Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

в листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, поданою в його інтересах адвокатом Вуїв О.В., про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, в якій вказував, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Євпаторія, померла його баба - [PERSON] . Факт її смерті було посвідчено недійсним документом (свідоцтвом про смерть, виданим незаконним органом на тимчасово окупованій території). В той же час у зв`язку з відсутністю у [PERSON] передбачених законом документів про смерть [PERSON] , Вознесенським міськрайонним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) йому було відмовлено в реєстрації факту смерті баби. Враховуючи наведене, заявник [PERSON] просив про встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території в судовому порядку. В судовому засіданні представник заявника адвокат Вуїв О.В. заяву про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи - Вознесенського міськрайонного відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, оскільки матеріали містять достатньо відомостей для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, що передбачено п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Так, за правилами ч.ч. 1,2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст.ст. 1,4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. На тимчасово окупованій території на строк дії вказаного закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є внуком [PERSON] (мала зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ). Остання померла [INFO] в м. Євпаторія. Факт її смерті було посвідчено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 30.11.2018 року Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Згідно ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (ч.1 ст. 17 вказаного Закону). Так, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою (п.1 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Таким документом, зокрема, є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за № 1150/13024. Проте, заявник позбавлений можливості отримати належні документи, необхідні для реєстрації смерті [PERSON] . В зв`язку з цим факт смерті [PERSON] не може бути зареєстрований в органах ДРАЦС. Водночас, враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України (роз`яснення надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»). Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. За встановлених обставин заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК рішення суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved