Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстроване місце проживання відповідача. Однак, відповідач тривалий час за вказаною адресою не проживає. Позивач зазначає, що оспорювана реєстрація місця проживання створює їй перешкоди як власнику у користуванні та розпорядженні нерухомим майном, чим порушуються її права. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник, адвокат Марціновська Д.М. подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу вирішувати без участі позивача та її представника (а.с.68). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.12.2019 року, яке набрало законної сили 13.01.2020 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.03.2020 року ( а.с. 9-11). Згідно з довідкою Печеніжинської селищної ради від 10.02.2021 року за № 203 стверджується, що у вказаному будинку зареєстровано місце проживання: позивача, її сина [PERSON] [INFO] , та її онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Відповідно до акту № 4, складеного начальником відділу соціальної роботи цієї ради Семенович І.І. 13.01.2021 року, місце проживння відповідача зареєстроване за вищезазначеною адресою , однак, він фактично з 2011 року в смт. Печеніжині не проживає (а.с. 19). Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 14.09.2018 року відповідача оголошено в розшук (а.с.16) Відповідно до довідок № 427, 10087, виданими Коломийським відділом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області 11.01.2019 року та 15.07.2019 року відповідно, відповідач перебуває в державному розшуку та на даний час його місце перебування не встановлено (а.с. 17,18). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК Україничлени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Під час вирішення питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності та поважність причин такої відсутності. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням, оскільки він більше року там не проживає тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та,

Outcome: approved