overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Староаврамівської сільської ради Хорольського району Полтавської області при третій особі ВП «Зоря» ТОВ АФ «Хорольська» про визнання права власності на будівлю. В своїй позовній заяві вказував, що 11 вересня 2012 року спілкою співвласників земельних та майнових паїв Староаврамівської сільської ради було прийнято рішення про виділення йому, [PERSON], [INFO], уродженцю с. Бутівці Хорольського району Полтавської області, як власнику Свідоцтва про право власності на майновий пай члена бувшого колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна (майновий сертифікат) серія ПО № 261113 від 07 вересня 2012 року, що підтверджується копією протоколу № 2 від 11 вересня 2012 року. Відповідно до Акту приймання - передачі майна від 12 вересня 2012 року затвердженого виконуючим обов"язки директора ВП « Зоря « ТОВ АФ «Хорольська» Масляним А.А. комісія під головуванням голови спілки співвласників земельних та майнових паїв Даниленко Олександра Панасовича передала йому будівлю телятника, яка знаходиться на території Староаврамівської сільської ради в с. Пристань Хорольського району Полтавської області, а він прийняв майно пайового фонду в рахунок майнового паю (згідно майнового сертифіката його частка визначена у розмірі 21090 грн., або 0,0032 відсотків). Загальна вартість даного об'єкта відповідно до Акту становить - 17444 гривень 25 копійок. Згідно Висновку про вартість майна «будівля телятника» його оціночна вартість станом на 16.11.2013 року становить - 20718 грн. 00 коп. Позивач вказував, що Староаврамівська сільська рада,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Івківці в особі Івковецької сільської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який помер 10.12.2011 року. 11 листопада 2012 року померла його мати [PERSON]. У звязку з поганим здоровям батьків позивач фактично проживав разом з ними, хоча зареєстрований був за іншою адресою. При зверненні до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю. У судове засідання позивач не зяаився, але його представник надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно з копіями свідоцтв про смерть серії 1-ЕЛ № 176973 та серії І-ЕЛ № 196000, [PERSON] помер 10.12.2011 року, а [PERSON] померла 11.11.2012 року (а.с.12). Як вбачається з копії заповіту складеного 05 травня 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 16, [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією витягу з Рішення № 49 виконавчого комітету Івковецької сільської ради від 28 травня 2010 року, виконком сільської ради вирішив оформити право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернігівська область Прилуцький район село Голубівка, вул. Першотравнева, 24 за громадянином [PERSON] (а.с.7). Довідкою Івковецької сільради від 04 травня 2016 року № 277, надано інформацію, що [PERSON], [INFO], будучи зареєстрованим в [INFO], фактично протягом двох років проживав разом зі своїми батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: с. Голубівка, вул. Першотравнева, б. 24, Прилуцького району Чернігівської області без реєстрації і вели спільне господарство (а.с.16). Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу [PERSON] від 28.04.2016 року №\~421/02-31, [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки ним пропущено шестимісячний строк (а.с.15). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого10.12.2011 року, фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з батьками на час відкриття спадщини, а тому має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268,1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади смт. Мала Дівиця в особі Малодівицької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Мала Дівиця, вул. Марківська, 30. Але отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з"вився, проте надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі його представника. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: З копії свідоцтва про народження серії IV-УР № 236614, вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] (а. с. 15). З копії свідоцтва про смерть І-ЕЛ № 238041 вбачається, що [PERSON] помер 26 жовтня 2014 року (а.с.3). З довідки КП «Прилуцьке МБТІ» від 29.09.2015 року № 2003, вбачається, що згідно матеріалів архівної справи КП «Прилуцьке МБТІ» станом на 31.12.2012 року на [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок № 30 по вул. Марківська в селищі Мала Дівиця відповідно до свідоцтва № 1233 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом Малодівицької селищної ради 11.03.1983р. (а.с.9). Як вбачається з Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10.06.2015 року № 691/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на його ім»я на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, смт. Мала Дівиця, вул. Піддячого, 30, оскільки не надано правовстановлюючого документа, а саме на підтвердження одноособового володіння головою колгоспного двору [PERSON] всім майном колгоспного двору (а.с.10). Технічний паспорт на житловий будинок № 30 по вул. Марківська в селищі Мала Дівиця виготовлений на ім»я [PERSON] (а.с.4). Згідно з копією свідоцтва № 1233 про право особистої власності на домоволодіння від 11 березня 1983 року, будинок № 30 по вул. Піддячого в селищі Мала Дівиця, дійсно належить колгоспному двору, голова двору [PERSON], на праві особистої власності (а.с.11). Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер 26 жовтня 2014 року, прийняв спадщину, а тому має право на визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями № 30 по вул. Марківська в смт. Мала Дівиця Прилуцького району, після померлого [PERSON]. На підставі ст.ст. 328, 1261, 1268 ч. 3, 1269, 1270 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Удайці в особі Удайцівської сільської ради про визнання права на ? частину земельної частки (пай) в порядку спадкування. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно а також і на право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Удайцівський" розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). За життя мати склала заповіт яким йому та його брату [PERSON] заповіла все своє майно. Брат [PERSON] помер. Він не зміг оформити своїх спадкових прав на земельний пай, оскільки в нього відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку пай. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, та вказав що підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, та вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Прилуцької райдержадміністрації від 15 серпня1996 року № 334, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Удайцівський" розміром 4,43 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). ( а.с.9). Згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Згідно з копією заповіту складеного 23 січня 1992 року секретарем Удайцівської сільської ради, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON]( а.с.11). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.12). Згідно з повідомленням Прилуцької районної державної нотаріальної контори № 675/01-16 від 03.04.2015 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертались (а.с.19). Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на земельну частку (пай) після смерті його матері [PERSON]. На підставі ст.ст. 524,549 ЦК УРСР, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Шляховий» про визнання незаконним звільнення в 1996році, наказу про звільнення, запису про звільнення в трудовій книжці, про перерахунок та виплату заробітної плати та відпускних, стягнення моральної шкоди, Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.06.2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним звільнення [PERSON], 05.04.1996 року на підставі п.5 ст. 40 КЗпП України, визнано частково незаконним наказ № 9-к від 05.04.1996 року в частині звільнення за п.5 ст. 40 КЗпП України [PERSON], зобов"язано відповідача внести зміни в трудову книжку позивача щодо формулювання підстав та дати звільнення, вказавши « Звільнити [PERSON] з 31 грудня 1997 року за ст. 40 п.1 КЗпП України», визнано незаконним запис № 7 від 14.05.1996 року в трудовій книжці [PERSON], стягнуто з ВАТ «Шляховий» на користь [PERSON] 3702.51 грн. не нарахованої та невиплаченої заробітної плати, 500 грн моральної шкоди, 966.40 грн витрат пов»язаних з розглядом судової справи При винесені даного рішення суд не вирішив питання про судовий збір, який є видом судових витрат та не вказав в резолютивній частині стосовно поновлення строку для звернення до суду з позовом. Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення та якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник не заперечували проти ухвалення додаткового рішення Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення додаткового рішення. В судовому засіданні встановлено, що при предявленні позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалене судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому слід стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору за вимоги майнового характеру в розмірі 243,60грн. та немайнового характеру 243,60грн., а всього 487,20грн. Також судом в описовій частині зазначено, що поновлено пропущений [PERSON] з поважних причин строк звернення до суду за вирішенням трудового спору, але не вказано в резолютивній частині рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 03 травня 2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася в спадщину земельна ділянка, яка розташована на території Осинівської сільської ради Ширяївського району. Він являється спадкоємцем першої черги, але своєчасно не звернувся до нотаріуса, оскільки хворів. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач згідно письмової заяви просив справу розглянути у його відсутність, позов просив задовольнити. Відповідач: Ширяївська селищна рада Одеської області просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. 03 травня 2017 року померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Ширяївської селищної ради /а.с.5,10/. Позивач являється спадкоємцем першої черги, як син, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.6/. Згідно ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, оскільки хворів, що підтверджується медичною довідкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що належить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 28 вересня 2016 року в с. Михайлівка Веселинівського району померла його мати [PERSON] Після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Токарівської сільської ради Веселинівського району. За життя його мати заповіт не склала. Звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк не зміг, у зв"язку з відпусткою нотаріуса та коштів для нотаріального оформлення спадщини. Просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки строк був пропущений з поважних причин. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позов задовольнити повністю. В судове засідання представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 27.09.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано з відповідачем шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення неможливе. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб, дитину залишити проживати разом з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 27.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №2083. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ТП №233916 від 01.04.2015 року. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, дитину залишити проживати разом з матір"ю [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 06 серпня 1983 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом ЗАГС Бориславського міськвиконкому Львівської області, актовий запис №208. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO]. На протязі 6 років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. Відповідач більше 10 років перебувала за кордоном, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Позивач у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій просить дану цивільну справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась судом про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності у суд не надійшло, тому, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення по справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім"ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили шлюбні відносини, хоча ведення спільного господарства та сумісне проживання на даний час не припинено. Основна причина розпаду сім'ї - це протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Майнових спорів між ними немає. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved