Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідача ТОВ « Унірем Агро Плюс», згідно якого просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та в відповідачем від 19.04.2006 року. Стягнути з відповідача на її користь орендну плату в сумі 5074 грн. 74 коп., та пеню в розмірі 152 грн. 22 коп., та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати посилаючись на наступне: згідно державного акту про право приватної власності на землю 1У-ДП № 091742 від 08.12.1999 року вона є власником земельної ділянки (паю) площею 6.550 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Згідно другого державного акту про право приватної власності на землю 1У-ДП № 091673 від 08.12.1999 року вона є власником земельної ділянки (паю) площею 6.460 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 19.04.2006 року вона уклала договір оренди земельної ділянки з відповідачем. згідно якого вона передала відповідачу в оренду дві свої земельні ділянки (паї) площею 6.550 га.. та площею 6.460 га, тобто загальною площею 13.01 га, загальною вартістю 82295 грн. 26 коп., на умовах, що орандар, тобто ТОВ «Унірем Агро»» кожного року зобов»язується сплачувати їй за користування земельною ділянкою 1234 грн. 42 коп., тобто у розмірі 1.5% від вартості двох земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації. Строк розрахунку за оренду землі до 30 листопада щорічно. Строк дії договору оренди - 15 років, починаючи з дати його реєстрації. зареєстрував відповідач договір оренди у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 15.06.2010 року за № 040611903707. Після передачі нею земельних ділянок відповідачу в 2006 році, відповідач не виконує умови договору, спочатку розрахувався з нею частково, з запізненням, не виконуючи терміну розрахунків, а за 2012-2013 роки відповідач не розрахувався з нею зовсім, тобто не виконує взяті на себе зобов»язання про те, що орендна плата за користування земельною ділянкою повинна бути сплачена до 30 листопада поточного року, а також підлягає індексації. Крім того відповідач порушує екологічне законодавство, не дотримуючись вимог щодо сівозміни, що й стало підставою зверхня до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. . Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши додані до позовної заяви докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За вимогами ст.11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі. Ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що згідно державного акту про право приватної власності на землю 1У-ДП № 091742 від 08.12.1999 року позивачка є власником земельної ділянки (паю) площею 6.550 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Згідно другого державного акту про право приватної власності на землю 1У-ДП № 091673 від 08.12.1999 року позивачка є власником земельної ділянки (паю) площею 6.460 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Між позивачем та відповідачем ТОВ «Унірем - Агро Плюс» 19.04.2006 року було укладено договір оренди змеленої ділянки, згідно якого позивачка передала відповідачу в оренду дві свої земельні ділянки (паї) площею 6.550 га.. та площею 6.460 га, тобто загальною площею 13.01 га, загальною вартістю 82295 грн. 26 коп.,строком на 15 років, починаючи з дати його реєстрації, який був зареєстрований у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 040611903707 від 15.06.2010 року Відповідно до розділу 2 п. 2.3 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки орендар повинен розрахуватись по орендній платі до 30 листопада щорічно. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З доводів представника позивача, викладених в позовній заяві, та пояснень, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що відповідач з часу укладання договору оренди земельної ділянки орендну плату сплачував частково, а за 2012-2013 роки орендну не плату сплачував. На даний час сплив термін виплати орендної плати, передбачений укладеним між сторонами договором оренди земельної ділянки. Відповідач будь-яких доказів на спростування даних доводів суду не надав. З чого суд робить висновок про те, що відповідач не виконав взятих на себе об»язків, так як лише відповідач може надати суду докази сплати позивачу орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 15. ЗУ «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» - Орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати. ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. ст. 32. ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. На підставі наведеного договір оренди земельної ділянки може бути розірваний в судовому порядку на вимогу орендодавця у випадку невиконання орендарем свого обов»язку щодо сплати орендної плати, так як дана умова є істотною для даного договору. Так як відповідач не виконав свого обов»язку щодо своєчасної сплати орендної плати в 2013 році, та виплачував орендну плату за попередні роки в розмірі меншому, ніж передбачено чинним законодавством, доказів звільнення його від відповідальності в цій частині відповідачем суду не надано, суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON], та ТОВ «Унірем - Агро Плюс», зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 040611903707 від 15.06.2010 року Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» -у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Відповідно, приймаючи рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, суд вважає за потрібне зобов»язати відповідача ТОВ «Унірем Агро Плюс» повернути позивачці [PERSON], належні їй на праві власності земельні ділянки (паї) площею 6.550 га, та площею 6.460 га., розташовані на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, передані позивачкою відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки (паю) ТОВ «Унірем -Агро». Також суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по орендній платі також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до розділу 2 п. 2.3.договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачкою та відповідачем передбачено, що орендна плата встановлена у розмірі 1.5 % від нормативної грошової одиниці земельної ділянки, що складає 1234 грн., на рік та сплачується в строк до 30 листопада щорічно. Проте відповідно п. 1 до Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 13.09.2002 року зі змінами від 19.08.2008 року встановлено, що Визнати одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. Стаття 1 в редакції Указу Президента N 830/2002 (830/2002 ) від 13.09.2002; із змінами, внесеними згідно з Указом Президента N 725/2008 ( 725/2008 ) від 19.08.2008 Таким чином з 19.08.2008 року розмір орендної плати за користування земельною ділянкою повинен був складати не менше 3% від вартості земельної ділянки. Вартість двох орендованих відповідачем у позивачки земельних ділянок складає 82259.26 грн. Таким чином розмір орендної плати повинен складати 82259.26 грн. Х 3 % = 2467 грн. 78 коп. З пояснень представника позивача встановлено, що за 2013 рік орендна плата позивачці виплаченою не була взагалі. Тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за 2013 рік на користь позивачки в розмірі 2467 78 коп. Також судом встановлено, що відповідач сплачував позивачці орендну плату в сумі 1234.42 грн. Проте з серпня місяця 2008 року розмір орендної плати повинен сладати 3% від вартості земельної ділянки, тобто 2467 грн. 78 коп. Сума недоплаченої різниці складає: (2467.78 грн., - 1234.42 грн.) Х 4 роки = 4933 грн 44 коп. В цілому сума заборгованості по орендній платі відповідача складатиме 4933.44 + 2467.78 грн. = 7401.22 грн. Так, як позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 5074.74 грн., суд виходячи з позовних в вимог позивачки вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по орендній платі в межах заявлених позовних вимог, тобто 5074.74 грн. Також суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені також підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 укладеного між сторонами договору оренди землі вбачається, що при несвоєчасній сплаті орендної плати нараховується пеня згідно ст.. 25 розділу 8, ЗУ № 2235 -ХП від 03.07.2003 року « Про плату за землю.» Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ « Про плату за землю» -Розмір пені за несвоєчасне внесення орендної плати передбачається у договорі оренди, проте він не може перевищувати ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку. Відповідно суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за не своєчасну сплату орендної плати в сумі 152 грн. 22 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 487 грн., 20 коп. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 308.02 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду від 17.04.2014 року.

Outcome: approved