Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з заявою, в якій просив оголосити [PERSON] , [INFO] , померлою. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що його бабуся [PERSON] зареєстрована з ним. У 2012 році вона поїхала до своїх знайомих. Не залишили контактних даних свого місцеперебування і на зв`язок не виходила. Протягом цих років вона ні з ким зі своїх родичів не контактувала. Багато років бабуся хворіла на цукровий діабет, приймали ліки від серця та підвищеного тиску. Зазначив, що він сплачує комунальні послуги за двох, та йому необхідно зняти з реєстрації бабусю, тому він звернувся до суду з заявою. Заявник у судовому засідання заяву підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що в 2012 році бабуся по закордонному паспорту виїхала до Абхазії, де в неї була квартира і родичі. Останні відомості про бабусю були в грудні 2014 року, коли її приятелька в телефонній розмові повідомила про смерть бабусі, однак документів щодо цих обставин він не має, зв`язку з Абхазією наразі не встановлено. Представник заінтересованої особи Індустріально-Немишлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про оголошення фізичної особи померлою у відповідності до ст. 308 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є наймачем двокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] з складом сім`ї 2 особи: [PERSON] -наймач, [PERSON] - бабуся. Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник зазначив, що оскільки бабуся зареєстрована у його квартирі, він сплачує комунальні послуги за обох. На запит суду начальник Індустріального ВП ГУП в Харківській області повідомив, що згідно автоматизованої системи «Армор» щодо розшуку [PERSON] , [INFO] , заяв та повідомлень не надходило. На виконання ухвали суду від 30.09.2020 року про витребування інформації, КНП «Міська поліклініка №18» ХМР повідомила, що надати інформацію відносно звернень за медичною допомогою [PERSON] немає можливості у зв`язку із відсутністю первинної медичної облікової документації "Медичної карти амбулаторного хворого« оформленої на її ім`я. Декларацію про вибір лікаря, [PERSON] з жодним лікарем-терапевтом КНП «МП №18» ХМР не укладалось. Також зазначили, що відповідно до інформації, яка міститься в статистично0облікових базах даний, надання медичних послуг протягом 201602020 року означеній громадянці не зафіксовано. ГУ ПФУ в Харківській області на виконання зазначеної ухвали суду повідомили, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 01.01.2020 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 до теперішнього часу, отримує пенсію до теперішнього часу у розмірі 2979,36 грн. через банківську установу, останнє звернення [PERSON] було 23.05.2020 року із заявою про призначення доплати як учасника війни, відповідно до якої вона зазначала адресу проживання [ADDRESS] , відповідно до матеріалів пенсійної справи остання отримує пенсію в АТ «Ощадбанку». Як вбачається з відповіді на ухвалу суду від 06.11.2020 року АТ «Державний ощадний банк України» повідомив, що в ТВБВ №10020/0256 на ім`я [PERSON] відкрито поточний картковий рахунок в гривні. На даний час картка знаходиться у статусі - закрита. Станом на 02.12.2020 року залишок грошових коштів на рахунку становить 98206,88 грн. З відповіді ДОП СП ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області на заяву [PERSON] щодо встановлення місця знаходження його бабусі [PERSON] , вбачається що останній звернувся до поліції у зв`язку з оформленням документів на квартиру за адресою [ADDRESS] . В пошуках бабусі не заінтересований, на протязі десяти років з нею стосунків не підтримував. На скільки йому відомо, то остання виїхала до Абхазії. Під час подальшої перевірки встановити місцезнаходження останньої н виявилось можливим. У судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що він є батьком заявника. [PERSON] є його тещею. 05.08.2012 року він її особисто проводжав на залізничний вокзал до м.Сухумі. В неї в м.Сухумі була однокімнатна квартира, там був захований її чоловік, були знайомі, родичі. Вона раз в півроку приїзджала до м.Харкова за пенсію. В останнє приїхала десь в кінці липня 2012 року і поїхала назад 05.08.2012 року і з того часу вже не приїзджала. Навіть останнього разу виїхала з супутницею [PERSON] так як погано себе почувала. Надала довіреність на отримання пенсії онуку і він пересилав їй пенсію. Спілкувалися телефоном. Він відправляв пенсію у м. Сухумі на ім`я [PERSON] . Він спілкувався з [PERSON] десь у грудні 2014 році, і вона повідомила, що поховала бабусю. Зазначив, що у [PERSON] у м. Сухумі була однокімнатна квартира. Квартира їм була не потрібна, тому бабуся зазначала, що перепише квартиру на [PERSON] , оскільки вона за нею доглядає. [PERSON] пообіцяла направити документи про смерть [PERSON] для зняття з реєстрації, однак своєї обіцянки не виконанала, дозвонитися їй стало неможливо. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка заявника. З [PERSON] вона знайома все життя. З літа 2012 року [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] . З цього часу вона її не бачила. Згідно з ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам надано розяснення про те, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та неупередженому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved