Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача, в якій просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] за рішенням Апеляційного суду м. Києва на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] та встановити в твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], проте, згідно з уточненнями від 20.05.2014р. (а.с.29, 30) просив стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], а також просив звільнити його, позивача, на 50% від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 9848 грн. 37 коп. В обгрунтування вимог заяви позивач зазначив наступне. Розмір вказаних аліментів був визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року з урахуванням змін, які внесені Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно з якими було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Проте, матеріальний стан позивача значно змінився, оскільки з 10 грудня 2013 року він був звільнений з роботи у ПрАТ «Боровицьке» у зв»язку із закінченням терміну дії договору, і на даний час він є безробітним та отримує допомогу по безробіттю, розмір якої складає по 936 грн. 64 коп. на місяць (за січень та лютий 2014 року), при цьому інших доходів він не має. Посилається на відсутність у нього у власності рухомого та нерухомого майна. А також просив звільнити його, позивача, на 50% від сплати заборгованості по аліментам на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 9848 грн. 37 коп., фактично не посилаючись на норми діючого законодавства. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та їх обгрунтування, просив позов задовольнити. Представник відповідача вважала, що позов не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставним. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проаналізувавши наведені дані, письмові заперечення проти позову представника відповідача (з копією довідки щодо стану здоров»я [PERSON], в якій відсутні дані проте, що вказана дитина є інвалідом), а також всі інші матеріали справи, зокрема копії: рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.17-19); трудової книжки позивача; а також розрахунок заборгованості позивача по аліментам, наданий ВДВС Чигиринського РУЮ (а.с.14, 15), довідки щодо доходів позивача та щодо відсутності у нього земельної ділянки (а.с.11, 12, 16), суд встановив, наступні факти та відповідні ним правовідносини. Розмір аліментів був визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року з урахуванням змін, які внесені Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно з якими було визначено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Проте, матеріальний стан позивача значно змінився, оскільки з 10 грудня 2013 року він був звільнений з роботи у ПрАТ «Боровицьке» у зв»язку із закінченням терміну дії договору, і на даний час він є безробітним та отримує допомогу по безробіттю, розмір якої складає по 936 грн. 64 коп. на місяць (за січень та лютий 2014 року), при цьому інших доходів він не має. Відповідно до положень ст.192 Сімейного Кодексу України; розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, зокрема, можуть бути присуджені у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є рівні у своїх правах. На підставі викладеного, враховуючи вищенаведені обставини щодо зміни стану позивача, розмір прожиткового мінімуму як для дитини відповідного віку так і для позивача, наявність обов"язку щодо утримання вказаної дитини у обох батьків, а також враховуючи вищевказаний розмір доходу позивача, суд вважає, що розмір аліментів в сумі 468 грн. 32 коп., щомісячно, є належним. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, і доводи сторони відповідача та надані нею документи, не спростовують такого висновку суду, а саме належить: розмір аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 березня 2012 року з урахуванням змін, які внесені Рішенням Апеляційного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно з якими вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, - зменшити, встановивши у розмірі 468 грн. 32 коп. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття [PERSON], [INFO]. В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити як у необгрунтованих, безпідставних та недоведених. Так, всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, позивач огульно посилається на відсутність у нього у власності рухомого та нерухомого майна, проте, довідка Бобровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 05.02.2014 року щодо відсутності у нього власного житла, земельної ділянки та підсобного господарства в межах лише відповідної адміністративної території не є належним та достатнім доказом відсутності у власності позивача рухомого та нерухомого майна. Відповідно до ст.88 ЦПК України належить: судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. стягнути на користь [PERSON] з [PERSON]; решту судового збору зарахувати в доход держави.

Outcome: partial