Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, вимоги якого було уточнено під час розгляду справи, до відповідача [PERSON] про стягнення пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На виконанні в Богунському відділі державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист №2-2932, виданий 22.06.2007 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх його доходів на утримання сина [PERSON] . Відповідач ухиляється від виконання рішення про стягнення аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, що є підставою для стягнення з відповідача неустойки (пені) через несвоєчасну сплату аліментів. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів, з урахуванням уточнень, в розмірі 90 841,93 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.02.2019 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У наданому відповідачем відзиві зазначається, що відповідач займається адвокатською діяльністю та зареєстрований як самозайнята особа в органах ДФС України, а тому вважає, що заборгованість по аліментах не підлягає розрахунку виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, так як він є працюючим та не є фізичною особою-підприємцем. Зазначає про те, що наданий державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомира розрахунок заборгованості, зокрема щодо розміру при відсутності посилання на джерело доходів та не відповідає вимогам ч. 1 ст.195 СК України. Також звертає увагу суду на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого має сина [PERSON] , котрий має поганий зір та потребує «апаратного лікування» для корекції та покращення зору. З метою розвитку здібностей дитина відвідує дитячу студію розвитку «Smart Club», за яку відповідачем та його дружиною сплачено 20 325 грн. Зважаючи на викладене, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю, а у разі задоволення вимог позову, просить врахувати матеріальний та сімейний стан, зменшити розмір неустойки в межах наявної переплати та закрити провадження по справі. 05.04.2019 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у відповідності з якою не погоджуються з твердженням відповідача про погашення заборгованості, оскільки останнім розрахунок не надано. Також посилання відповідача про наявність квитанцій про переказ коштів на ім`я позивача не знаходить відображення в дійсних обставинах, а підтверджують лише додаткові витрати на дитину, що сплачені відповідачем на утримання дитини. 23.05.2019 в судовому засіданні витребувано в Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира відкоригований розрахунок по сплаті аліментів [PERSON] у виконавчому провадженні № 7277332. 03.06.2019 надійшли заперечення від відповідача, в яких посилається на невідповідність розрахунку вимогам ч. 1,2 ст. 195 СК України. Зазначає про те, що позивачем приховано факт періодичного отримання коштів від відповідача, про що свідчать квитанції про переказ коштів , надані відповідачем, із зазначенням в графі «призначення платежу - аліменти». Вважає вимоги необґрунтованими з явним завищенням розміру неустойки. 09.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 04.03.2021 представником позивача подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у відповідності до якої просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 90 841,93 грн. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, до суду надіслано заяву, в якій просять врахувати при ухваленні ршення матеріальний та майновий стан відповідача. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.06.2007 Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 07.05.2007 до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця Богунського відділу ДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрито виконавче провадження №7277332. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеною старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м.Житомир Василюк К., за вказаним виконавчим документом станом на 01.07.2019 відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 22 439,06 грн. З вказаних розрахунків також вбачається, що відповідачем аліменти сплачувались нерегулярно та не в повному обсязі. У відповідності до довідки-розрахунку заборгованості від 10.02.2021, виданої державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомир, заборгованість по аліментам станом на 01.11.2018 року становить 94 574,06 грн. Згідно довідки-розрахунку від 26.05.2021 № 60669, виданої державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомир Батик А., заборгованість по аліментам станом на 01.01.2019 року становить 63 198,23 грн. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 СК України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому Сімейним кодексом. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Так, відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 26.05.2021 станом на 01.01.2019 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 63 198,23 грн., яка утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання дитини. Даний факт відповідачем не спростовано. Суд приймає до уваги дану довідку, зміст якої на день розгляду справи офіційно не оспорений. Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Суд зауважує і на те, що згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Сума боргу за попередній місяць не додається до розрахунку неустойки за наступний місяць. Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Проаналізувавши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, при цьому відповідач не надав суду докази, які б свідчили про поважність причин несплати ним аліментів на утримання дитини, не ставив питання про розстрочку або відстрочку сплати заборгованості за аліментами. Зокрема суд відноситься критично до посилання відповідача щодо врахування його майнового та сімейного стану, а саме до перебування на його утриманні малолітнього сина, котрий потребує корекції зору, оскільки батьки, у відповідності до ст.180 СК України, зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial