Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки і просить припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в розмірі 7492 грн. 32 коп., а також стягнути з відповідачки аліменти на його користь та судові витрати по справі. Мотивує тим, що він є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 16 травня 2013 року стягнуто з нього аліменти на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини заробітку ( доходу), починаючи з 25 квітня 2013 року і до його повноліття. Так як з моменту призначення аліментів син вже постійно проживав з позивачем, тому він не їх сплачував, то утворилася заборгованість в сумі 7492 грн. 32 коп., від сплати якої позивач просить його звільнити. В попереднє судове засідання позивач не з'явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідачка, перебуваючи в Чернігівському слідчому ізоляторі, направила до суду пояснення, де зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з»явився, проте попередньо надала письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку на користь відповідачки (а.с.7,8). Держвиконавцем нараховано позивачу заборгованість по сплаті аліментів на утримання цієї дитини в сумі 7492,32 грн., за період 2013-2015 роки (а.с. 10) на підставі в\\листа 2/742/628/13 року виданого Прилуцьким міськрайонним судом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно довідки житлового товариства від 11.05.2015 року вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS](а.с.11), про що не заперечує відповідачка по справі в своїх поясненнях. Відповідно до ч.2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Отже, позивачем надано достатньо доказів того, що дитина мешкає разом з ним з вересня 2013 року, тобто з часу набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів з позивача дитина знаходилась на утриманні позивача, а тому нарахування та стягнення з позивача аліментів на утримання дитини за цей період є необґрунтованими. Враховуючи вищевикладене, те, що дитина мешкає з позивачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачка перебуває в місцях позбавлення волі, рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON](а.с.15), тому відповідачка не має право на отримання аліментів. Враховуючи, що відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та що відповідачка визнала заявлені вимоги, то суд вважає стягнути з неї аліменти в розмірі ? частини її доходу. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 243,60 грн..

Outcome: approved