Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Заявник звернувся до суду із даною заявою, посилаючись на те, що до недавнього часу він проживав в м. Брянка Луганської області, проте змушений був переїхати проживати в місто Ірпінь. Його мати [PERSON], [INFO] року народження ([ADDRESS]) померла [INFO] року реанімаційному відділенні ЦМЛ м. Брянка Луганської області. Однак зареєструвати її смерть у встановленому законом порядку він не може. Після переїзду до м. Ірпінь він звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану міста Ірпінь Головного територіального управління юстиції у Київській області для того, щоб зареєструвати смерть матері, однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подав свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 3.01.2016 року № 36, видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області. У зв"язку із цим він не може зареєструвати смерть матері та реалізувати спадкові права. В зв'язку з вище викладеним, заявник просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO] ([ADDRESS]) , яка померла [INFO] року та проживала по день смерті за адресою [ADDRESS]. Заявник надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності, заяву підтримує, звукозапис не проводити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника заявника, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорту серії [NUMBER], виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 30 травня 1996 року [PERSON] народилася [INFO] року в селі Орлово-Медвежьє Краснозоренського району Орловської області та була зареєстрована в [ADDRESS]. Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області 13 січня 2016 року [PERSON], померла [INFO] року у віці 75 років, про що 13 січня 2016 року складено відповідний актовий запис № 36, місце смерті місто Брянка Луганської області, Україна. Заявник є сином померлої [PERSON], встановлення факту смерті йому необхідно для реалізації його спадкових прав. Заявник звертався до Ірпінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про проведення державної реєстрації смерті [PERSON], однак отримав відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 13.12.2017 року № 2529/16.28-37, в якій заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті особи пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У відповідності до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Заявник звертаючись до суду із даною заявою, просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO] ([ADDRESS]), яка померла [INFO] року та проживала по день смерті за адресою [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, а також, виходячи із положень ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що існують підстави для встановлення факту, що [PERSON], [INFO], місце народження [ADDRESS] померла [INFO] року у віці 75 років, місце смерті Україна, Луганська область, м. Брянка, у зв'язку із чим суд задовольняє дану заяву. На підставі ст. ст. 7, 8, 12, 258, 259, 261, 263-265, 268, 273, 315, 317, 319 ЦПК України, суд

Outcome: approved