Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій прохає суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 6 525,58 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 9 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив ,що 29.05.2014 року він був звільнений з посади слюсаря-наладчика підприємства ТОВ «Фабрика театрального реквізиту".У день звільнення роботодавець мав перед ним заборгованість по заробітній платі у розмірі 6526,58 грн., яка на даний час не виплачена йому. Позивач в судове засідання з*явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позові, прохав вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з*явився,про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначає що на підприємстві склалися обставини непереборної сили, а саме смерть директора [PERSON] та відсутність на підприємстві відповідальної керівної особи з 25.07.2014 року, арешт всіх розрахункових рахунків, неможливість ведення бізнесу та зупинка виробництва, що виключає можливість підприємству виконувати свої зобов*язання по виплаті заробітної плати всім 87 особам- працівникам підприємства.Засновники ТОВ «Ф.Т.Р.» не відмовляються від проведення виплат, але не мають можливості виконати ці зобов*язання до терміну входження в право власності правонаступників та призначення нового керівництва підприємства, директора та головного бухгалтера. Сума заборгованості по остаточному розрахунку заробітної плати [PERSON] в розмірі 6526,58 грн. підприємством визнається, але тимчасово не може бути виплачена , у зв*язку з вищезазначеними обставинами. Проти задоволення вимог [PERSON] в частині виплати компенсації за весь період несвоєчасної виплати заробітної плати в сумі 9 000,00 грн. заперечують, у зв*язку з тим, що затримка виникла не з вини або не бажання підприємства провести виплату, а у зв*язку з вищенаведеними обставинами непереборної сили. Розгляд справи прохав провести без присутності представника ТОВ «Ф.Т.Р.», у зв*язку з тим, що на підприємстві відсутня відповідальна особа по справі та документи, що підтверджують повноваження інших осіб для розгляду справ в судових інстанціях. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи,встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії трудової книжки, наказом № 46-к від 29.05.2014 року [PERSON] був звільнений з посади слюсаря-наладчика товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика театрального реквізиту», за власним бажанням відповідно до вимог ст. 38 КЗпП України . Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, тобто в день звільнення, а якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред*явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як було встановлено в судовому засіданні, в порушення зазначених вимог закону [PERSON] в день його звільнення з ТОВ «Фабрика театрального реквізиту» та на час розгляду даної справи, відповідачем не був здійснений розрахунок. Заборгованість по заробітній платі в розмірі 6526,58 грн. не була виплачена, що підтверджується довідкою ТОВ «Фабрика театрального реквізиту.» № 334 від 11.11.2014 року та не заперечується відповідачем. Положення ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачає,що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Спору між сторонами щодо розміру приналежних позивачу виплат не виникало, про що свідчить довідка заборгованості по заробітній платі ТОВ « Ф.Т.Р.» № 334 від 11.11.2014 року та факт визнання з відповідачем заборгованості по заробітній платі в письмових запереченнях. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про працю» суд, установивши під час розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку у разі звільнення, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації, суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не звільняє його від відповідальності. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 « Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов*язана відповідна виплата . Відповідно до довідки ТОВ «Фабрики театрального реквізиту» загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.05.2014 року по 30.05.2014 рік складає 3336,48 грн. Враховуючи те, що представником відповідача розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені [PERSON] не надано, суд погоджується з розрахунком позивача його середнього заробітку за час затримки в розрахунку при звільнені в розмірі 1550,00 грн. на місяць, виходячи з того, що [PERSON] було звільнено з ТОВ «Фабрика театрального реквізиту» 29.05.2014 року, а повний розрахунок з ним не проведено, затримка розрахунку відповідача перед позивачем станом на 13.01.2015 рік становить 7 місяців і 7 днів. Позивач в судовому засіданні прохав суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за шість місяців в розмірі 9 000,00 грн. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у справі ( ч.1 ст. 11 ЦПК України). На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довенстьи ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача в частині виплати компенсації позивачу за весь період затримки розрахунку при звільнені, оскільки останнім не було надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, і вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України та згідно з пп.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved