Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 червня 2014 року до нього звернувся відповідач з проханням позичити гроші у розмірі 43200 грн. для особистих потреб. [PERSON] написав власноручно розписку про те, що зобов'язується повернути вказану суму до 19 серпня 2014 року. Відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. В уточненій позовній заяві від 22 січня 2016 року позивач просить: стягнути з [PERSON] суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, що загалом становить 70321,90 грн.; стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду у розмірі 3000 грн.; а також судові витрати у розмірі 1469 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про розгляд справи за місцем реєстрації, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Як вбачається з оригіналу розписки від 19.06.2014 року [PERSON] взяв у [PERSON] 43200 грн. (сорок три тисячі двісті гривень), які зобов'язується повернути 19.08.2014 року. Згідно із розрахунком заборгованості станом на 22.01.2016 року: 43200х3/365/100=1.849.90 грн. (3% річних); сукупний індекс інфляції становить 1.585 з 09.2014 р. по 12.2015 р., а загалом 1.585х43200+1849.90=70321.90 грн. (а.с.43). Відповідно до ст.ст.\~1046,\~1047 Цивільного кодексу України\~(надалі -\~ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Пунктом1\~статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей\~525\~та\~526 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є невиконання зобовязань особою, якій довіряв позичальник.\~\~ Враховуючи глибину моральних страждань позивача з приводу втрати довіри, суд вважає за достатнє стягнути з відповідача на користь позивача 11000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Згідно ч.2\~ст.31 ЦПК України\~позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково, пред'явити зустрічний позов.\~ На підставі вищенаведеного, дослідивши оригінал розписки та перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає уточнені позовні вимоги станом на 22 січня 2016 року такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті визначений перелік таких витрат. Як вбачається із платіжних документів, позивачем сплачений судовий збір у розмірі: 689,92+243,20+487,20=1420,32 грн. (а.с.9, 25-26), а також наданий чек про сплату за отримання відомостей з реєстру у розмірі 17 грн. (а.с.17), інші витрати є комісією за здійснення оплати, а тому останні не відносяться до судових витрат. Згідно із ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати. Документально підтвердженими є судові витрати у розмірі 1437,32 грн.

Outcome: partial