Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони по справі з 03.03.2015 року перебувають в шлюбі, але шлюбні відносини припинилися більш ніж два роки тому, шлюб видався не вдалим та на даний час також вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Дитиною відповідачка не цікавиться з початку 2018 року, участі у вихованні сина [PERSON] не приймає, що свідчить про її байдужість щодо дитини. Місце проживання відповідачки позивачу не відоме, засоби зв'язку відсутні, ніяких відносин не підтримують. Зі слів знайомих вона перебуває за межами країни. Позивач самостійно належним чином виконує свої батьківські обов'язки, є відповідальним батьком, піклується про здоров'я сина, його розвиток та виховання. Дитина забезпечений всім необхідним: одягом, іграшками, належним харчуванням, турботою та увагою з боку позивача та його рідних. На даний час позивач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою з місця роботи та довідкою про доходи, має задовільний стан здоров'я, характеризується позитивно. Позивач з сином близько року мешкали за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним Актом ОСББ "Домнобудівників 2, корпус 2" 2697 від 22.05.2018 року, проте відповідач без дозволу забрала дитину. В звязку з байдужим відношенням відповідача до своєї дитини, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки на даний час відповідач залишила дитину із третіми особами, а сама виїхала. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час місце та дату розгляду справи повідомлялась, на її адресу місця реєстрації був направлений рекомендований лист також, повідомлялась через оголошення на офіційному сайті судової влади України. Представник третьої особи в судове засідання не зявилися, про розгляд справи належним чином були повідомлені, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, надали висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком та просять винести рішення на користь малолітнього [PERSON], Олександровича, [INFO]. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку з наступного. Копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 111265 підтверджується його укладання між позивачем та відповідачем (а.с 7). Із копії свідоцтва про народження серії І-ФП № 229708 слідує, що [PERSON] народився 03.07.2015 року, його батьком є [PERSON], а матрю [PERSON] (а.с. 8). Довідка ОСББ "Домнобудівників 2, корпус 2" № 2696 від 22.05. 2018 року, яка видана на підставі акта ОСББ "Домнобудівників 2, свідчить про те, що за адресою: [ADDRESS] мешкає сімя з двох чоловік [PERSON]О,, 31.05.1997р.н. та його сина [PERSON], 03.07.2015р.н. (а.с. 9-10). Довідкою № 47 від 08.05.2018р. виданої КЗ «ДНЗ (Ясла-садок) № 111 Санаторно типу» Криворізької міської ради підтверджується, що [PERSON], дійсно відвідує вказаний заклад з 07.02.2018 року по теперішній час (а.с. 11). Характеристикою з місця роботи від 14.05.2018р. підтверджено, що гр. [PERSON] працює на посаді тістороб в ФОП «Лисенко», за час роботи з 10.08.2017 року зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с. 12). Із довідки про доходи позивача, слідує, що він має регулярний дохід та з листопада 2017р. по квітень 2018р. отримав 22547,39грн. (а.с.13). Із характеристики виданої КЗ «ДНЗ (Ясла-садок) № 111 Санаторно типу» Криворізької міської ради слідує, що [PERSON] є єдиною дитиною в родині, батько стежить за зовнішнім виглядом дитини, добре дбає про сина, мати виїхала до Польщі. Батько бере активну участь у житті групи, звертається з питань щодо розвитку та виховання дитини, мама жодного разу не зявлялась у дитячому садку (а.с. 15). Із висновку виданого виконавчим комітетом Металургійної районної у місті [PERSON] ради , як органу опіки та піклування від 10.08.2018р. вважають за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь - які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. За частинами першою та другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст.. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина друга статті 182 СК України передбачає, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст..\~ 184\~СК України, \~суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. \~Розмір аліментів,\~визначений судом\~або домовленістю\~між батьками\~у твердій\~грошовій сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону,\~якщо платник\~і одержувач\~аліментів не\~домовилися про\~інше.\~За заявою\~одержувача аліментів\~індексація може\~бути здійснена\~судом за\~інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача, визначивши місцем проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з батьком [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 19, 141, 150, 157, 160, 161, 180 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved