Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну порядку стягнення аліментів і визначення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] із 1/4 частини заробітку (доходу) позивача щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 100грн. щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно із рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10.05.2012р. із [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що тривалий період він непрацевлаштований, фактично безробітний, постійного доходу немає, підприємницькою діяльністю не займається, жодної державної та соціальної допомоги не отримує, на прожиття заробляє на сезонних та випадкових заробітках. Позивач покликається на норми ст.ст. 182 ч.1 п.2, 184 ч.1 СК як на правові підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав повністю позов про визначення аліментів у твердій грошовій сумі. З його пояснень слідує, що підставою для подачі позову було те, що [PERSON] є непрацюючим, постійного доходу немає і неспроможний сплачувати аліменти в тому розмірі, що нараховуються державним виконавцем як ? частка від середньостатистичного заробітку в даній місцевості. В грошовій формі це складає суму, близьку до 800 грн. на місяць, при тому, що [PERSON] може оплатити 300-400грн. Позивач працює на тимчасових сезонних заробітках, а в теперішній час робить ремонт квартири своєї сестри, яка частково платить за виконані роботи. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не визнала повністю. Зазначала, що бажає, щоб розмір аліментів, визначений судом раніше таким же і залишився. Посилалась і на те, що з боку платника аліментів має місце нерегулярна сплата аліментів, через що виникла заборгованість з цих платежів. Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зміну розміру аліментів. З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10.05.2012р. вбачається, що із [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття. З цього ж рішення видно, що судом при його постановленні було враховано ту обставину, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, але має регулярний заробіток, підробляючи на будівельних роботах. Зазначене рішення суду платник аліментів не оскаржував і рішення набрало законної сили 25.05.2012р. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Наведена норма регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення, а тому не може бути застосована до спірних правовідносин, де позивач просить змінити порядок стягнення аліментів, а фактично - визначити інший спосіб надання утримання дитині, хоч і в одній і тій же формі (грошовій). Вирішуючи цей спір, суд враховує норму ч.4 ст.223 ЦПК відповідно до якої, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Те, що нормою ст.184 ч.1 ЦПК передбачено можливість суду при наявності підстав за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, не означає, що це має відбуватися у позовному провадженні шляхом пред'явлення нового позову до суду, при тому, що є чинним рішення суду про стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів. Задоволення розглядуваного позову та визначення аліментів у твердій грошовій формі замість частки заробітку означало б, що суд у позовному провадженні фактично змінив порядок стягнення, визначений судовим рішенням від 10.05.2012р., що набрало законної сили в той час, як вирішення таких питань передбачається відповідно до ст.373 ЦПК. Суд керується також тим, що за законом обов'язок утримувати дітей покладається на обох батьків. Пропонований батьком дитини розмір утримання - 100 грн. щомісячно, суд визнає надто мізерним, таким, що не відповідає суті утримання дітей батьками. Позивач, будучи працездатною особою, має докладати необхідних зусиль для відшуковування джерел надання утримання дитині, мінімальна межа якого не суперечитиме засадам розумності, добросовісності та моральним засадам суспільства (ст.7 ч.9 СК). За таких обставин у позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed