Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення. Вказував на те, що вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він протягом 18-30 квітня 2014 року перебував на лікуванні у Кіцманській центральній районній лікарні та всі витрати на придбання ліків і виробів медичного призначення здійснювалось виключно за його кошти. Крім того, позивач зазначає, що зазнав фізичних страждань та морального приниження, внаслідок вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, що потребувало зміни звичного способу життя та значного часу. Таким чином, відповідач своїми злочинними діями завдав йому матеріальну шкоду у розмірі 700 гривень, а також невідшкодовану йому моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 1800 гривень. А тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдану злочином матеріальну та моральну шкоди на загальну суму 2500 гривень. Позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі, що вбачається з його письмової заяви. Відповідач позов визнав повністю та просив розглядати справу у його відсутності, подавши відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 червня 2014 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбачений ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 150 (ста п"ятидесяти) годин громадських годин. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 18 квітня 2014 року біля 16 години за місцем проживання потерпілого [PERSON] у с.Валява Кіцманського району Чернівецької області під час сварки з останнім умисно наніс останньому удар рукою у ділянку обличчя та два удари у ділянку голови і тулуба, чим заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, у виді гематоми правої орбіти, забійної рани потиличної ділянки голови та струсу головного мозку. Витягом з медичної карти стаціонарного хворого №3229/230 вбачається, що позивач перебував на лікуванні в Кіцманській ЦРЛ з 18.04.2014р. по 30.04.2014р. з діагнозом забійна рана потиличної ділянки голови, струс головного мозку. З листа Кіцманської ЦРЛ вбачається, що [PERSON] під час лікування в період з 18 квітня 2014р. по 30 квітня 2014р. були використані вказані лікарські препарати та вироби медичного призначення. В результаті протиправних дій відповідача позивачу завдана матеріальна шкода у сумі 700 гривень та моральна шкода в сумі 1800 гривень. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин по справі (докази) встановлюються, у тому числі на підставі висновків експертів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Тому справа розглядається на підставі наявних у справі доказів та у в межах заявлених вимог. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони цією особою. Тому встановлені вказаним вироком суду обставини з питань, чи мали місце дії, чи вчинені вони [PERSON] є обов'язковими при розгляді даної цивільної справи. Тобто вважається, що судом встановлено, що відповідач вчинив злочини, передбачений ст.125 ч.2 КК України, що даним злочином позивачу завдана шкода у сумі 2500 гривень. Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючі вказані обставини, вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про відшкодування шкоди завдану злочином. Враховуючи наведене, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: approved