Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. 25.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до змісту якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 4 400,00 грн., та зобов'язався повернути їх не пізніше 10 грудня 2015 року. 09.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до змісту якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., та зобов'язався повернути їх не пізніше 28 грудня 2015 року. Таким чином, у відповідача виникли боргові зобов'язання перед позивачем. У встановлений строк своїх зобов'язань відповідач не виконав, грошові кошти, які зобов'язалася повернути, не повернув. Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики у розмірі 54 400,00 грн., та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, якою позов підтримав, просив розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином,через засоби масової інформації, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень та клопотань не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2015 року між сторонами було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до змісту якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 4 400,00 грн., та зобов'язався повернути їх не пізніше 10 грудня 2015 року (а.с.5). 09.12.2015 року між сторонами було укладено договір позики, оформлений розпискою, відповідно до змісту якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 50 000,00 грн., та зобов'язався повернути їх не пізніше 28 грудня 2015 року (а.с.6). Таким чином, у відповідача виникли боргові зобов'язання перед позивачем. У встановлений строк своїх зобов'язань відповідач не виконав, грошові кошти, які зобов'язалася повернути, не повернув. У відповідності з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності із ч. 2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню та виносить рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договорами позики у розмір 54 400,00 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтвердженні ним судові витрати у розмірі 551,21 грн.

Outcome: approved