Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] померла мама [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме: земельні ділянки загальною площею 1,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в урочищі «Негівська дорога» та урочище «Негівське» Томашівської сільської ради Калуського району . За життя , 23.02.2010 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого частину земельної ділянки, а саме 0,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться в урочищі «Негівська дорога» , заповіла [PERSON], а частину земельної ділянки , а саме 0,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в урочищі «Негівська дорога» і земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 0,70 га, що знаходиться в урочищі «Негівське» заповіла позивачу [PERSON]. При зверненні позивачем до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на право власності за заповітом на спадкове майно, йому було відмовлено, через розбіжності по батькові спадкодавця : « [PERSON]», «[PERSON]» та в державному акті виявлені виправлення . Тому змушений звернутися в суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали , про що подала суду відповідні заяви та просять справу розглянути у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача,його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мама позивача [PERSON].(а.с. 16). 23.02.2010 року від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, у відповідності до якого частину земельної ділянки, а саме 0,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться в урочищі «Негівська дорога» , спадкодавець заповіла відповідачу - [PERSON], а частину земельної ділянки , а саме 0,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в урочищі «Негівська дорога» і земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , площею 0,70 га, що знаходиться в урочищі «Негівське» заповіла позивачу [PERSON].(а.с.11). Як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ІФ №033221, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №42 , [PERSON] належали земельні ділянки, площею 1,11 га розташована в урочищі «Негівська дорога» Томашівської сільської ради Калуського району та площею 0,70 га в межах згідно з планом , яка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в урочищі «Негівське» Томашівської сільської ради Калуського району (а.с.15). При зверненні позивача до державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини за заповітом , йому було відмовлено, через розбіжності по батькові спадкодавця : « [PERSON]», «[PERSON]» та в державному акті виявлені виправлення (а.с.4). Матеріалами справи, а саме свідоцтвом про смерть , заповітом від 23.02.2010 року , довідкою Томашівської сільської ради № 1348 від 01.10.2012 року встановлено, що спадкодавець по батькові була «[PERSON]» , а при оформленні державного акту на право приватної власності на землю було помилково внесено по батькові «[PERSON]». (а.с.8,11,16,19). Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.12.2013 року №04-5/949 нормативна грошова оцінка земельної ділянки розміром 0,70 га складає 8598,50 грн. (а.с.13) . Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.12.2013 року №04-5/950 нормативна грошова оцінка земельної ділянки розміром 1,11 га складає 13634,76 грн. (а.с.14). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу не заявив поро відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні з"ясовано, що позивач прийняв спадщину, так як звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Відповідачі по справі є спадкоємцем першої черги, однак зазначену спадщину не прийняли, не звернулися з відповідною заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом і в заявах наданих в судове засідання не заперечують проти визнання права власності на зазначене спадкове майно за позивачем по справі. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved