Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом, який під час розгляду справи було уточнено, до [PERSON], треті особи: [PERSON], ЗМУ ВС ГУМВС України в Запорізькій області в особі ВГІРФО Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 16 вересня 2016 року залучено до участі у справі, що не заявляє самостійних вимог в якості третьої особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] та зареєстрована в квартирі з 1984 року. В даній квартирі зареєстровані також її сини [PERSON], [PERSON] Спірна квартира є неприватизованою і знаходиться у комунальній власності. З березня 2014 року відповідач [PERSON] добровільно покинув квартиру та з цього часу не проживає, його місце проживання невідомо. Реєстрація відповідача за адресою спірної квартири чинить перешкоди позивачу у її користуванні. З часу залишення [PERSON] квартири, вона вимушена сплачувати за нього кошти по рахункам комунальних установ у вигляді комунальних платежів, при цьому [PERSON] ніде не працює, а її син [PERSON] є інвалідом дитинства. З огляду на викладене, позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В судовому представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності, які і заперечень на позов до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку відповідача [PERSON] у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує представник позивач. Заслухавши пояснення пердставника позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є рідною матір'ю відповідача [PERSON], [INFO]. Квартира [ADDRESS] не приватизована та належить до комунальної власності. Позивач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS], з 08 червня 1984 року, що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 19 липня 2016 року № 04-19/5-1601. Також, як вбачається з довідки про склад сім'ї наймача квартири [ADDRESS], у вищезазначеній квартирі зареєстровані ще три особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], 09 квітня [INFO], та [PERSON], 1992 року народження. Проте, згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м. Запоріжжя, [PERSON] помер [INFO]. Свідок [PERSON], яка є подругою позивача з дитинства, в судовому засіданні пояснила, що не бачила [PERSON] у квартирі, в якій мешкає [PERSON] з березня 2014 року, у квартирі він не мешкає та його речей у квартирі не має. Свідок [PERSON] яка є сусідкою [PERSON], в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з березня 2014 року. В квартирі проживають [PERSON] та її син [PERSON] Причини, з яких [PERSON] в квартирі не проживає, їй не відомо. Згідно із ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Пункт 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, встановлює, що кожна людина має право на повагу до її житла. Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку. В судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважних причин з березня 2014 року, тобто більше шести місяців, залишив квартиру за власною ініціативою, чим втратив до житла будь-який інтерес, у зв'язку з чим, підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач [PERSON] в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], не проживає понад шість місяців, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнаня його таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved