Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Лікар-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної клінічної лікарні №1 [PERSON] звернулася до суду із заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON] в психіатричний стаціонар без його згоди, у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який зумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо госпіталізації недієздатного [PERSON]. [PERSON] не висловив думки щодо його госпіталізації для лікування. Опікун [PERSON] - [PERSON] просив про його госпіталізацію. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2013 року [PERSON] визнано недієздатним та встановлено опіку. 24.10.2016 року [PERSON] був госпіталізований в Обласну психоневрологічну клінічну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане психіатром ОПНКЛ № 1 [PERSON], яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок про необхідність їйого госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування, у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], що надійшли від його брата. 24.10.2016 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 24.10.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації недієздатного [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: виражений органічний розлад особистості змішаного ґенезу - ЧМТ (1990р., 1993 р., 1998 р., 2002 р.) та алкогольного з вираженими поведінковими розладами, експлозивністю, асоціальністю, соціально-трудовою дезадаптацією. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, за рішенням лікаря-психіатра. Згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13 Закону України ,,Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved