Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Чернівецької міської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи позовні вимоги тим, що він є сином громадянки [PERSON] , інших дітей у його матері не було. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, його мати змінила прізвище [PERSON] на прізвище свого чоловіка [PERSON] . [INFO] у віці 71 рік його мати [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/2 квартири № [ADDRESS] , що складається із однієї житлової кімнати , загальною площею 33 кв.м., та житловою площею 16,8 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , придбане нею за договором купівлі-продажу від 08.04.2008 року. [INFO] помер чоловік його матері [PERSON] та він як єдиний спадкоємець першої черги матері, 08.04.2019 року звернувся в Першу Чернівецьку нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 08.04.2019 року Перша чернівецька державна нотаріальна контора зареєструвала (завела) спадкову справу № 64022355 стосовно [PERSON] , що підтверджується витягом із Спадкового реєстру від 08.04.2019 № 55768821 проте державний нотаріус Літун М.В. відмовила постановою від 08.04.2019 № 536/02-31 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття ним спадщини у зв`язку з чим він не може оформити спадкові права на спірне майно. Причиною пропущення ним шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є тривала відсутність його за межами Чернівецької області з 2016 по 2018 роки пов`язана з роботою, у зв`язку з чим він не мав змоги зв`язатися із родичами, тому йому не було відомо про смерть матері, про смерть якої він дізнався тільки в січні 2019 року, після смерті вітчима. Посилаючись на норми законодавства, просить визнати поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини його матері [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Чернівці та просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Чернівці тривалістю в один місяць з дня набрання рішення законної сили. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник позивача, адвокат Ілащук І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач представник Чернівецької міської ради Осовська М.М. в судове засідання не з`явилася повторно, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву якою просила справу розглянути в її відсутність та ухвалити рішення згідно із чинним законодавством. Представник третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] - адвокат Сидора І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач визначив відповідачем Чернівецьку міську раду не вірно, оскільки спадкоємцями після смерті його матері [PERSON] був її чоловік [PERSON] , який на даний час помер. Після смерті [PERSON] , спадкоємцями після свого батька є його діти: треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] які є належними відповідачами по справі. Крім того, позивач зазначає, що пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини у зв`язку з тривалим перебуванням за межами Чернівецької області, йому не було відомо про смерть матері, що не відповідає дійсності, оскільки він займався її похованням та з квітня 2017 року до даного часу він працює на посаді водія в Чернівецькій обласній філармонії. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про поважність причини не прийняття ним в установлений законом строк спадщини; просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, з"ясувавши обставини справи в судовому засіданні, перевіривши їх доказами заслухавши доводи позивача, доповнення до них представника та доводи у вступному слові представника третіх осіб, суд зважає на наступне. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , як власник, що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.5) та довідкою КЖРЕП-4 від 08.04.2019 року (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження, позивач [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6). У відповідності до копії свідоцтва про укладення шлюбу, громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Михальча Сторожинецького району Чернівецької області зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , [INFO] , уродженцем м.Чернівці 05.01.1989 року, актовий запис №10, прізвище дружини після укладення шлюбу присвоєно [PERSON] (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2008 року, посвідченого нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В., мати позивача [PERSON] - [PERSON] та її чоловік [PERSON] купили по Ѕ частини квартири [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м., яка зареєстрована у Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільно-часткової власності, порядковий номер об`єкта нерухомого майна 22722022 (а.с.8). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , місце смерті м.Чернівці Чернівецька область (а.с.9) та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно - 1/2 квартири [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік матері позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , місце смерті м.Чернівці Чернівецька область (а.с.10, 20) та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно - 1/2 квартири [ADDRESS] ». Після смерті мати позивача - [PERSON] , 08.04.2019 року зареєстровано спадкову справу № 64022355 спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] у відповідності до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.11). Позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , 08.04.2019 року звернувся в Першу Чернівецьку нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і постановою державного нотаріуса Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Літун М.В. від 08.04.2019 № 536/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутній факт прийняття ним спадщини (а.с.12). У відповідності до довідки ОСББ «Червоноармійська, 65 «А» від 09.04.2019 року, виданої позивачу [PERSON] , його мати [PERSON] перебувала на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання у [ADDRESS] з 04.06.2008 року по день смерті [INFO] , на день смерті [PERSON] разом з нею проживав її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: [PERSON] , народився [INFO] в м.Чернівці, його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с.21), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.22-23). [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача народилася [INFO] в м.Чернівці, її батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с.24), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.26-27). Згідно свідоцтва про шлюб, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] 25.11.1995 року, актовий запис №2237, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.25). Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] зверталася із заявою 17.04.2019 року до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про визнання її спадкоємцем за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.41) на підставі чого було зареєстровано спадкову справу №64088752 19.04.2019 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.40). На запит представника третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , адвоката Сидори І.Ю., адміністрація ОКУ «Чернівецька обласна філармонія» в особі генерального директора Макара Л.М. повідомили, що позивач [PERSON] працює на посаді водія автотранспортного засобу в ОКУ «Чернівецька обласна філармонія» з 18.04.2017 року (наказ №36 від 13.04.2017 року) та на посаді водія автотранспортного засобу на 0,5 ставки за внутрішнім сумісництвом з 02.08.2017 року (наказ №100 від 01.08.2017 року) по сьогоднішній день. Під час роботи в філармоніїі за період 2017-2019 р.р. тривалі відпустки (в тому числі у зв`язку із народженням дитини) не отримував, перебував у тимчасовій непрацездатності (на лікарняному) з 20.01.2019 року по 18.02.2019 рок включно (а.с.38). У відповідності до довідки ТзОВ «Нові технології агро культур», позивач [PERSON] мешканець [ADDRESS] з 01.06.2015 року по 20.02.2017 року, працював ТзОВ «Нові технології агро культур» помічником механізатора за фактичним місцем роботи с.Видибор Черняхівського району Житомирської області (а.с.52). З довідки №121 від 20.05.2019 року Міського комунального підприємства «Спецкомбінат» вбачається, що замовником поховання [PERSON] , 1944 року народження, яка померла [INFO] та похована на центральному кладовищі м. Чернівці по вул.Героїів Майдану, 159 «А » в секторі [NUMBER], ряд [NUMBER], могила [NUMBER], являється [PERSON] Кошти в сумі 2716,83 грн. внесені позивачем [PERSON] в касу МКП «Спецкомбінат» згідно рахунків-замовлень №008100 та №711264 від 04.05.2016 року (а.с.39). Допомогу на поховання померлої [PERSON] , яка померла [INFO] отримав 10.05.2016 року позивач [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] (а.с.46). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Передбачено ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи. Про це звернуто увагу і правових позиціях викладених у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-85цс12 та від 14.09.2016 №6-1215цс16. Судом встановлено, що мати позивача - [PERSON] та її чоловік [PERSON] за життя заповітів не залишили, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Обов`язок по доказуванню поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини лежить на позивачеві. Щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач зазначає його відсутність пов`язану з роботою за межами Чернівецької області з 2016 по 2018 рр., а також в обставинах зазначає, що про смерть матері, він дізнався тільки в січні 2019 року. Разом з цим, в судовому засіданні позивач вказані обставин заперечив та вказав, що він здійснював поховання матері, додому він приїздив та отримував кошти. Окрім цього, наведені доводи позивача в частині поважності пропуску ним строку звернення оформлення спадщини, спростовуються і дослідженими судом доказами, зокрема: листом-повідомленням ОКУ «Чернівецька обласна філармонія» (а.с.38), повідомленням Міського комунального підприємства «Спецкомбінат» №121 від 20.05.2019 року (а.с.39) та повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №16029/11 від 23.05.2019 року (а.с.46), відповідно до яких позивачу [PERSON] було достеменно відомо про смерть його матері [PERSON] , він займався її похованням та отримував допомогу на поховання померлої [INFO] , а відтак знав і про відкриття спадщини після смерті матері, проте не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до ст. 76 ч. 1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наведені [PERSON] причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В правових позиціях ВС (справа 681/203/17-ц від 17.10.2018), наголошується, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Дотримання позивачем наведених вимог закону, докази надані суду, матеріали справи не містять. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року). Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Дотримання принципу «пропорційності», визначено практикою застосування норм права Європейським судом з прав людини передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Згідно з ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем [PERSON] не було надано до суду належних та допустимих доказів поважності причин пропуску ним шестимісячного строку на прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed