Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 3 000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від батьківського обв`язку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, а також враховуючи те, що на даний час позивач не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною перебуваючи у декретній відпустці, відтак просить позов задовольнити та стягнути аліменти на своє утримання та на утримання сина. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому вказує, що позовні вимогами визнає частково. Посилаючись на те, що вказана сума, яку позивач хоче стягнути на утримання дитини є надто велика, оскільки він з дитинства має проблеми з хребтом, а також він був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено здатним у військовий час, на підтвердження чого, додає копію тимчасового посвідчення від 14.06.2006, а тому, довгий період часу він не працює та грошових доходів немає. Разом з тим, заперечив, щодо поганого стану здоров`я його дитини, вказавши, що у поданих позивачем документах відсутні такі записи. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] , вважає, що оскільки сім`я з якою проживає позивач є невелика, її батьки працездатні, а тому немає жодних підстав стягувати з нього аліменти на утримання дружини, так як умови, які склалися в нього такого не позволяють. Відтак позов просить задовольнити частково, та стягувати з нього в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500,00 грн, щомісячно, в частині, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини [PERSON] в сумі 2 000,00 грн, просить відмовити. Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому вказує, на те що він разом із позивачем вважають відзив необґрунтований та безпідставний оскільки вказані обставини не є поважними, так як, посвідченням, яке було видане 15 років тому, було встановлено, що відповідач непридатний до військової служби у мирний час і обмежено здатним у військовий час. Разом з цим відповідно до відповіді на звернення від 19.02.2021, засіданням позаштатної військово-лікарської комісії, військовозобов`язаний [PERSON] визнаний обмежено придатним до військової служби. Окрім цього у даних документах не вказано, що відповідач є непрацездатним. Посилання відповідача на те, що він не може працювати є необґрунтованим, оскільки він довгий час працював у будівельній компанії де виконував фізичну роботу і був підсобним працівником, на підтвердження чого додав фотографії з місця роботи. Окрім цього відповідач має матеріальне становище задовільне, оскільки йому на праві власності належать земельні ділянки та транспортний засіб. Щодо фінансово забезпечених і працездатних батьків позивача, на що посилається відповідач, вказує що цей факту не відповідає дійсності, оскільки батьки позивача є особами з інвалідністю 3 і 2 групи інвалідності. Відтак вважає,що позов підлягає задоволенню повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав та обґрунтувань викладених у позові та відповіді на відзив та просив його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні визнали позов частково, та просили стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 500,00 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача заперечили, оскільки відповідач не може надавати матеріальну допомогу і утримувати позивача, а тому, просив суд відмовити повністю у задоволенні позовної вимоги, щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши учасників справи, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 08.11.2018 сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , про що складений актовий запис № 2189 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 04.06.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 818. Згідно з довідкою № 1 від 04.01.2021 виданою виконкомом Великогаївської сільською ради, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а саме інформаційної довідки № 238727258 від 24.12.2020 [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 6125086400:02:001:0100, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельні споруд ( присадибна ділянка) та земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: с. Плебанівка Теребовлянського району Тернопільської області, за кадастровим номером 6125086400:02:001:0101, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Згідно з відповіддю на адвокатський запит від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області, Територіального сервісного центру МВС №6141 від 30.12.2020 за № 31/19/1-Б-наз, у відповідача на праві приватної власності є транспортний засіб марки «Chevrollet» модель «Lacetti», 2006 року випуску. У [PERSON] є синдром рухових порушень, що підтверджується випискою із медичної книги [PERSON] , що потребує великої кількість процедур масажу, які позивач, відвідує разом із сином, що підтверджується талоном про відвідування процедур дитячого масажу. Відповідно до тимчасового посвідчення № [NUMBER] від 14.06.2006, [PERSON] , 1989 року народження, визнаний обмежено здатним у воєнний час, а також визнаний непрацездатним до військової служби в мирний час. Як вбачається і пенсійних посвідчень № [NUMBER] , № [NUMBER] , батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] являються пенсіонерами по інвалідності 2 та 3 групи. Згідно з відповіді на адвокатський запит № 337 від 02.03.2021, яка надана Теребовлянським районним центром комплектування та соціальної підтримки, [PERSON] визнаний обмежено придатним до військової служби за ст. 64 «В» графа ІІ Наказу Міністерства Оборони України № 402 від 14.08.2008, за результатами проходження медичної комісії 01.03.2021. Цей факт підтверджується також, тимчасовим посвідченням військовослужбовця [PERSON] № [NUMBER] від 02.03.2021. Відповідно до довідки № 09-04/05/42 від 11.02.2021 виданою виконкомом Теребовлянської міської ради, [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , не працює з 30.06.2006, проживає разом із батьками. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов № 02.24/52 від 15.05.2021, затвердженого секретарем Теребовлянської міської ради, [PERSON] на даний час не працює, допомагає батькам по господарству. Сім`я [PERSON] проживає за рахунок обробки своїх городів та паю. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов`язки по утриманню сина. У зв`язку із тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний надати матеріальну допомогу дитині, а тому, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд виходить з наступного. За змістом ст.ст. 75, 80, 84 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За рішенням суду кошти на утримання одному із подружжя присуджуються у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За нормами ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина, і вона не може бути працевлаштована, у зв`язку із доглядом за малолітньою дитиною. Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працює, однак є фізично здоровим та має можливість працювати, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи, а тому, враховуючи матеріальне становище відповідача, який постійного доходу не має, позивача, яка на даний час не працює, стан здоров`я сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення прозову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, починаючи з дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд вважає, що рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial