Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що з 08.05.2007 р. між позивачем [PERSON] - та [PERSON] - було розірвано шлюб, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. З 2005 року. Відповідач залишив позивача з дитиною та проживає окремо. Від цього шлюбу вона виховує доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та проживає з нею. Після розірвання шлюбу їх спільна донька залишилася проживати разом мамою та знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Позивач має хороші житлово-побутові умови, позивач повністю утримую дитину, займається її вихованням, допомогу у вихованні доньки їй надають її батьки. Позивачем створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2008 року відповідно до виконавчого листа № 2-3829 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з листопада 2008 року до повноліття дитини. Жодного разу з 2008 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Заборгованість за аліменти на даний час складає 59 342.95 грн. Відповідач після розірвання шлюбу постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, взагалі не цікавиться її долею, життям, не відвідував доньку вдома, в дитячому садочку та в школі. Жодної участі відповідач у вихованні доньки не бере та не має бажання з нею бачитись. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Грошові кошти на життєво важливі потреби дитини відповідач не надавав та не надає по даний час. Нехтуванням батьківськими обов'язками з боку батька, на її думу принижує гідність та честь дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Враховуючи вищевикладене просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], громадянина України, щодо дитини [PERSON],[INFO] в зв'язку із ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивач подала до суду письмову заяву згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Письмових заперечень до суду не направив. Служба у справах дітей та сім"ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області направила до суду лист, згідно якого, служба просила вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства та просила розглядати справу за відсутності їх представника. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положеннямст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, 08.05.2007 р. між позивачем [PERSON] - та [PERSON] - було розірвано шлюб, про що було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. З 2005 року. Відповідач залишив позивача з дитиною та проживає окремо. Від цього шлюбу вона виховує доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні та проживає з нею. Після розірвання шлюбу їх спільна донька залишилася проживати разом мамою та знаходиться на повному її матеріальному утриманні. Позивач має хороші житлово-побутові умови, позивач повністю утримує дитину, займається її вихованням, допомогу у вихованні доньки їй надають її батьки. Позивачем створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2008 року відповідно до виконавчого листа № 2-3829 з Відповідача на користь Позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з листопада 2008 року до повноліття дитини. Жодного разу з 2008 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Заборгованість за аліменти на даний час складає 59 342.95 грн. Відповідач після розірвання шлюбу постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, взагалі не цікавиться її долею, життям, не відвідував доньку вдома, в дитячому садочку та в школі. Жодної участі Відповідач у вихованні доньки не бере та не має бажання з нею бачитись. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Грошові кошти на життєво важливі потреби дитини Відповідач не надавав та не надає по даний час. Нехтуванням батьківськими обов'язками з боку батька, на її думу принижує гідність та честь дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. Відповідно до висновку Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адмінітсрації в особі органу опіки та піклуванн державної адміністрації від 27.02.2017 р. № р137400.3513.2, вбачається що з моменту розірвання шлюбу батько з дитиною не проживає, зі слів матері, не бере участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини. На даний час донька разом з матір'ю проживає за адресою: [ADDRESS]. При проведенні обстеження житлово-побутових умов проживання дитини встановлено, що для [PERSON], [INFO] створені належні умови для проживання, відпочинку та розвитку. Згідно висновку Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адмінітсрації в особі органу опіки та піклуванн державної адміністрації від 27.02.2017 р. № р137400.3513.2, останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що відповідач по справі підлягає позбавленню батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] він ухиляється від виховання дитини, та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню доньки, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.84, 141, 164, 167, Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved