Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Заявник, звернувшись до суду з даною заявою посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], і після її смерті відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно. Прийнявши спадщину за заповітом, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як вона пропустила строк її прийняття. Мама проживала в с.Литвинів Підгаєцького району Тернопільської області де позивачка її постійно відвідувала та доглядала.Після того як мама захворіла ,позивачка забрала її до себе у квартиру [ADDRESS] де вона проживала до дня смерті. Вказує, що вона постійно проживав разом із матір"ю по день її смерті,а тому просить суд встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заявниця в судове засідання не з»явилася, подала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, з вимогами заявника погоджується. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 29 (а.с.3). Померла залишила заповіт, посвідчений 10 січня 2005 року секретарем Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 2, згідно якого право на земельну частку (пай) в СС «Литвинівська» заповіла дочці [PERSON] (а.с.4). Прийнявши спадщину після смерті матері, заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, так як вона не подала заяву про її прийняття у встановлений законом термін (а.с.7). Стаття 315 ЦПК України передбачає, що суд може встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування за законом. Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" вказує, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.1 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення фактів, коли такі факти породжують юридичні наслідки від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, коли встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до довідки Литвинівської сільської ради Тернопільської області від 16.04.2018 року вбачається ,що спадкове майно після смерті батька [PERSON] прийняла його дочка позивачка по справі [PERSON] (а.с. 11). З поданої суду заяви представником Литвинівської сільської ради Тернопільської області від 22.12.2018 року вбачається ,що вони не заперечують факту спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Таким чином, беручи до уваги досліджені докази, суд вважає, що факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини, підтверджується, а тому заявлені вимоги слід задовольнити На підставі наведеного та ст.ст. 256, 257, 259 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved