Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Головний лікар КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричної лікарні, яка 24 лютого 2017 року о 13 год. була госпіталізована до КЗ ЧОПЛ згідно направлення лікаря психіатра Смілянського психоневрологічного інтернату геріатричного відділення [PERSON] з ознаками тяжкого психічного розладу, який зазначив, що хвора напротязі останніх днів була збудженою, агресивною по відношенню до інших підопічних, висловлювала маячні ідеї релігійного змісту, спостерігалося порушення мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, відсутності сну вночі. 24 лютого 2017 року о 13 год. була оглянута лікарем психіатром [PERSON] у приймальному відділенні КЗ ЧОПЛ, яка підтвердила висновок про необхідність її госпіталізації. 27 лютого 2017 року хвора була оглянута комісією лікарів психіатрів, заступником головного лікаря з медичних питань [PERSON], завідуючої 9 відділенням [PERSON], які підтвердили обґрунтованість на госпіталізацію хворої. Представник заявника, лікар - психіатр КЗ ЧОПЛ [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що хвора страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, на тлі процесуального дефекту особистості, з погіршенням психічного стану, який простежується напротязі останніх двох днів у вигляді збудження, агресії по відношенню до персоналу і підопічних, висловлювань маячних ідей релігійного змісту, порушення мислення у вигляді паралогічності, непослідовності, відсутності сну вночі. Просила заяву задовольнити. Також вказала, що [PERSON] хворіє з 1987 року, а з 2006 року перебуває під опікою інтернату, в 37 й раз поступає на лікування, перебуває на обліку у лікаря психіатра, має 2 групу інвалідності по зазначеним захворюванням. Представник Смілянського психоневрологічного інтернату геріатричного відділення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації [PERSON] не заперечував проти госпіталізації [PERSON] до КЗ ЧОПЛ, зазначивши, що підопічна перебуває на утриманні в Смілянському психоневрологічному інтернаті геріатричного відділення з 2006 року, має психічні розлади, в звязку з чим неодноразово проходила лікування, оскільки хворіє з 1987 року. Прокурор просила заяву задовольнити. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 57 ЦПК України визначено, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 1 вересня 2015 року по справі №711/6702/15ц [PERSON], 10 грудня 1943 року визнано недієздатною, [PERSON] призначено її опікуном, рішення суду набрало законної сили(а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є підопічною та перебуває на утриманні Смілянського психоневрологічного інтернату геріатричного відділення Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з 2006 року. [PERSON] була доставлена до комунального закладу ЧОПЛ 24 лютого 2017 року згідно направлення лікаря - психіатра Смілянського психоневрологічного інтернату геріатричного відділення [PERSON]О.в звязку із погіршенням психічного стану, що проявилося в агресивній поведінці до оточуючих. Згідно з висновком ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» від 27 лютого 2017 року, а саме заступника головного лікаря з медичних питань [PERSON], завідуючої відділенням [PERSON] [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психотичного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, загострення, галюцинаторно маячний симптом на тлі процесуального дефекту особистості та вчиняє дії що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та потребує госпіталізації та стаціонарного лікування (а.с. 2). Відповідно до ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України „Про психіатричну допомогу" особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону. Порядок примусової госпіталізації визначено ст.16 цього ж Закону, в якій зазначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Відповідно до ч. 4 ст. 280 ЦПК України у випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved