Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить зняти (скасувати) арешт та заборону на відчуження з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , належна [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 10753 від 29.09.2006 р., накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції АА № 505213 від 23.10.2007 року. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є спадкоємцем після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . При юридичному оформленні спадкових справ у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку квартири [ADDRESS] - відмовлено з причини накладеного на нерухоме майно арешту. Таку заборону відчуження накладено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Покровського міськрайонного управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 505213, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-4967, виданого 30.11.2004 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Вказане виконавче провадження закінчено постановою державного виконавця від 10.05.2011 року, при цьому, в порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), - не вирішено питання про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За захистом оспорюваних прав, - [PERSON] звернулася до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, суду, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, суду, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, адресовано заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідач Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, правом подачі відзиву не скористався, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника, по справі ухвалити рішення на розсуд суду. Третьою особою без самостійних вимог на предмет позову [PERSON] письмових пояснень по суті позову, в порядку ст. 193 ЦПК України, - не надано, виклик в судове засідання проігноровано, причини неявки не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, громадянка України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта - а.с. 16). [PERSON] є матір"ю [PERSON] , родинні відносини документально підтверджено: - згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження № 00013671264 - матір`ю [PERSON] вказано [PERSON] (а.с. 10); - згідно свідоцтва про одруження серійний номер [NUMBER] засвідчено зміну прізвища матері [PERSON] з дошлюбного « [PERSON] » на прізвище за чоловіком « [PERSON] » (а.с. 12); - згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серійний номер [NUMBER] - дошлюбне прізвище матері [PERSON] відновлено на « [PERSON] » (а.с. 14); - згідно свідоцтва про укладення шлюбу серійний номер [NUMBER] - засвідчено зміну прізвища матері [PERSON] з дошлюбного « [PERSON] » на прізвище за чоловіком « [PERSON] » (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 9), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить нерухоме майно, а саме - 1/3 частка квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло № 10753 , видане комунальним підприємством «Управління міського господарства» - квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 4). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12381708 від 03.11.2006 року - співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках, по 1/3 кожному, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 5). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є - його матір [PERSON] , позивач по даній справі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] ; 15.04.2014 року заведено спадкову справу № 37/2014 (підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі - а.с. 8). Згідно змісту розглядуваної позовної заяви - приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Так, при перевірці відсутності заборони або арешту спадкового майна згідно п. 4.15, п. 4.17 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року, - виявлено арешт нерухомого майна. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем [PERSON] в судовому порядку заявлено вимогу зняття арешту з нерухомого майна, яке входить до складу спадщини після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , належну за життя [PERSON] накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження. Згідно Інформаційної довідки № 144298904 від 07.11.2018 року з Державного ресєтру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - 30.10.2007 року за № 5929904 Першою покровською державною нотаріальною конторою накладено арешт на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , власник - [PERSON] , підстава обтяження - постанова відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції АА № 505213 від 23.10.2007 року (а.с. 6 - 7). Згідно листа Покровського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області № 1418-29/2197 від 17.01.2019 року - на примусовому виконанні перебували виконавчі документи відносно боржника [PERSON] : - виконавчий лист № 1-263, виданий 11.07.2007 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про конфіскацію в дохід держави 120,00 гривень; державним виконавцем 07.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»; - виконавчий лист № 2-4967, виданий 30.11.2004 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу; державним виконавцем 10.05.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовано до ВДВС Селилівського МУЮ для виконання, в зв`язку з тим, що боржник мешкав у с. Остре, з зазначенням нарахувати заборгованість з 01.03.2006 року (а.с. 21). За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про накладення арешту від 30.10.2007 р.) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.05.2011 р.) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Разом з тим, при закінченні виконавчого провадження арешт, накладений на нерухоме майно боржника [PERSON] - державним виконавцем не скасовано. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , тому спірна 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні позивачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача [PERSON] , що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд, з підставі вищевикладеного, з урахуванням вказаних правових норм, - приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зняття арешту зі спадкового майна. Ухвалюючи по справі таке рішення, - суд також враховує, що арешт на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] накладено з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] Відомостей не наявність заборгованості зі сплати аліментів суду не надано. За переконанням суду, в такий спосіб захисту прав позивача як зняття арешту майнові інтереси [PERSON] об`єктивно не можуть бути порушені. Так, згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, існує відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця, тому, у разі виникнення необхідності, - [PERSON] не обмежена в стягненні наявної заборгованості спадкодавця [PERSON] за рахунок часткової відповідальності спадкоємця в межах вартості спадкового майна. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1297 ЦК України, ст. ст. 40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved