Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

В листопаді 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступник ЗАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому зазначив, що 14.01.2008р. між ним та відповідачем укладено договір № ZRXRFO00721878 відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3866,92 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення - 14.07.2010 року. Посилаючись на те, що відповідач умов договору належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 утворилася заборгованість в сумі 11090,63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2865,08 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 2,72 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 7218,51 грн., штраф (фіксована частина) -500грн., штраф (процента складова) 504,32 грн., яку просив суд стягнути з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала в частині заборгованості за кредитом та відсоткам, просила зменшити суму нарахованої пені, посилаючись на те, що вона є інвалідом третьої групи та на скрутний матеріальний стан, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 14.01.2008 року за заявою [PERSON], як позичальника та ПАТ КБ "ПриватБанк" як позикодавця було укладено договір № ZRXRFO00721878 від 14.01.2008 року, відповідно до умов якого, відповідачем було отримано строковий кредит в розмірі 3866,92 грн. на строк 30 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення - 14.07.2010 р. Як вбачається з наявних матеріалів справи [PERSON] не виконала взяті на себе кредитні зобов'язання, не погашала кредит та щомісячні проценти за наданим кредитом, внаслідок чого станом на 16.10.2014 утворилася заборгованість в сумі заборгованості за кредитом в сумі 11090,63 грн. Згідно вимог ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язань чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Оскільки в суді на підставі належних та достовірних доказах встановлені обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, те, що відповідач не виконала взяті на себе відповідно до кредитного договору № № ZRXRFO00721878 від 14.01.2008 року обов"язки, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредитному договору, заборгованості по відсотках такими, що підлягають до задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки (пені), то суд бере до уваги, що у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач є інвалідом третьої групи з дитинства та згідно висновку МСЕК може виконувати просту некваліфіковану роботу в спеціально створених умовах, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, а також обставини справи, що свідчать про те, що загальний розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за основним зобов'язання, розмір пені підлягає зменшенню до 1000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial