Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Кредитна спілка „Партнер" звернулась до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що Іллінецьким районним судом Вінницької області 22.07.2008 року по справі № 2-н-84 видано судовий наказ про стягнення заборгованості за договором цільового кредиту від 15.02.2007 року № 0000172 в розмірі 14252 грн. 03 коп. з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь кредитної спілки «Партнер». Відповідно до п. 3.1. Договору кредиту плата за користування кредитом становить 65% річних на фактичний залишок суми кредиту і здійснюється, відповідно до договору, за час користування кредитом. Для розрахунку плати за кредит використовується календарний рік. В п. 3.2. Договору кредиту зазначено, що при порушенні строків сплати кредиту та плати за користування ним, Позичальник сплачує додаткові відсотки в розмірі 0,3 % за день прострочення від залишку суми кредиту за весь період прострочення. Факт подачі заяви чи позову до суду не припиняє взятих позичальником на себе зобов'язань, а тому його зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог статей 526,599 ЦК. Сума позовних вимог складає 5700 грн., із яких 3816 (три тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 53 коп. відсотків за користування кредитом та 1883 (одна тисяча вісімсот вісімдесят три) грн. 47 коп. відсотків за несвоєчасну сплату кредиту. Для позивача має значення не лише сам факт повернення суми кредиту і відсотків, а й своєчасний термін повернення, так як затримка платежів та несвоєчасне повернення отриманого кредиту зменшує прибутковість кредитної спілки та ставить під загрозу виконання зобов'язань перед третіми особами: можливість повернення вкладів членів кредитної спілки на депозитні рахунки, оплати нарахованих на них відсотків. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в заяві зазначив, що за відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважної причини, будучи належно повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, детально дослідивши докази в їх сукупності прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 612 ЦКУ, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦКУ, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Однак, враховуючи те, що борг після видачі судового наказу, [PERSON] добровільно погашений повністю не був, а стягнення проводилось досить тривалий період часу, виникла нова заборгованість по відсоткам за користування кредитом та відсоткам за несвоєчасну сплату кредиту. Вказані платежі за договором підлягають стягненню в примусовому порядку. Також дані обставини підтверджуються договором кредиту № КСНП-0000172 від 15.02.2007 року ( а.с.6), видатковим касовим ордером № 321 від 15.02.2007 року, згідно якого [PERSON] отримав 6000,00 грн. кредиту ( а.с. 9), таблицею розрахунку боргу по боржнику [PERSON] станом на 03.04.2014 року ( а.с. 4-5). Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved