Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29.06.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №33/12/06-НВсклн, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 43000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік з кінцевим терміном повернення 23.05.2031 року. Позивач свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідно до укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.03.2013 року, ПАТ «Дельта Банк» переходять права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого вони набули права вимоги по Кредитному договору №33/12/06-НВсклн від 29.06.2006 року. Відповідач умови Договору належним чином не виконує, в зв'язку з чим має станом на 28.07.2015 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 711546,41грн., яка складається з наступного: 615620,51 тіло кредиту, 95925,90грн. відсотки. В забезпечення виконання зобов»язань за договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №33/12/101/06-НВсклн від 29.06.2006 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: ? частини домоволодіння №39, що розташоване по вул.. Карла Лібкнехта в м.Дніпропетровська на земельній ділянці площею 533 кв.м. та складається з житлового будинку житловою площею 87,2 кв.м., загальною площею 135,4 кв.м., гаража, сарай, споруди, що належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2006 року за реєстровим номером 892, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №1328373, та земельна ділянка площею 0,0139 га, що розташована на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська по вул..Карла Лібкнехта, буд.39, код ДЗК 1210100000:02:372:0013 (66006046), яка належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.06.2006 року за реєстровим номером 893, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №11328477. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №33/12/06-НВсклн від 29.06.2006 року в сумі 711546,41грн. звернути стягнення на ? частини домоволодіння №39, що розташоване по вул.. Карла Лібкнехта в м.Дніпропетровська на земельній ділянці площею 533 кв.м. та складається з житлового будинку житловою площею 87,2 кв.м., загальною площею 135,4 кв.м., гаража, сарай, споруди, що належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2006 року за реєстровим номером 892, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №1328373, та земельну ділянку площею 0,0139 га, що розташована на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська по вул..Карла Лібкнехта, буд.39, код ДЗК 1210100000:02:372:0013 (66006046), яка належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.06.2006 року за реєстровим номером 893, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №11328477 шляхом визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а у разі відсутності відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення, зазначив? що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29.06.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №33/12/06-НВсклн, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в сумі 43000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік з кінцевим терміном повернення 23.05.2031 року. У відповідності до умов вищезазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в зазначеній сумі, а відповідач в свою чергу, зобов'язався повернути кредит в обумовлений договором строк та на умовах, сплатити обумовлені відсотки. В забезпечення виконання зобов»язань за договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем був укладений договір іпотеки №33/12/101/06-НВсклн від 29.06.2006 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: ? частини домоволодіння №39, що розташоване по вул.. Карла Лібкнехта в м.Дніпропетровська на земельній ділянці площею 533 кв.м. та складається з житлового будинку житловою площею 87,2 кв.м., загальною площею 135,4 кв.м., гаража, сарай, споруди, що належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2006 року за реєстровим номером 892, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №1328373, та земельну ділянку площею 0,0139 га, що розташована на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська по вул..Карла Лібкнехта, буд.39, код ДЗК 1210100000:02:372:0013 (66006046), яка належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.06.2006 року за реєстровим номером 893, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №11328477. Вказаним договором іпотеки передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань за кредитним договором або за договором іпотеки заставодавець зобов»язаний передати предмет іпотеки іпотекодержателю в заклад. В порушення вказаних вимог та умов договору іпотеки відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет іпотеки в заклад банку не передає. Відповідно до укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.03.2013 року, ПАТ «Дельта Банк» переходять права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач набув права вимоги по Кредитному договору №33/12/06-НВсклн від 29.06.2006 року. Встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені договором строки, тому станом на 28.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 711546,41грн., яка складається з наступного: 615620,51грн. тіло кредиту, 95925,90грн. відсотки. В зв»язку з зазначеним банком на адресу відповідача було направлено повідомлення від 19.08.2015 року №31.4-08/83777/15 з вимогою погасити заборгованість та повідомлено про можливе звернення стягнення на предмет іпотеки, яке залишилося без виконання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.1,2 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом та заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Встановлено, що про наявність заборгованості та необхідності в зв»язку з цим звернення стягнення на предмет застави позивач повідомляв відповідача в порядку та у спосіб, передбачений законом, що не спростовано відповідачем. В звязку з викладеним суд вважає за необхідне для погашення заборгованості за кредитним договором у вищезазначеному розмірі звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №33/12/101/06-НВСКЛН від 29.06.2006 року, а саме: ? частини домоволодіння №39, що розташоване по вул.. Карла Лібкнехта в м.Дніпропетровська на земельній ділянці площею 533 кв.м. та складається з житлового будинку житловою площею 87,2 кв.м., загальною площею 135,4 кв.м., гаража, сарай, споруди, що належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.05.2006 року за реєстровим номером 892, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №1328373, та земельну ділянку площею 0,0139 га, що розташована на території Бабушкінського району м.Дніпропетровська по вул..Карла Лібкнехта, буд.39, код ДЗК 1210100000:02:372:0013 (66006046), яка належить відповідачу на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 25.06.2006 року за реєстровим номером 893, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2006 року за №11328477. Що стосується порядку виконання рішення, суд зазначає, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. У ст.3 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» зазначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає в бухгалтерському та (або) податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (буди нараховані) на таку основну суму заборгованості. У цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобовязання (п.2 ч.1 ст.263 ЦК України). Встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян, наданого як забезпечення зобовязань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-58цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи у сукупності зібрані у справі докази та вимоги законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим суд прийшов до висновку, що на дані правовідносини поширюються норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відповідно до вимог ст.217 ЦПК України рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом часу дії вищезазначеного Закону України. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 6890грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved