overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON], в поданій до суду заяві, просить визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що спірний будинок належав її батькам. Вона фактично вступила у володіння спадковим майном, так як постійно проживала та проживає у спірному будинку, доглядала за спадкодавцем, похоронила його, після смерті успадкувала належне йому майно та користується ним. У встановлений строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а на час звернення до нотаріуса, у спадкодавця не було відповідних правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, через те нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на спадщину, а тому звернулася до суду з цим позовом. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи за їх вудсутності, позов визнають. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав : Судом достовірно встановлено, що власником спірного майна- будинковолодіння по [ADDRESS] був [PERSON] Даний факт підтверджується, договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 23.04.1964 р., довідкою № 2553 від 24.11.2014 р., виданою Ходорівською міською радою і технічним паспортом на садибний житловий будинок, виданим Стрийським МБТІ 07.11.2014 року. [PERSON]- сестра позивача, з батьками на день їх смерті не проживала, до нотаріальної контори про прийняття спадщини після їх смерті не зверталася і відмовляється від належної їй частки у спадковому майні в користь позивача. 27.08.2007 р. [PERSON]- мати позивача, яка померла [INFO], склала заповіт у користь внука [PERSON] Відповідно до листа Жидачівської ДНК за № 636 від 31.10.2014 р. за заявою [PERSON] 29.10.2007 р. було заведено спадкову справу, однак свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Як встановлено, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично вступила у володіння спадковим майном, так як постійно проживала в спірному будинку, доглядала за спадкодавцем, після його смерті успадкувала належне йому майно та користується ним. Протягом строку для прийняття спадщини не заявила про відмову від прийняття спадщини. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268, 1270 ЦК України позивач вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Протягом строку для прийняття спадщини не заявила про відмову від прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, крім відповідачів, які не претендують на спадкове майно немає, а тому є підстави для визнання за останньою права власності на 1/2 частину спадкового майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON], в поданій до суду заяві, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що в 1989 р. на земельній ділянці, де знаходився старий будинок, батько побудував житловий будинок. [PERSON] помер [INFO]. За життя батько заповіту не склав. Позивач фактично вступив у володіння спадковим майном, так як проживає у спірному будинку, похоронив спадкодавця, після смерті успадкував належне йому майно та користується ним. У встановлений строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а на час звернення, у спадкодавця не було відповідних правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, через те йому відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, тому звернувся з цим позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають, не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно. За правилами ст.ст. 158,197 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу, оскільки сторони до суду не з"явились. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що заявлені вимоги є підставними. Судом достовірно встановлено, що власником спірного майна - будинковолодіння по [ADDRESS] був [PERSON]. Даний факт підтверджується, довідками, виданими Монастирецькою сільською радою № 37 від 22.01.2015 року та № 183 від 19.02.2015 р. та витягом з погосподарської книги с. Монастирець № 182 від 19.02.2015 р. Як встановлено, що позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини фактично вступив у володіння спадковим майном, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, доглядав його, після його смерті успадкував належне йому майно та користується ним. Протягом строку для прийняття спадщини не заявив про відмову від прийняття спадщини. Наведене свідчить про те, що у відповідності з ст.ст. 1268, 1270 ЦК України позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини у встановлений зазначеною статтею шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які б згідно закону мали право на спадкування, крім відповідачів, які на спадкове майно не претендують, немає, а тому є підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.08.2017 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований виконавчим комітетом Марковецької сільської ради Бобровицького району , актовий запис № 2. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, у подружжя різні погляди на життя та обов"язки , відсутні взаєморозуміння та повага , подружжя стали чужими одне одному і фактично припинили шлюбні стосунки. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Від шлюбу мають дочку Софію 2018 року народження , що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини (а.с. 11). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо , спільного господарства не ведуть , на примирення не згодні . Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 26.01.2013 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у подружжя відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя, відсутне взаєморозуміння, і фактично припинили шлюбні стосунки з грудня 2018 року. На примирення не згоден, так як впевненний, що зберегти сім`ю неможливо. Позивач у судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та міце розгляду справи повідомлена належним чином , про що свідчить розписка, яка повернулася до суду , а тому суд ухвалив розгляд проводити в її відсутність в порядку заочного провадження. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Судом також встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, проживають окремо ,спільного господарства не ведуть. Судом за клопотанням відповідача надавався строк для примирення , проте по закінченню наданого судом строку позивач свої вимоги підтримав , наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштований на розірванні шлюбу і не бажає примирення , заходи направлені на збереження сім"ї , застосовані судом не принесли позитивні результати , суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що в 2014 році вона позичила відповідачці [PERSON] 500 доларів США строком до 1 серпня 2014 року,про що відповідачка надала їй письмову розписку. Позивачка посилаючись на те,що відповідачка не повернула їй до 1 серпня 2014 року борг ,просить суд стягнути з відповідачки в її користь борг в перерахунку офіційного курсу Національного Банку України долару США до гривні , в сумі 6450 грн.. та судові витрати понесені нею на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,відповідачка в судове засідання двічі не з»явилася,направлена в її адресу судова повістка повернулася з відміткою « повернуто за закінченням терміну зберігання « ,що є належним повідомленням про час слухання справи відповідно до положень ст. 74 ч.5 ЦК України і що не перешкоджає розгляду справи по суті в заочному порядку в її відсутність,проти чого не заперечувала в судовому засіданні позивачка. Заслухавши пояснення позивачки,проаналізувавши інші докази по справі, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Факт отримання в позику 500 доларів США і зобов"язання повернути борг до 1 серпня 2014 року підтвержується власноручно складеною відповідачкою розпискою від 28 червня 2014 року ( а.с.11 ). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідачка заборгувала позивачці 500 доларів США, що по курсу долара США до гривні станом на час слухання справи в суді становить 6450 грн. а тому відповідно до положень ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України відповідачка і повинна повернути позивачці суму боргу в гривневому еквіваленті в зазначеному розмірі,як про це і просила позивачка в судовому засіданні і в своїй заяві про зменшення позовних вимог. Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки в користь позивачки відповідно до положень ст.ст. 79,88 ЦПК України 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на оплату судового збору при подачі позовної заяви до суду . На підставі наведеного ст.ст.1046,1049 ЦК України, керуючися ст.ст. 10,33,60,79,88,212,213,215, 224-227 ЦПК УКраїни,суд-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить суд позов задоволити, розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 травня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №519. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, не заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні, з 27 травня 2011 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №519, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №066316. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позовній заяві, з листопада 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин\~не підтримують. Позивач [PERSON] вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя суперечить\~інтересам сторін,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, у зв"язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину понесених позивачем судових витрат по справі по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

позивач [PERSON] в судовому засіданні частково змінив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідачки на його користь кошти за договором позики в сумі 16345 грн. 10 коп. та витрати по оплаті правової допомоги в сумі 380 грн. 00 коп., посилаючись на те, що 16.12.2013 року відповідачка [PERSON] позичила у нього гроші в сумі 1500 доларів США на особисті потреби, про що написала відповідну розписку та зобов'язувалася повернути кошти до 16.03.2014 року. Відповідачка повернула йому 500 доларів США. Іншу суму коштів не повертає, він змушений її постійно розшукувати та просити про повернення коштів. А тому він і змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до курсу НБУ України вартість 100 доларів США складає 1634 грн. 51 коп., таким чином відповідачка зобов'язана повернути йому 16345 грн. 10 коп.. Відповідачка [PERSON] частково змінені позовні вимоги позивача визнала повністю та не заперечує проти задоволення даного позову. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає що частково змінені позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та стверджуються відповідними доказами. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 16.12.2013 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали між собою договір позики, відповідно до якого позивач [PERSON] передав відповідачці грошові кошти в сумі 1500 доларів США, а відповідачка [PERSON] надала йому відповідну розписку (а.с.6), зобов"язавшись повернути позивачу [PERSON] позичені кошти до 16.03.2014 року. Відповідачка повернула позивачу 500 доларів США. Однак до даного часу відповідачка [PERSON] іншу суму коштів не повертає, на неодноразові звернення позивача [PERSON] повернути кошти в добровільному порядку не реагує, уникає зустрічі з позивачем, а тому він змушений її постійно розшукувати та просити про повернення коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] кошти за договором позики в сумі 16345 грн. 10 коп., понесені ним витрати по оплаті правової допомоги в сумі 380 грн. 00 коп. та судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.. Відповідно до ч. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

позивач [PERSON] в судовому засіданні частково змінив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідачки на його користь кошти за договором позики в сумі 33070 грн. 00 коп. та витрати по оплаті правової допомоги в сумі 336 грн. 80 коп., посилаючись на те, що 17.04.2014 року відповідачка [PERSON] позичила у нього гроші в сумі 2000 доларів США на особисті потреби, про що написала відповідну розписку та зобов'язувалася повернути кошти до 01.07.2014 року. Однак позичені кошти вона так і не повернула, він змушений її постійно розшукувати та просити про повернення коштів. А тому він і змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до курсу НБУ України вартість 100 доларів США складає 1653 грн. 50 коп., таким чином відповідачка зобов'язана повернути йому 33070 грн. 00 коп.. Відповідачка [PERSON] частково змінені позовні вимоги позивача визнала повністю та не заперечує проти задоволення даного позову. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає що частково змінені позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та стверджуються відповідними доказами. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно 17.04.2014 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] уклали між собою договір позики, відповідно до якого позивач [PERSON] передав відповідачці грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а відповідачка [PERSON] надала йому відповідну розписку (а.с.6), зобов"язавшись повернути позивачу [PERSON] позичені кошти до 01.07.2014 року. Однак до даного часу відповідачка [PERSON] кошти не повертає, на неодноразові звернення позивача [PERSON] повернути кошти в добровільному порядку не реагує, уникає зустрічі з позивачем, а тому він змушений її постійно розшукувати та просити про повернення коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] кошти за договором позики в сумі 33070 грн. 00 коп. та понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 330 грн. 70 коп., що сорозмірно задоволених позовних вимог. Зайво сплачений судовий збір в сумі 06 грн. 80 коп. повернути позивачу. На підставі ст.ст. 1046, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] (вул.Кут,29, с.Бурканів, Тереболянський район, Тернопільська область) звернулась з вказаним позовом до відповідача [PERSON] (вул.Вернигори,18,км.208, м.Черкаси), посилається на те, що 17 грудня 2015 року між сторонами зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1992. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне подружнє життя між ними не склалося, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають спільних інтересів, однією сім'єю фактично не проживають вже досить тривалий час, мають різні характери та погляди на життя, а тому шлюб не може в подальшому існувати, що й стало підставою звернення позивачки до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивачка\~ не з"явилася, у наданій суду заяві просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач\~ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. 17 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1992. Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. При вирішенні питання про розподіл судових витра, суд враховує, що позивачкою не ставиться питання про відшкодування понесених витрат за рахунок відповідача. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved