Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . У вказаному житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] та неповнолітньої дочки сторін [PERSON] , однак, вони там тривалий час не проживають. Так, відповідач [PERSON] у 2004 року виїхала на роботу за кордон, а неповнолітню дочку залишила у своєї матері в с. П`ядики Коломийського району Івано-Франківської області. У 2016 році шлюб між сторонами розірвано, і після розірвання шлюбу ні колишня дружина, ні неповнолітня дочка у вказаному житловому будинку не проживають. Відповідач не бере участі у витратах по його утриманню, не дбає про його схоронність, не сплачує комунальних послуг. У вказаному будинку відсутні будь-які речі відповідача та неповнолітньої дочки. Факт реєстрації їх місця проживання порушує право позивача на розпорядження та користування майном, позбавляє можливості оформлення субсидії. Тому позивач просить визнати відповідача та неповнолітню дочку такими, що втратили право на користування зазначеним будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 20.12.2019 року представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була двічі повідомлена належним чином - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання у спірному будинку, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися не врученими (а.с. 28-30, 40-42). Причин своїх неявок відповідачі суду не повідомили, не звернулися із заявою про розгляд справи в їх відсутності і не подали відзив на позов. Представник третьої особи в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений судовою повісткою, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 27) Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання вказаних учасників фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору дарування позивачу на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.5, 6), що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" 15.12.2011 року (а.с. 7). Довідкою № 4159, виданою 11.10.2019 року управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради, стверджується, що місце проживання відповідача та неповнолітньої [PERSON] зареєстроване в зазначеному будинку (а.с. 8). Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). Згідно з інформацією, зазначеною у довідці директора П`ядицького ліцею ім . С .Мельничука від 17.10.2019 року № 95, [PERSON] , [INFO] , навчається в 11 класі П`ядицького ліцею ім. С. Мельничука П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району (а.с. 16). Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2014 року (а.с. 10-14). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідача та неповнолітню дочку сторін слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним житловим будинком, оскільки вони більше року там не проживають. Крім того, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що між сторонами досягнуто згоди про визначення місця проживання вказаної дитини з матір`ю, і остання має у власності житло. Тому прийняття рішення про визнання дочки сторін такою, що втратила право на користування житлом за місцем реєстрації, не матиме негативних наслідків для неї. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та,

Outcome: approved