Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом до Березниківської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], про скасування рішення виконавчого комітету Березниківської сільської ради № 41 від 24.04.2008 року, та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.05.2008 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.04.2008 року виконавчим комітетом Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області винесено рішення № 41, яким надано дозвіл на видачу свідоцтва на право власності на імя його покійного батька [PERSON], який помер 04.11.2007 року. Крім того, зазначає, що 08.05.2008 року було видано свідоцтво про право власності на імя його покійного батька та зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно. Посилаючись на те, що Березниківська сільська рада всупереч нормам закону винесла рішення про видачу правовстановлюючих документів на імя померлої особи, тому вважає, що такі документи є недійсними. В звязку з чим просить скасувати рішення виконкому Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області № 41 від 24.04.2008 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок [PERSON] та визнати недійсним свідоцтво про право власності серії САВ № 583924 від 08.05.2008 року на житловий будинок № 374 в с. Березники Свалявського району Закарпатської області на імя померлого [PERSON]. В судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання. Представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в позовній заяві. Вважає, що дані документи, які видані на імя померлого порушують права її довірителя, оскільки можуть поставити під сумнів дійсність свідоцтва про право на спадщину на імя позивача, яке видане на підставі оспорюваних документів, та може постати питання про законність інших правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно на імя позивача. Крім того, подала клопотання про поновлення строків позовної давності, посилаючись на зміни в законодавстві, та вважає, що на момент постановлення рішення та видачі свідоцтва про право власності існувало інше законодавство та були інші строки позовної давності Представник позивача [PERSON] підтримала думку адвоката [PERSON], та просила скасувати зазначене рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Представник Березниківської сільської ради Свалявського району сільський голова [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просить розгляд справу проводити без представника сільської ради. В судових засіданнях, які проводились до цього, зазначила, що позов підставний, адже, вважає, що правовстановлюючі документи як і рішення ради на імя померлого органи місцевого самоврядування не вправі видавати. Зазначила, що така подія була давно, що в той час існувала така практика, в звязку з процедурою оформлення громадянами права власності на будинки, в даному випадку таке свідоцтво видали на імя померлого власника за заявою його сина позивача у справі. Крім того звернула увагу суду, що в даному випадку існує спір між братами щодо батьківського будинку фактично вони між собою не можуть дійти згоди, а таке рішення сільської ради та свідоцтво про право власності на імя померлого ніякі права позивача не порушує, і скасувавши їх спір між братами не вирішиться. В судовому засіданні просила суд в позові відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] в судове засідання не зявився. Його інтереси в судовому засіданні представляла адвокат [PERSON], яка щодо позовних вимог заперечила повністю, вважає позов безпідставний, оскільки рішенням сільської ради та свідоцтвом про право власності на імя покійного батька [PERSON] жодним чином не порушує прав позивача, крім того вважає, що таке рішення прийнято в інтересах позивача, оскільки прийняте за його ж заявою, в якій він просив оформити право власності на покійного батька. Крім того, представник подала заяву про застосування строків позовної давності, оскільки спірні документи датовані 2008 роком, позивачу про таке було достовірно відомо, адже документи видавались за його ж заявою, крім того він дані документи подавав до нотаріальної контори для оформлення спадщини після покійного батька [PERSON] у 2008 році. Клопотання про поновлення строків позовної давності вважає безпідставним, та вважає що задоволенню не підлягає. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, в їх системному звязку з відповідними нормами права доходить наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Березниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області № 41 від 24 квітня 2008 року "Про видачу свідоцтва на право власності» надано дозвіл на видачу свідоцтва на право власності громадянину [PERSON] (за його заявою), на домоволодіння в селі Березники № 374 за померлим батьком [PERSON], який помер 04 листопада 2007 року. \~ З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ГР № 757591, виданого відділом ЗАГС Переславського району Ярославської області Російської Федерації 06.11.2007 року, встановлено, що [PERSON], громадянин України, [INFO], житель [INFO], помер 04.11.2007 року. Згідно з копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 583924 від 08.05.2008 року встановлено що власником житлового будинку № 374 в с. Березники Свалявського району зазначений [PERSON], свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету № 41 від 24.04.2008 року. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КУП «Свалявське РБТІ» № 18745264 від 08.05.2008 року право власності на зазначений будинок зареєстровано за реєстраційним номером 23170768. З досліджених копій матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], встановлено, що [PERSON], який помер 04.11.2007 року є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ФМ № 333964 від 26.10.1972 року). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 83357025 від 24.03.2017 року, встановлено, що за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 23170768 зареєстровано будинок № 374 в с. Березники Свалявського району 08.05.2008 року на імя [PERSON] та зазначено, що особа померла, підстава виникнення права власності свідоцтво про право власності серії САВ № 583924 видане 08.05.2008 року Березниківською сільською радою. \~\~Таким чином, в судовому засіданні доведено факт оформлення права приватної власності на житловий будинок № 374 в с. Березники на імя [PERSON], який помер 04.11.2007 року, шляхом прийняття рішення виконкомом Березниківської сільської ради 24.04.2008 року № 41 та видачею свідоцтва на право власності серії САВ № 583924 від 08.05.2008 року. В межах даного позову та в межах розгляду даної справи про сам факт належності нерухомого майна покійному та саме право власності щодо даного нерухомого майна (житлового будинку № 374 в с. Березники) покійного чи позивача ніким не оспорювались та вимоги про таке не заявлялись, тому підстави набуття права власності на обєкт нерухомого майна та спадкові права щодо даного майна судом в межах даної справи не встановлювались. Нормами цивільного законодавства встановлено, що дієздатність, як і правоздатність, припиняється з настанням смерті фізичної особи (ч. 4\~ст. 25 ЦК України). Рішенням виконавчого комітету Березниківської сільської ради № 41 від 24 квітня 2008 року право власності на будинок 374 в с. Березники\~\~визнано за померлим [PERSON] На підставі вказаного рішення 08.05.2008 року Березниківською сільською радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: будинок № 374 в с. Березники Свалявського району, власником якого вказаний померлий [PERSON]. Здатність мати цивільні права, зокрема право власності на нерухоме майно, є невіддільним від самої особи і не може виникати після її смерті. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Крім того, згідно ч.1\~ст. 393 ЦК України\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ч. 10\~ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності\~Конституції\~або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Судом зясовано на підставі досліджених письмових доказів, що рішення виконавчого комітету Березниківської сільської ради № 41 від 24 квітня 2008 року було прийнято всупереч ст.ст.\~25,\~346 ЦК України, оскільки померла особа не здатна мати цивільні права та обовязки, а існуючі права та обовязки припиняються у момент смерті фізичної особи. Таким чином, зазначене вище рішення виконкому, яким встановлено право власності особи після її смерті, не ґрунтується на законі та видане з порушенням\~ст.25 ЦК України, тому таке є незаконним, та позов в цій частині є підставним. Оскільки свідоцтво про право власності на ім'я померлого [PERSON], видане на підставі незаконного рішення виконкому тому позов в частині визнання недійсним такого свідоцтва також є підставним. Разом з тим, до суду надійшли заяви учасників щодо застосування наслідків позовної давності у звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки про оскаржуване рішення виконавчого комітету Березниківської сільської ради № 41 від 24.04.2008 року\~позивачу\~було відомо, так як саме ним було подано відповідну заяву до виконавчого комітету так і про саме свідоцтво про право власності на імя покійного, адже він самостійно вчиняв дії щодо його оформлення та реєстрації права власності на імя батька. Крім того, використовуючи зазначені рішення та свідоцтво, звернувся 17.06.2008 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після покійного батька та 17 червня 2008 року на імя позивача було оформлено свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок № 374 в с. Березники. Тобто з цього часу він знав про таке рішення і таке свідоцтво, однак не вживав заходів щодо усунення таких порушень в межах строку позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України встановлена у три роки, та позов пред'явлено тільки в липні 2017 року, тобто з пропуском позовної давності (три роки), а клопотання про поновлення такого є безпідставним, оскільки підлягає застосуванню загальна позовна давність у три роки, а не спеціальна. \~\~ \~\~Відповідно до\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Як слідує з матеріалів справи, представником третьої особи адвокатом [PERSON] до ухвалення рішення, в запереченнях щодо позову від 28.09.2017 року заявлено вимогу про застосування строку позовної давності (арк. 86-89), крім того такі заяви були зроблені в судових засіданнях самою [PERSON] та представником відповідача головою Березниківської сільської ради (журнал судового засідання від 15.11.2017 року пункт журналу 60). Отже, суд доходить висновку, що позивачеві [PERSON] достовірно було відомо про оспорювані рішення та свідоцтво щонайпізніше 17.06.2008 року, при тому що з позовом про їх визнання недійсними він звернувся лише в липні 2017 року. Також в судовому засіданні встановлено, що\~\~[PERSON] було відомо про існування такого рішення і свідоцтва та він їх не оспорював, а використовував їх для оформлення спадкових прав на своє імя. З врахуванням викладеного, встановлено, що позивачем [PERSON] було без поважних причин пропущено строки позовної давності при оспорюванні рішення від 24.04.2008 року та свідоцтва від 08.05.2008 року, а відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, що є\~\~підставою для відмови у позові. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих\~Конституцією України\~прав і свобод людини та здійснення проголошеного\~Основним Законом України\~принципу верховенства права (п. 2\~Постанов,\~\~Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009,\~\~№ 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Заявлене клопотання про поновлення строків позовної давності у звязку з необізнаністю з нормами законодавства є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки до спірних правовідносин застосовується загальний строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України, до якої зміни не вносились з часу прийняття Цивільного Кодексу України з 16.01.2003 року, а частина 1 статті 268 ЦК України - з виключеним пунктом 4 - діє з 20.12.2011 року. Беручи до уваги вищенаведене, необґрунтоване поновлення строків позовної давності буде порушувати законні права та інтереси відповідача та інших учасників справи, що є недопустимим. У зв'язку з наведеним слід, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у зв'язку із спливом строку позовної давності. На підставі\~ст.ст.16,\~21,\~25,\~256,\~257,\~261,\~267\~ЦК України, Конституції України, \~ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: dismissed