Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду з позовною вимогою до [PERSON] про знесення самочинного збудованого ним сараю, що розташований на земельній ділянці за адресою [ADDRESS], [ADDRESS]. При викладенні обґрунтування обставин позовної заяви, ( в новій редакції) позивач посилається на те, що їй та відповідачу, на праві власності належать наступні домоволодіння, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], а саме: позивачці - по [ADDRESS], а відповідачу по [ADDRESS]. Земельні ділянки, якими користуються сторони, на яких знаходяться їхні господарства не мають чітко визначених меж, що призводить до деяких конфліктних ситуацій та спричиняє певні незручності в користуванні прилеглою територією до житлових будинків. Так, відповідач без згоди позивачки самочинно, з порушенням будівельних норм надто близько до житловою будинку та інших господарських споруд, що належить їй на праві власності, побудував сарай, який створює незручності в користуванні будинком, господарськими спорудами ( зокрема сараєм під літ. Д) та їх обслуговуванні, а з часом може призвести до руйнації її майна. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, обґрунтувала вищенаведеним, просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача суду пояснив, що відповідач без згоди позивачки самочинно побудував сарай, який знаходиться надто близько до житловою будинку та інших господарських споруд (сараю під.літ. Д), що створює незручності в користуванні та небезпечні умови, які можуть призвести до руйнації її майна. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Суду пояснив, що відповідач приблизно у 2002-2003 роках на прибудинковій території до свого будинку побудував сарай. Даним сараєм користувалися обидві сторони. Вважає, що у випадку визначення порядку користування сторонами земельною ділянкою, на яких знаходяться їх господарства, самочинно побудований сарай не буде перешкоджати позивачу. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно приписів ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 5 постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», роз"яснив, що відповідно до вимого ст.376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК). В п. 22 зазначеної Постанови роз'яснено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги істотним порушенням відповідачем [PERSON] будівельних норм і правил при здійсненні самочинного будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, що призвело до порушенням відповідачем права позивача на безпечне володіння, користування і розпорядження її майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 08.07.2002 року. Право власності зареєстроване 08.07.2002 р в Заставнівському РБТІ за реєстровим №147 (а.с.15). Згідно технічного паспорту на зазначений житловий будинок індивідуального житлового фонду господарство [PERSON] складається з наступних будівель та споруд: житлового будинку (літ. А), літньої кухні (літ.Б), літньої кухні (літ. В), сараю ( літ.Г) , сараю (літ. Д), сараю (літ.Е), вбиральні (літ. Ж), криниці (літ.К), огорожі (1-3) (а.с.5-10). Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.07.2002 року, яке зареєстроване 08.07.2202 р. в Заставнівському РБТІ за реєстровим №148 належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.16). Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду господарство відповідача [PERSON] складається з житлового будинку( літ.А) та огорожі (1-2) (а.с.11-14). Також судом встановлено, що зазначені житлові будинки із погосподарськими спорудами розташовані на земельних ділянках, які межують між собою за адресою [ADDRESS], [ADDRESS], які надані у постійне користування для обслуговування житлових будинків чоловіку позивача [PERSON] ( в розмірі 0,19 га ) та відповідачу [PERSON] ( в розмірі 0,10 га), що вбачається із списку громадян села Боянчук, яким передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельні ділянки (а.с.17) На час розгляду даної цивільної справи між сторонами не досягнуто згоди та не визначено порядку користування зазначеними земельними ділянками, право власності у відповідності до вимог закону не оформлено. Однак, відповідач [PERSON] без узгодження з позивачем, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, поблизу сараю під літ. Д, який належить на праві власності позивачу самочинно побудував свій сарай. Факт самочинного будівництва спірного сараю визнано сторонами в судовому засіданні, отже відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК не підлягає доказуванню. Із долученого до матеріалів справи висновку №13293 судової будівельно-технічної експертизи від 26.02.2014 року, вбачається що самочинно-зведена будівля (сарай), розташований по [ADDRESS], [ADDRESS] не відповідає будівельним нормам та правилам (а.с.65-85). Зокрема, проведеною експертизою встановлено, що самовільним зведенням будівлі сараю, зведеного власниками житлового дому [ADDRESS] не витримано вимоги норм щодо протипожежних розривів між будівлями різних домоволодінь; ширини проходу; можливості обслуговування конструктивних елементів (стін), як будівлі самого сараю, так і будівлі сараю літ Д, належної власникам житлового будинку [ADDRESS], та власної прибудови до сараю літ. Д, причому водовідвід з сараю літ. Д неорганізований, що зумовлює зволоження основи, фундаментів та стін; порушено також вимоги освітлення, вентилювання зволожених поверхонь. Порушено також санітарно-епідеміологічні вимоги до розташування компостосховища, вбиральні, сараю для утримання тварин. Зокрема порушено будівельні, санітарно-епідеоміологічні, протипожежні норми передбачені СанПіНом "Планування і забудова населених місць України", ДБН Б.2.4-1-94 "Планування і забудова сільських поселень", ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» - ст.ст. 3.25, 3.25а, 3.26, 3.31, 3.35, додаток 3.1 та ін.(а.с.73). В п.п.3-4 висновків проведеної експертизи встановлено, які саме норми порушені при самочинному зведенні будівлі спірного сараю та яким чином ці порушення порушують права та обмежують можливість користуватися будівлями, належними позивачу на праві власності: - відсутність належним чином відведеного місця для обслуговування конструктивних елементів стін ззовні будівлі сараїв та прибудови по [ADDRESS], [ADDRESS] приводить до складності в їх обслуговуванні, користуванні входом, та проходу, взагалі, що погіршує умови користування господарськими будівлями; - відсутність інженерно-технічних заходів, що мають запобігати стіканню атмосферних опадів з покрівлі сараю літ. Д по [ADDRESS] на територію присадибної ділянки при неорганізованому водовідводі з односкатного (в сторону самочинно зведеного сараю) даху приводить до зволоження основ будівель сараїв та прибудови, руйнації замощення двору, антисанітарних умов, і, відповідно погіршення умов користування господарськими будівлями. - відсутність мінімально нормативних відстаней від сараїв для утримання свійських тварин, вбиральні, трубопроводу для відведення сечі до житлових будинків та криниць створює антисанітарні умови проживання. Крім цього експертизою встановлено, що до руйнації господарської будівлі сарай літ. Д в домоволодінні [ADDRESS] може привести лише зволоження основ, фундаментів та стін власне самого сараю літ. Д і самочинно зведеною власником житлового будинку [ADDRESS] будівлею (сарай) і прибудови до сараю літ. Д, що стається через неорганізоване водовідведення, відсутність належного відведення стоків та належного вентилювання та потрапляння сонячного світла, а також відсутність можливості належного обслуговування конструктивних елементів вказаних господарських будівель. Таким чином судом встановлено, що здійснення відповідачем [PERSON] самочинного будівництва сараю з порушенням будівельних норм і правил призвело до порушення права позивача [PERSON] на безпечне користування та розпорядження її майном, що може в подальшому призвести до його руйнації. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту у порядку ст.391 ЦК України, як власника нерухомого майна, право користування яким порушено, а тому самочинно збудований відповідачем [PERSON] сарай підлягає знесенню за його рахунок. На підставі викладеного, ст. 13, ч.1 ст. 376, ст.391 ЦК України,

Outcome: approved