Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Лисівської сільської ради Покровського району звернулось до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: служба у справах дітей Покровської райдержадміністрації, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідач по справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , має п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешкають в родині бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Діти [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір`ю та її співмешканцем [PERSON] . Рішенням виконкому Лисівської сільської ради від 21.02.2020 року № 6 малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вилучено із родини у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю, пов`язані з антисанітарними умовами проживання, відсутність опалення, їжі. Згідно актів обстеження умов проживання за місцем проживання відповідачки не створені належні умови для проживання та розвитку дітей. На теперішній час діти перебувають у дитячому відділенні КНП Покровська клінічна лікарня інтенсивного лікування, згідно виписок із медичних карток стаціонарних хворих діти знаходяться у стані середнього ступеня тяжкості, мають захворювання : [PERSON] - гострий бронхіт, аденоїди вегетації 11 ступеня, [PERSON] - острий бронхіт, педикульоз. Оскільки зазначені обставини є підставою для позбавлення батьківських прав, позивач просить позбавити батьківських прав позивачку відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів з часу подання заяви до повноліття дітей на користь органу опіки та піклування виконкому Лисівської сільської ради. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Лисівської сільської ради підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно в період з кінця 2018 року по лютий 2020 рік проживала у свого співмешканця за адресою [ADDRESS] . За час проживання вона неофіційно працювала, дітей забезпечувала. Акт обстеження умов проживання від 11.01.2019 року вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки її не було з дітьми за місцем проживання. З лютого 2020 року вона припинила стосунки зі своїм співмешканцем, проживає у будинку своєї матері за адресою: [ADDRESS] . Бажає виховувати дітей, тому просить не позбавляти її батьківських прав. Представник третьої особи служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює фахівцем Покровського районного центру соціальної служби сім`ї , дітей та молоді. Зі спеціалістами служби вона неодноразово виїжджала за місцем проживання відповідачки по справі. Під час відвідування було встановлено, що старші діти знаходяться у навчальному закладі. Матір мала ознаки вживання алкоголю. Будинок, в якому мешкала родина, знаходиться в занедбаному стані, відсутнє пічне опалення. У дітей немає постійного місця для сну та відпочинку. Приміщення не пристосоване до потреб дітей та становить небезпеку для дітей. З [PERSON] була проведена профілактична робота. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивачки по справі, депутатом сільської ради. Він разом з членами комісії неодноразово приходили до позивачки з метою складання акту про проживання. Вдома [PERSON] не бачив, оскільки та працювала. В будинку знаходився її співмешканець з кумом, які зловживали спиртні напої. Діти неодноразово до них приходили, просили їсти. Від мешканців сіла поступали скарги на те, що вони зловживають спиртні напої. З лютого 2020 року відповідачка з дітьми проживає у своєї матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 11.01.2019 року вона разом зі своїми дітьми та з відповідачкою та її дітьми виїхали в м. Дніпро, тому при складанні спеціалістами служби акту від 11.01.2020 року відповідачки вдома не було, тому, за її думкою, такий акт не відповідає дійсності. Відповідачка на теперішній час працює, проживає з дітьми у своїй матері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їх сім`я має будинком площею 90 кв.м., зо розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка є її донькою, яка значиться зареєстрованою у зазначеному будинку . У 2019 році її донька проживала разом з дітьми у співмешканця в с. Лисівка. З лютого 2020 року проживає разом з дітьми у неї в будинку, в якому створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. Відповідачка матеріально дітей забезпечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представників третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а. с. 7-8) Батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ( а. с. 10), батько [PERSON] , [INFO] , записаний на підставі ст. 135 СК України зі слів матері ( 10-11 ). Судом встановлено, що в період з кінця 2018 року по лютий 2020 рік відповідачка по справі [PERSON] проживала у свого співмешканця [PERSON] за адресою : [ADDRESS] без паспортної реєстрації разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] . За період проживання родини отримувала соціальні послуги. Фахівець неодноразово проводила бесіди щодо дотримання санітарно гігієнічних умов проживання ( а. с. 21). Згідно акту обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 11.01.2019 року не створені належні умови для проживання дітей, батьки зловживають спиртні напої, не виконують свої батьківські обов`язки в повній мірі ( а.с. 12). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 21.02.2020 року за адресою: [ADDRESS] , діти перебували без догляду дорослих, скаржились на те, що дуже хочуть їсти, умови поживання в будинку за вищевказаною адресою незадовільні ( а.с. 14). Згідно акту обстеження умов проживання від 07.05.2019 року обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , якими виявлені незадовільними , для виховання та розвитку дітей в будинку не створені належні умови. ( а.с. 13). Згідно довідки Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області за № 5824 від 24.02.2020 року [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП від 22.02.2020 року ( а.с. 20). Згідно виписок із медичних карток стаціонарних хворих діти станом на 14.02.2020 року знаходились у стані середнього ступеня тяжкості, мають захворювання : [PERSON] - гострий бронхіт, аденоїди вегетації 11 ступеня, [PERSON] - острий бронхіт, педикульоз. ( а. с. 16-17). Згідно висновку органу опіки та піклування Покровської райдержадміністрації від 28.02.2020 року за № 01-0151-33 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а. с. 22-23). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Судом встановлено, що рішенням Лисівської сільської ради Покровського району № 6 від 21.02.2020 року малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відібрані у матері [PERSON] , [INFO] у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю. ( а.с. 15). Як встановлено в судовому засіданні прийняттю рішення про відібрання дітей від відповідачки слугували вищевказані акти обстеження умов проживання відповідачки, згідно яких для виховання та розвитку дітей не створені належні умови. Разом з тим, суд зауважує, що зазначене місце проживання позивачки разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , було тимчасовим місцем проживання відповідачки за місцем проживання її співмешканця [PERSON] в період з кінця 2018 року по лютий 2020 рік. Як встановлено судом, відповідачка значиться зареєстрованою та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . З лютого 2020 року відповідачка разом з дітьми проживає в будинку своєї матері [PERSON] за вищевказаною адресою . Згідно акту обстеження умов проживання від 24.02.2020 року проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою створені належні умови для проживання та виховання дітей ( а.с. 72). Згідно характеристики [PERSON] періодично проживає без реєстрації в [ADDRESS] із співмешканцем [PERSON] . З ними проживають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] . Троє її старших синів [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають з бабусею. Співмешканець відповідачки [PERSON] неодноразово перебував в місцях позбавлення волі, не працює. [PERSON] разом з дітьми в с. Ріг Лисівської сільської ради проживають не постійно. Зі сторони мешканців с. Ріг на [PERSON] поступали скарги щодо неналежного догляду за дітьми. Компрометуючих даних на [PERSON] виконком Лисівської сільської ради не має. ( а. с. 18). Як встановлено в судовому засіданні відповідачка не знаходиться на обліку у нарколога ( а. с. 48), працює неофіційно. Матеріальний стан відповідачки, зокрема відсутність належних умов проживання, на які посилаються представник позивача та третьої особи, дійсно має значення для розвитку та виховання дітей. Однак, враховуючи наявність у відповідачки неофіційного заробітку, її висловлювання стосовно бажання приймати участь у вихованні дітей, свідчить про її інтерес до дітей, її небайдуже ставлення і намагання приймати участь у їх вихованні, розвитку. Як встановлено судом, основна причина звернення до суду з вказаним позовом, є антисанітарні умови проживання відповідачки в займаному нею приміщенні за адресою місця проживання свого співмешканця в с. Ріг Лисівської сільської ради, з яким на теперішній час стосунки припинені. Діти, відносно яких ставиться питання про позбавлення їх батьківських прав, були відібрані від матері у зв`язку з відсутністю належних умов для їх проживання та розвитку. Проте, на момент розгляду справи, відповідачка разом з дітьми проживає у своєї матері, де створені всі належні умови для їх виховання та розвитку. Так, свідки [PERSON] , [PERSON] , представник третьої особи органу опіки та піклування Покровської міської ради пояснили в судовому засіданні, що на теперішній час відповідачка разом з дітьми проживають за адресою її реєстрації в будинку матері [PERSON] , де створені належні умови для виховання та розвитку дітей, відповідачка працює неофіційно, матеріально дітей утримує. Малолітні [PERSON] та [PERSON] на момент розгляду справи перебувають у дитячому будинку в м. Слов`янськ, відповідачка у зв`язку із встановленням карантину не мала можливості їх відвідувати, проте цікавилась умовами їх перебування в телефонному режимі. Відповідачка згідно повідомлення Покровського ВП НПУ у Донецькій області дійсно притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків, але копії постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, як і заходів впливу, зокрема проведення профілактичної роботи з відповідачкою, суду не надано. Так само як і не надано доказів щодо зловживання відповідачкою спиртних напоїв, або порушень громадського порядку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Більше того, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року по справі № 631/2406/15ц , провадження № 61-36905св18 ). Таким чином, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав матері, батька дитини є надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків або одного з них, враховуючи характер спору, інтереси малолітніх дітей, відсутність передбачуваних позитивних змін в їх житті в разі позбавлення відповідачки батьківських прав та беручи до уваги, що матеріали справи містять докази щодо зміни умов проживання відповідачки, суд приходить до висновку про те, що правові підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та в даному випадку, є передчасними. Антисанітарні умови, на які посилається представник позивача і третьої особи, не є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, а є підставою для застосування заходів відповідного впливу та проведення відповідної профілактичної роботи. Акт обстеження житлово-побутових умов від 11.01.2019 року суд не приймає до уваги як доказ на підтвердження доводів представника позивача про ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків, оскільки такий був складений у відсутність відповідачки і дітей та його зміст щодо зловживання батьками на момент перевірки спиртними напоями не відповідає дійсності. Зазначена обставина не спростована представниками позивача та третьої особи служби у справах дітей Покровської райдержадміністрації. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду справи у позивачки змінилися умови проживання в найкращу сторону, зокрема змінилось місце її проживання, умови якого за результатами обстеження встановлені як задовільні для розвитку дітей , припинились стосунки із співмешканцем, відповідачка перебуває у неофіційних трудових відносинах. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку необхідно зберегти родинний зв`язок між матір`ю та дітьми, тому що це буде відповідати у першу чергу інтересам дітей, та, враховуючи зміни умов проживання відповідачки в найкращу сторону, надати їй як матері шанс у здійсненні нею батьківських обов`язків по вихованню дітей, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів є похідними, та у зв`язку з цим задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed