Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON], який помер 03.08.2014 року. В обґрунтування заяви заявник вказав, що 03.08.2014 року помер його батько [PERSON] в м. Феодосії АР Крим. Після його смерті відкрила спадщина на належний йому садовий будинок в с. Рибальче по вул. Піщаній, № 1 Голопристанського району Херсонської області. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк, звернувся до Голопристанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте для оформлення спадщини йому необхідно було надати нотаріусу належним чином оформлений документ про державну реєстрацію смерті спадкодавця. Орган державної РАЦСу АР Крим [PERSON] видав повторне свідоцтво про смерть його батька. Однак, відповідно п.3 ч.2 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованих в МЮУ 24.12.2010 року за № 3307/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АР Крим та м. Севастополя та на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Звернувшись до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, заявник отримав відмову у реєстрації смерті [PERSON] з причин відсутності підстав та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті батька. В звязку із цим заявник був змушений звернутися до суду із даною заявою. Встановлення даного факту потрібне заявникові для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, і в подальшому оформлення спадщини, яка залишилась після смерті його батька. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Корабельного відділу державної РАЦСу ММУЮ в також в судове засідання не з'явилася, надала заяву із проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення юридичного факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.08.2014 року у м. Феодосії Автономної Республіки Крим помер батько заявника [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на садовий будинок в с. Рибальче по вул. Піщаній, № 1 Голопристанського району Херсонської області, який належав йому на підставі рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.12.2012 року. Заявник, як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом строк, звернувся до Голопристанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і за його заявою цією нотаріальною конторою була заведена спадкова справа за № 237/2014. Для подальшого оформлення спадщини заявнику необхідно надати нотаріусу належним чином оформлений документ про реєстрацію смерті батька. Органом державної РАЦСу реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в АР Крим заявнику було видано повторне свідоцтво про смерть батька від 02.09.2014 року серії І-АЯ № 506052. Проте, відповідно до ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України,їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особина тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Крім цього, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.3 ч.2 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованих в МЮУ 24.12.2010 року за № 3307/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АР Крим та м. Севастополя та на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами та доповненнями) судам даються роз'яснення, що заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд, приходить до висновку про те, що вимоги заявника про встановлення факту смерті особи підлягають задоволенню.

Outcome: approved