Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Позов обґрунтувала тим, що 13.07.1993 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Даниловобалківською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області за актовим записом №6. Від даного шлюбу мають трьох дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. . Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між сторонами припинені через різність характерів, відсутність взаєморозуміння. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Збереження шлюбу, суперечитиме її інтересам, в зв"язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з"явилася. Про дату, час і місце судового засідання оповіщена належним чином. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином. Подав до суду заяву, у якій вказав, що проти позову не заперечує. Також заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ОЛ№441948 (а.с.4) встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.07.1993 року Даниловобалківською сільською радою Благовіщенського району Кіровоградської області за актовим записом №6. Сторони не бажають проживати у шлюбі і шлюб носить формальних характер. Збереження шлюбу не можливе, що вказано позивачем та не заперечено відповідачем. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, на даний час проживають окремо, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позов підлягає задоволенню. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року визначено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності з ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача визначити як "Андронакі" . Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, неможливість збереження шлюбу, суд вважає що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею за подачу позовної заяви судовий збір. З оригіналу квитанції №130 від 12.10.2018 року, що міститься в матеріалах справи вбачається, що при подачі даної позовної заяви позивач сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved