Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 28 липня 2008 року між ним та відповідачем ТОВ «Гарант» в особі [PERSON] укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 90000 гривень 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 142. Відповідач кошти прийняв та зобов'язувався повернути позику у визначений строк, а також сплатити проценти в розмірі 20 % від розміру позики. Договором позики передбачено, що при порушенні строку сплати процентів більш, ніж за один місяць, відповідач зобов"язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 2 % від розміру позики. Крім того, при порушенні строку повернення позики відповідачем сплачується пеня в розмірі 0,5 % від розміру позики за кожен день прострочення. Відповідач суму позики не повернув, а також жодного разу не сплатив проценти, штраф, пеню та індекс інфляції. Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] просить суд: 1. Стягнути з ТОВ «Гарант», код ЄДРПОУ 31590271, адреса :07643, Київська область, Згурівський район, с. Жуківка, вул. Леніна, буд. 72 на його користь заборгованість в сумі 192930 (сто дев'яносто дві тисячі дев'ятсот тридцять) гривень 41 копійка. 2. Стягнути з ТОВ «Гарант», код ЄДРПОУ 31590271, адреса :07643, Київська область, Згурівський район, с. Жуківка, вул. Леніна, буд. 72 на його користь сплачені судові витрати в сумі 1929 (одна тисяча дев'ятсот двадцять дев'ять) гривень 30 копійок. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. В судові засідання, що призначались на 09 грудня 2014 року та 30 грудня 2014 року, представники відповідача ТОВ «Гарант» не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, яких просили відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю явки судові засідання представника відповідача. Суд визнав можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача ТОВ "Гарант", оскільки, на думку суду, відповідачем не наведені поважні причини для відкладення розгляду справи, а також у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. В попередніх судових засіданнях адміністративний директор ТОВ «Гарант» Мирида А.А. та представник відповідача Молодий І.М. позовні вимоги не визнали взагалі. Невизнання позову обґрунтовували тим, що кошти від позивача [PERSON] відповідач не отримував. Кошти, які зі слів позивача, були перераховані ТОВ «Гарант» не відображені в касовій книзі та інших фінансових документах. Зазначена позивачем сума позики не відображена у бухгалтерському обліку. Єдиним доказом сторони позивача щодо підтвердження внесення грошової позики є квитанція до прибуткового касового ордера, яка не є первинним обліковим документом. Крім того, квитанція до прибуткового касового ордера підписана невстановленою особою. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що в липні 2008 року працювали в ТОВ «Гарант» на посадах бухгалтера-касира та головного бухгалтера відповідно. 28 липня 2008 року кошти на рахунок ТОВ «Гарант» не вносились. Підпис на прибутковому касовому ордері не належить жодному із свідків. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що 28 липня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Гарант» в особі [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 90000 гривень 00 коп. на визначених умовах, що встановлено з копії договору процентної позики (а.с.6-8), копії квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с.9). Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 12.11.2014 № 11309/11310/13-32/11311/11312/13-34/11538/13-33/14278-14280/14-34 встановлено, що в оригіналі квитанції до прибуткового касового ордеру рукописний текст виконаний [PERSON], підпис ймовірно виконаний [PERSON], категоричний висновок надати не виявилось можливим (а.с.113-133). Відповідач свої зобов"язання згідно умов договору позики належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, про наявність заборгованості відповідач повідомлявся, що встановлено з копії вимоги (а.с.10-11), копії розрахунків розміру процентів, штрафу та індексу інфляції (а.с.12,14), копії поштового повідомлення (а.с.13). Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Гарант» про стягнення заборгованості підлягає до задоволення повністю. 28 липня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики. На виконання умов договору позики позивачем в касу відповідача ТОВ «Гарант» було внесено грошові кошти в сумі 90000,00 грн. На підтвердження внесення коштів, позивачем була видана квитанція до прибуткового касового ордера № 142 від 28 липня 2008 року. В даній квитанції підпис від імені [PERSON] ймовірно виконаний [PERSON] Остання в липні 2008 року працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Гарант» та до її посадових обов"язків належало в тому числі прийняття грошових внесків від фізичних осіб та видача касових прибуткових ордерів. Відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором позики щодо повернення суми позики, сплати процентів, штрафу, пені та індексу інфляції. Судом перевірено правильність обрахування позивачем процентів за позикою, штрафу, пені та індексу інфляції, які підлягають стягненню з відповідача за умови невиконання умов договору позики, розрахунок наданий позивачем є правильним. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Гарант» на користь позивача [PERSON] суму заборгованості за договором позики, а також судовий збір.

Outcome: approved