Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

На розгляд суду пред'явлено вказану заяву, в якій [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS] в поряду спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є сином [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]. Позивачем успадковане нерухоме майно, - після смерті батька в виді 1/2 частки, після смерті матері в виді 1/4 частки домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], співвласником будинку (решта 1/4 частка) є [PERSON] На теперішній час позивач має намір здійснити продаж належної частки житлового будинку, однак наявні певні об'єктивні перешкоди для відчуження нерухомості. Так, в здійсненні державної реєстрації прав позивача на 1/2 частку житлового будинку, яка належна на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 1991 року відмовлено, оскільки у вказаному судовому рішенні чітко не зазначено повні дані позивача (прізвище, по-батькове, а лише ім'я), що позбавляє його ідентифікувати як особу, за якою визнано право власності. За захистом оспорюваних прав [PERSON] звернувся до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, правом подати письмовий відзив на позовну заяву не скористалась, адресувала суду заяву про визнання заявлених [PERSON] вимог та відсутності заперечень проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] народжений [INFO] в зареєстрованому шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дані факти підтверджено свідоцтвом про народження серійний номер [NUMBER], свідоцтвом про укладення шлюбу серійний номер [NUMBER] - а.с. 5). [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 6). Розділ спадщини, відкритої після смерті [PERSON] проведено в судовому порядку. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 1991 року по справі № 2-605/91 затверджено мирову угоду, укладену між спадкоємцями померлого [PERSON], - синами [PERSON], [PERSON] та дружиною [PERSON], діючої у власних інтересах та інтересах неповнолітнього, на той час, сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до резолютивної частини ухвали суду від 22.04.1991 року визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно реєстраційного посвідчення, виданого 24 липня 1991 року Бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], [PERSON], р/р № 3049 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 7). Відповідно до пп. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року, таким чином спадкування після смерті [PERSON] здійснено за ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час смерті спадкодавця. [PERSON] за життя не скористалася наданим статтею 534 ЦК України (в редакції 1963 року), правом на залишення заповіту, тому спадкування після її смерті здійснено за законом. Статтями 529, 530 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено дві черги спадкоємців за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти - син [PERSON] та донька [PERSON], - сторони по даній справі. Спадщину позивачем та відповідачем прийнято згідно п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакціїї 1963 року). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2008 року, р/р № 2-3095 спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна після смерті [PERSON] є її донька [PERSON]; спадкове майно складається з 1/2 частки будинку [ADDRESS] Донецької області (а.с. 10). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21033452, виданого 25.11.2008 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації - [PERSON] є власником 1/4 частки будинку [ADDRESS] Донецької області (зворотній бік а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2008 року, р/р № 2-3099 спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна після смерті [PERSON] є її син [PERSON]; спадкове майно складається з 1/2 частки будинку [ADDRESS] Донецької області (а.с. 11). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21033351, виданого 25.11.2008 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації [PERSON] є власником 1/4 частки будинку [ADDRESS] Донецької області (зворотній бік а.с. 11). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 14.05.2009 року [PERSON] є власником 3/4 частки земельної ділянки площею 0,0706 гектарів, розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с. 13). Право власності на земельну ділянку зареєстровано ДП «ЦДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що 04.07.2018 року сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403462832018 (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV від 1 липня 2004 року право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. З дотриманням цих правових норм позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ Донецької області з заявою про державну реєстрацію прав власності на 1/2 частки на житловий будинок [ADDRESS], належну на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.1991 року по справі 2-605/91. Рішенням державного реєстратору прав на нерухоме майно Центра надання адміністративних послуг м. Покровськ № 42740381 від 29.08.2018 року відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку за [PERSON], оскільки з ухвали суду від 22.04.1991 року, яку зведено до такого змісту: «провести поділ домоволодіння [ADDRESS], визнав право власності на весь будинок за [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]», - не дає можливості ідентифікувати позивача [PERSON] як зазначену особу в ухвалі суду (а.с. 16). Позивач [PERSON] в вересні 2018 року звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з заявою про внесення виправлення в ухвалу суду від 22.04.1991 року по справі № 2-605/91, а саме в резолютивній частині вказати про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 вересня 2018 року з задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки відмовлено (а.с. 22). Сукупність вищевказаних обставин свідчить, що позивач [PERSON], будучи титульним власником спірної 1/2 частки на житловий будинок [ADDRESS], права якого не оспорюються, не заперечуються, та визнаються іншими особами, - змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За дослідженням доказів по справі суд прийшов до висновку, що [PERSON] в силу ст. 316 ЦК України, має право на спадкове майно після смерті батька, яке ним правомірно отримано у відповідності до ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), наразі здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що визнання за [PERSON] права власності на домоволодіння не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 316, 328 ЦК України, ст. ст. 529, 535, 549 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved