Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації, що діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що на обліку служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , як така, що залишилась без батьківського піклування, так як мати дитини [PERSON] , померла [INFO] . 25 жовтня 2012 року між батьками малолітньої дитини був розірваний шлюб та дитина залишилась проживати з матір`ю, а батько [PERSON] з того часу участі у вихованні дитини не брав. Не відвідував дитину, протягом тривалого часу не проживаючи з нею, не цікавився її здоров`ям, фізичним та духовним розвитком, навчанням. За місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює та зловживає алкогольними напоями. Під час тривалої хвороби матері та після її смерті утриманням, вихованням та розвитком дитини займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Малолітня дитина [PERSON] навчається в Чемерпільському ліцеї Гайворонської районної ради, характеризується позитивно. Службою у справах дітей була проведена профілактично роз`яснювальна робота з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків з громадянином [PERSON] та виписане офіційне попередження про його відповідальність за порушення прав дитини за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також відповідача було викликано на комісію з захисту прав дитини при Гайворонській районній адміністрації, де він пояснив, що немає житла придатного для проживання малолітньої дитини, немає постійної роботи, тому не може забезпечити матеріальні потреби дитини (харчування, медичне лікування, навчання, сезонний одяг та взуття) та в зв`язку з скрутним матеріальним становищем він не має змоги створити належні умови для проживання та виховання дитини. Батько дитини [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. [PERSON] зовсім не займається вихованням та розвитком дитини, не цікавиться її життям та її успіхами в школі. Ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків виражається також у тому, що він протягом тривалого часу зовсім не цікавиться фізичним і духовним розвитком дитини, не дбає про її матеріальне забезпечення та здоров`я, практично не спілкується з своєю малолітньою дитиною, не вітає її з днем народження, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що значно порушує нормальне самоусвідомлення дитини та може негативно вплинути на її подальший розвиток. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Гайворонській районній державній адміністрації від 19 червня 2020 року членами комісії одноголосно прийнято рішення про доцільність позбавлення громадянина [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини - [PERSON] . Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Одеса та дитину передати органу опіки та піклування при Гайворонській районній державній адміністрації. Представник позивача органу опіки і піклування в особі Гайворонської районної державної адміністрації в судовому засіданні, позов підтримав та просить його задовольнити і надав висновок про те, що необхідно позбавити [PERSON] , батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. На обліку служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації перебуває малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6), як така, що залишилась без батьківського піклування, оскільки мати дитини [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 7). 25 жовтня 2012 року між батьками малолітньої дитини був розірваний шлюб та дитина залишилась проживати з матір`ю, а батько [PERSON] з того часу участі у вихованні дитини не брав. Не відвідував дитину, протягом тривалого часу не проживаючи з нею, не цікавився її здоров`ям, фізичним та духовним розвитком, навчанням, що не заперечується сторонами. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, ніде не працює та зловживає алкогольними напоями (а.с. 8). Під час тривалої хвороби матері та після її смерті утриманням, вихованням та розвитком дитини займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] (а.с. 9) та не заперечується сторонами. Малолітня дитина [PERSON] навчається в Чемерпільському ліцеї Гайворонської районної ради, характеризується позитивно (а.с. 12). Службою у справах дітей була проведена профілактично роз`яснювальна робота з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків з громадянином [PERSON] та виписане офіційне попередження (а.с. 11). Також відповідача було викликано на комісію з захисту прав дитини при Гайворонській районній адміністрації, де він пояснив, що немає житла придатного для проживання малолітньої дитини, немає постійної роботи, тому не може забезпечити матеріальні потреби дитини та в зв`язку з скрутним матеріальним становищем він не має змоги створити належні умови для проживання та виховання дитини (а.с. 10). Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Пленум Верховного Суду в пунктах 15, 16 своєї Постанови від 30 березня 2007 р. ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які не законно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з нею, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: - не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини. - нe цікавиться, як росте його дитина. - не забезпечує дитину необхідним харчуванням. - не забезпечує дитину медичним доглядом. - не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо [PERSON] . Сукупність наведених доказів підтверджує, що відповідач не займається вихованням та матеріальним забезпеченням своєї доньки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неї. Вимоги ч.6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, що відповідач позов визнав, суд дійшов висновку, що з метою захисту інтересів малолітньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved