяжних стель №315. У якості передоплати за виконані роботи позивачем було внесено 19500,00 грн. в повному обсязі, роботи виконані та виписано відповідачем гарантійний талон від 26.03.2013 року. Після виконання робіт позивачем були виявлені суттєві недоліки, які складаються з наступного: у чотирьох кімнатах загальною площею 90 кв.м при зміні температурного режиму на 1-3 градуси плівка зморщується та провисає на освітлювальні прилади, спричиняючи можливість виникнення пожежі. Також в місцях кріплення плівки з несучим каркасом видно провисання та наявність великої кількості складок по периметру. 31.01.2014 року з вищевказаними претензіями позивач звернувся до відповідача з проханням розірвати договір та частково відшкодувати матеріальну шкоду, спричинену його незаконними діями. Загальна сума претензій склала 11157 грн. Відповідач склав Акт рекламації від 28.01.2014 року, в якому зазначив, що плівка є неякісною. На заяву позивача від 31.03.2014 року відповідач відповів категоричною відмовою. Своїми діями відповідач спричинив позивачу не тільки матеріальну шкоду, але й моральну, яка виявилась в переживаннях з приводу неякісного надання послуг з монтажу натяжних стель, що призвело до викривлення інтер'єру квартири. Також порушився нормальний режим роботи позивача та діяльності сім'ї в цілому у вигляді затрат на пошук нових виконавців по усуненню понесеної позивачем шкоди. Тому вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що віповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 59, 60 цього ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що згідно договору на монтаж (встановлення) натяжних стель №315 від 18.03.2013 року [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) уклали договір про те, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов»язання по встановленню натяжних стель. Зальна вартість замовлення складає 19500,00 грн., яка була позивачем сплачена в повному обсязі. Відповідно до п.4.1 та п.4.4 Договору, гарантія на плівку складає 15 років. Виконавець зобов'язується провести роботи по гарантійному обслуговуванню, передбаченому в гарантійному талоні, на протязі 30 днів з моменту отримання заяви в письмовому вигляді від замовника про виявлені дефекти. Як вбачається з гарантійного талону він виписаний відповідачем та гарантія на стелі складає 15 років (а.с.6). Відповідно до Акту рекламації №1 від 28.01.2014 року, в результаті огляду натяжної стелі в [ADDRESS], встановлено наступне: плівка натяжної стелі ПВХ матова фактура провисла в результаті браку полотна. Необхідна заміна полотна. В даному акті позивачем зазначено, що з вищевказаним згоден, однак монтажні роботи по заміні на даному етапі з фірмою «Зеланд» проводити не має наміру та вимагає компенсації можливих понесених витрат по їх заміні (а.с.8). Згідно заяви від 31.01.2014 року, позивач належним чином повідомив відповідача про виявлені недоліки якості наданих послуг, про що в заяві є підпис відповідача про отримання заяви, а саме: о чотирьох кімнатах загальною площею 90 кв. м натяжні стелі при зміні температурного режиму на 1-3 градуси зморщуються та провисають від бетонної стелі на 15-20 сантиметрів та налягають на освітлювальні прилади. У грудні 2013 року відповідачем проведено огляд стель, причини провисання не було роз'яснені. 28.01.2014 року було складно акт рекламації №1, в якому зафіксовані вищевказані недоліки. Сума збитків, нанесених йому відповідачем складає 11157,00 грн. за неякісне виконання робіт та можливо понесених витрат на демонтаж та заміну стель та плінтуса, зборки та перенос меблів тощо (а.с.5). У своєму позові позивач посилається на ст. 858 ЦК України. Відповідно до ст.. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. З акту рекламації вбачається, що відповідачем запропоновано позивачу усунення недоліків шляхом заміни бракованого полотна, однак позивач погодившись з вказівкою на брак полотна монтажні роботи по заміні проводити відмовився та вимагав компенсації можливих понесених витрат по їх заміні. Таким чином, позивач відмовився від компенсації, не усував самостійно недоліки та в розумінні ст. 858 ЦК України на даний час не має права на відшкодування можливих понесених витрат, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди. Суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно ст. 23 ЦК України та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від" 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Із матеріалів справи вбачається, що належних та допустимих доказів спричинення позивачу моральної шкоди, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, позивач не надав. Тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed