Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Новгород-Сіверська районна державна адміністрація звернулася до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що батько дитини проживає окремо від дружини та доньки, власного житла не має, безробітний, не приймає участі у вихованні доньки та догляді за нею, не забезпечує дитину продуктами харчування, одягом, шкільним приладдям та іншими необхідними речами, навчанням та здоров'ям не цікавиться. Мати дитини зловживає спиртними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, недостатньо уваги приділяла донці та догляду за нею, державну соціальну допомогу на дитину використовувала нераціонально. З нею неодноразово проводилась робота про створення належним умов утримання та виховання дитини, про що свідчать акти обстеження умов проживання, рішення виконавчого комітету Дігтярівської сільської ради Новгород -Сіверського району Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, проте вжиті заходи позитивних результатів не дали, в результаті чого виконавчий комітет Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, прийняв рішення №13 від 03.04.2017 року «Про негайне відібрання дитини від батьків.» В зв'язку з чим просять суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнути з них аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12. 2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь особи, в сім'ю якої буде влаштована дитина, або закладу чи установи, де перебуватиме дитина. В судовому засіданні представник Новгород-Сіверської районної державної адміністрації [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що дійсно вона почала зловживати спиртними напоями, належної уваги дитині не приділяла, ніде не працює та власного житла не має, про те просила дати їй останній шанс для виправлення та не позбавляти батьквських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надавши письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував про ти їх задоволення. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилась надавши заяву в якій просила справу розгляну без участі представника та позовні вимоги задовольнити. Представник Новгород-Сіверського центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем тривалий час проводилась профілактична робота, її неодноразово попереджали, надавали можливість виправитись, всіляко допомагали, але позитивних висновків відповідач для себе не зробила. Дитина находиться в лікарні, мати її не відвідує, дитині більше десяти років про те в її відсутні деякі особисті речі та відповідно одяг, відповідачці судом вже давалась можливість виправити ситуацію та сама дитина не хоче повертатись в те середовище з якого її було вилучено, тому в інтересах малолітньої дитини, відповідачку слід звільнити від обов'язків опікуна. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайніми заходом впливу, у разі ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, коли має місце, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідного для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти… В силу ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) є хронічними алкоголіками або наркоманами. У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ч. 2 ст. 166 СК України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від сплати аліментів. Нормами ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти... З узагальнення практики Верховного Суду України розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року вбачається, що «… якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником.» В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO], проживають окремо. Батько дитини про свою дитину взагалі не піклується, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не дбає про її духовний та фізичний розвиток. Мати дитини власного житла не має, ніде не працює, проживає у співмешканця де постійно сімейні сварки та конфлікти на грунті вживання спиртних напоїв, що несе загрозу для життя та здоров'я дитини, будь яких належних умов для проживання дитини не створює, державну допомогу на дитину використовує нераціонально. Неодноразово виносились попередження про недопущення насильства по відношенню до дітей. Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виконавчий комітет Дігтярівської сільської ради Новгород -Сіверського району Чернігівської області прийняв рішення від 14 листопада 2017 року №34 про негайне відібрання дитини та надав згоду на позбавлення [PERSON] та [PERSON] відносно їх дитини [PERSON] Враховуючи інтереси дитини, а також те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини [PERSON] Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідачі є особами працездатними, здатними надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, то суд вважає, що з відповідачів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з кожного, що буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судові витрати слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved