Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суд із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №SAMDN40000013328023 від 25.04.2007 р. [PERSON] (далі - відповідач) 25.04.2007 р. отримав кредит у розмірі 68 900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 09,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатній і ропи тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, позивач свої зобов'язання за кредитним договором, щодо надання кредиту, виконав в повному обсязі. У відповідності з ч. 1 ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актах цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звич. ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності з абз. 1 ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що бузі передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є заборгованість, розмір якої станом на 24.12.2013 р. складає 46 285,03 грн., яка складається з наступного: 39 202,04 грн. - заборгованість за кредитом; 2 025,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 414,21 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 643,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Предмет позову становить вимога про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000013328023 від 25.04.2007р в розмірі 46 285,03 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору та інших витрат, пов'язаних з виконанням винесеного судового рішення, на предмет застави згідно договору застави - автомобіль Сhevrolet, модель : Aveo, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить відповідачу на праві власності, шляхом продажу вказаного предмета застави Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу предмета застави будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється). Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України «Про банки та банківську діяльність»); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Разом з тим, виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежать саме на позичальнику; відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 25.04.2007 р. договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] № SAMDN40000013328023 про відкриття карткового рахунку та його обслуговування (платіжна картка розстрочка) позивач надав, а відповідач отримав кредит в розмірі 68 900,00 грн. на строк до 24.04.2014 року на придбання автомобіля (п. 6), сплату винагороди за надання фінансового інструмента в сумі 5 512,00 грн., а також оплату за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в сумі 34 грн., а також на оплату страхових платежів на строк до 23.04.2008 р., та ін. Укладаючи договір, сторони за ним посягли згоди щодо усіх істотних умов договору. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Утім, на порушення зазначених правових норм та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням з боку відповідача зобов'язання за кредитним договором № SAMDN40000013328023 від 25.04.2007 р. склалася заборгованість, розмір якої станом на 24.12.2013 р. складає 46 285,03 грн., яка складається з наступного: 39 202,04 грн. - заборгованість за кредитом; 2 025,28 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 414,21 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 643,50 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. За ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, зазначеним вище, між сторонами в даній справі був укладений договір застави, згідно з яким відповідач надав в заставу рухоме майно, а саме: автомобіль Сhevrolet, модель : Aveo, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно з ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Таким чином, оскільки відповідач не діє у спосіб, передбачений законом та кредитним договором, заборгованість за кредитним договором не сплачує, порушенням з боку позичальника боргового зобов'язання завдаються збитків заставодержателю та змінюється обсяг його прав, можливість звернення стягнення на майно сторони за цим позовом погодили під час укладення договору, тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Outcome: approved