Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі: Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області, Новоукраїнської центральної районної лікарні звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останнього на користь Новоукраїнської центральної лікарні шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, а саме витрати на лікування потерпілого, у сумі 674 грн. 08 коп. Позов мотивований тим, що 04 жовтня 2015 року близько 16 год. 40 хв., більш точного часу не встановлено, на автодорозі м. Новоукраїнка - с. Кам'яний Міст Новоукраїнського району, навпроти залізобетонної опори №183 гр. [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем марки ВАЗ 2103-ЗНГ синього кольору 1975 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння та маючи в якості пасажирів [PERSON], [INFO], який перебував на місці переднього пасажира та [PERSON], [INFO], яка перебувала на сидінні ззаду, на не освітленій вулиці, рухався в напрямку м. Новоукраїнка, допустив зіткнення із деревиною з лівої сторони по ходу руху. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON], згідно з висновком судово-медичної експертизи №102 від 22.01.2016 року отримав тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепної - мозкової травми, забої головного мозку середньої ступеня тяжкості, внутрішньомозгові крововиливи правої скроневої і потиличної частини невеликих розмірів, закрита травма шийного відділу позвоночника, ротаційного підвивиху "першого шийного хребця зліва, перелому першого ребра з права, перелом правої ключиці з зміщенням відломків, ссадини м'яких тканин голови, тулуба кінцівок які по своєму характеру відносяться до категорії середньої ступені тяжкості потягнувши тривалий розлад здоров'я терміном більше 21 день. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №328 від 05.11.2015, рульове керування, ходова частини та гальмова система автомобіля ВАЗ 2103-ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER] знаходиться в не працездатному стані. Ходова частина та гальмова система автомобіля ВАЗ 2103-ЗНГ на момент ДТП знаходиться в технічно-несправному, але працездатному стані. Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи №2225 від 17.12.2015, водію було заборонено експлуатувати даний транспортний засіб до усунення несправностей. Відповідно до вимог п.2.3 «Б» та п.12.1 Правил дорожнього руху України, він мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути втрати керованості автомобілем. Таким чином, [PERSON], вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, під час експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2016 [PERSON] визнаний винним за ч.1 ст.286 КК України, а саме у заподіянні внаслідок ДТП потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вирок набрав законної сили 13.03.2016 року (а.с.18-20). Згідно листа Новоукраїнської центральної районної лікарні від 23.02.2018 року № 288-2 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ з 04.10 по 07.10.2015 року, (розшифровка міститься у довідці) (а.с.8,9). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв?язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Чинним законодавством України передбачено фінансування з державного бюджету таких витрат як: оплата праці, нарахування на заробітну плату 22.0%, використання товарів і послуг, видатки на відрядження, оплата комунальних послуг та енергоносіїв, при цьому сторона публічного обвинувачення не змогла обгрунтувати включення до вартості ліжко-дня зазначені витрати на оплату праці, нарахування на заробітну плату 22.0%, використання товарів і послуг, видатки на відрядження, оплата комунальних послуг та енергоносіїв, при цьому, не заперечуючи їх фінансування з Державного бюджету України. Отже, кошти, які витрачені на медикаменти потерпілого [PERSON] необхідно стягнути з відповідача на користь закладу охорони здоров?я, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при зверненні до суду прокурор звільнений був від сплати судового збору, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial