Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

До суду з вказаним первісним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON] з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] .. [PERSON] та [PERSON] вибули з будинку в 1990-1992 роках, а тому в силу ст. ст. 71,75,80 ЦК України (1963р.) втратили право на витребування частки з майна колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняв неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який з 19 вересня 2012 року знаходиться на повному державному утриманні та проживає з КЗ «Ставищенський центр соціальної підтримки дітей та сімей Світанок» Ставищенської селищної ради, має статус дитини-сироти. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були також батько [PERSON] та мати [PERSON] , які вважаються такими, що не прийняли спадщину. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті якого прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна його син [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняла [PERSON] , спадкоємиця за заповітом посвідченим 17 травня 2016 року секретарем Гейсиської сільської ради Ковальовою І.М., та зареєстровано в реєстрі за №42 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Непрацездатних за віком чи за станом здоров`я спадкоємців першої черги спадкодавець не мала. Вказаний житловий будинок загальною площею 72,50 кв. метри, житловою площею 55,80 кв. метри, розташований на земельній ділянці, на якій також знаходяться: ґанок «а», та господарські споруди: погріб під частиною будинку «В/п», сарай «Б», сарай-прибудова «в», літня кухня «В», убиральня «Г», колодязь питний №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. 19 січня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація щодо державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок відсутня. З урахуванням уточнених позовних вимог позивачі просять суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/3 частину вказаного житлового будинку; за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/6 частину даного житлового будинку. До суду з вказаним зустрічним позовом звернувся відповідач [PERSON] , в інтересах якого діє КЗ «Ставищенський центр соціальної підтримки дітей та сімей Світанок» Ставищенської селищної ради, посилаючись на те, що житловий будинок [ADDRESS] належав до майна колгоспного двору, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняв він, спадкоємець за законом. Батьки померлого [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що не прийняли спадщину. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті якого прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна його син [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняла [PERSON] , спадкоємиця за заповітом посвідченим 17 травня 2016 року секретарем Гейсиської сільської ради Ковальовою І.М., та зареєстровано в реєстрі за № 42 та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Непрацездатних за віком чи за станом здоров`я спадкоємців першої черги спадкодавець не мала. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/3 частину вказаного житлового будинку та право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] діда [PERSON] на 1/6 частину даного житлового будинку, а всього на Ѕ частину вищезазначеного житлового будинку. Позивачі по первісному позову відповідачі по зустрічному позову в судове засідання не прибули, в позовній заяві зазначили, що просять справу розглядати без їх участі, уточнені позовні вимоги по зустрічному позову визнали (а.с. 3-6, 170). Відповідач по первісному позову, позивач по зустрічному позову та представник КЗ «Ставищенський центр соціальної підтримки дітей та сімей Світанок» Ставищенської селищної ради, який діє в його інтересах, не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги по первісному позову визнали, просять справу розглядати без їх участі (а.с. 174, 175). Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 190, 191), про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи - Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув. Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 178). Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до ксерокопій по господарських книг Гейсиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а.с. 12-17), довідки Ставищенської селищної ради від 29 січня 2021 року № 29 (а.с. 26) житловий будинок [ADDRESS] , (в даний час Білоцерківського району) 1988 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого (станом на 15 квітня 1991 року - час припинення колгоспного двору) у ньому проживали та не втратили права на частку в його майні [PERSON] - голова двору, та члени двору [PERSON] (його дружина) та їх син [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/3 частину. Членами даного колгоспного двору були також [PERSON] та [PERSON] , яка відповідно до виписки за 1986-1990 роки вибула з двору в 1986 та 1992 році відповідно, і через сплив трирічного строку давності, передбаченого ст. 71 ЦК України (1963 р.), втратили право на її витребування. Рішенням виконкому Ставищенської районної ради народних депутатів від 15 травня 1990 року № 93 власником вказаного житлового будинку затверджено [PERSON] . Проте, реєстрація права власності на даний будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 23) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 63). Відповідно до копій технічного паспорту (а.с. 19-21), висновку про ринкову вартість майна (а.с. 22) вказаний житловий будинок загальною площею 72,50 кв. метри, житловою площею 55,80 кв. метри, вартістю 89160 гривень розташований на приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться: погріб під частиною будівлі «В/п», сарай « Б», сарай-прибудова «в», літня кухня «В», убиральня «Г», ганок «а», колодязь питний № 1, огорожа № 2, ворота з хвірткою № 3. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 103). До спадкового майна померлого належить 1/3 частина вищевказаного житлового будинку. З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 129-143) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся директор дитячого будинку «Світанок» [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина померлого - [PERSON] , який з 19 вересня 2012 року знаходиться на повному державному утриманні та проживає у КЗ «Ставищенський центр соціальної підтримки дітей та сімей Світанок» Ставищенської селищної ради, має статус дитини-сироти. Батьки померлого [PERSON] та [PERSON] , звернулися із заявами про відмову від прийняття спадщини і вважаються такими, що не прийняли спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 25). До спадкового майна померлого належить 1/3 частина вищезазначеного житлового будинку. З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 76-92) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся син померлого - позивач [PERSON] , який отримав свідоцтво про прийняття спадщини за законом на частину спадкового майна. Дружина померлого [PERSON] звернулася до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про відмову від прийняття спадщини. Неповнолітній внук [PERSON] , який з 19 вересня 2012 року знаходиться на повному державному утриманні та проживає у КЗ «Ставищенський центр соціальної підтримки дітей та сімей Світанок» Ставищенської селищної ради, має статус дитини-сироти, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті діда на частку, яка належала б за законом його батькові - [PERSON] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці померлого за законом, у передбачений законом шестимісячний строк до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не зверталися. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 24). До спадкового майна померлої належить 1/3 частина вищезазначеного житлового будинку. З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 47-75) встановлено, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулася дочка померлої - позивач [PERSON] , спадкоємиця за заповітом, посвідченим 17 травня 2016 року секретарем Гейсиської сільської ради Ковальовою І.М., за реєстром № 42, яка отримала свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на частину спадкового майна. 19 січня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за життя набули права власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , кожен, як на майно колгоспного двору, а позивачі: [PERSON] набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/6 частину вказаного житлового будинку, [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на 1/3 частину даного житлового будинку, та [PERSON] набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на 1/3 частину вказаного житлового будинку та набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] діда [PERSON] на 1/6 частину вказаного житлового будинку, тому первісний та зустрічний позови слід задовольнити. Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати просять покласти на них (а.с. 3-6), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved