Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про позбавлення права користування жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 23.11.2018 року між позивачем [PERSON] та АТ „Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Після укладення вказаного договору позивач дізнався, що в даній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON] з 6.11.2015 року. 5.12.2018 року позивач направив відповідачу на адресу: [ADDRESS] вимогу про виселення та зняття з реєстраційного обліку квартири, хоча фактично відповідач в спірній квартирі не проживає, але її реєстрація в квартирі обмежує права позивача. 26.03.2019 року позивач звернувся з заявою про зняття відповідача з реєстраційного обліку в квартирі до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, однак йому було відмовлено на підставі відсутності судового рішення. За таких обставин проситьвизнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що відповідачка [PERSON] на законних підставах користується спірною квартирою, а зараз оскаржується у судовому порядку державна реєстрація права власності за позивачем на даний об`єкт нерухомого майна. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ч.4, ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року" ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначає ч.1, ст.321 ЖК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавленийцього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Як передбачено ч.1; 3, ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Як регламентовано ч.1, ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як встановлено у судовому засіданні, 23.11.2018 року між позивачем [PERSON] та АТ „Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савельєвим А.Ю. і зареєстрований у реєстрі за №2356 (а.с.7-8). 23.11.2018 року о 15-34 годин тим же приватним нотаріусом була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.9-10). На день розгляду даної справи вказаний правочин не скасований, не визнаний судом недійсним. На день звернення до суду в спірній квартирі зареєстрованою є одна особа [INFO] з 6.11.2015 року (а.с.11). Після отримання даного позову [PERSON] суд здійснив запит до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації і отримав відповідь від 4.06.2019 року, що зареєстрованою в спірній квартирі є відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Згідно ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.12.2020 року в задоволенні позову [PERSON] до АТ „Дельта Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А.В., 3-тя особа: [PERSON] про визнання рішення незаконним, скасування рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] було відмовлено (а.с.110-113). Дане рішення набрало законної сили 18.01.2021 року (а.с.113). Таким чином, викладені обставини у вказаному процесуальному документі суду першої інстанції не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи в порядку ч.4, ст.82 ЦПК України. За приписамич.1, ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як наголошує ч.1, ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч.3, ст.12; ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.2, ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом довідки ОСББ „Урлівська, 23-В" від 12.05.2021 року в квартирі [ADDRESS] проживає одна особа [PERSON] (а.с.114). Дана інформація співпадає з поясненнями позивача у судовому засіданні, що відповідач в спірній квартирі не проживає. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки позивач [PERSON] на законних підставах набув право власності на квартиру [ADDRESS] і на день звернення до суду є власником даної квартири, а відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі і не користується нею, а її реєстрація місця проживання в ній перешкоджає позивачу у здійсненні своїх конституційних прав, тому відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , таким чином задовольнивши позов у повному обсязі. Згідно ст.133; 141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 784 грн. 08 коп. судових витрат, сплачених останнім при зверненні до суду.

Outcome: approved