Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 86 000,00 грн. Вимоги обгрунтовані тим, що 23.12.2011 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у сумі 86000,00 грн. Строк позики - до кінця 1 квартала 2012 року. На підтвердження укладення договору позики була складена розписка. На час звернення до суду відповідач позичені кошти не повернула, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, сповіщений належно, подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності позивача, вимоги позову підтримані. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169,224 ЦПК України. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню. За матеріалами справи судом встановлено, що згідно розписки від 23.12.2011 року позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в гривні в сумі 86000,00 грн. Строк повернення - до кінця 1 квартала 2012 року. Добровільно, у строк, відповідач суму боргу не погасила (а.с.24). Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обгрунтування заперечень. Відповідно до норми ч.2 ст. 1047 ЦК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника, або інший документ, що засвідчує передачу визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, передбачені ст. 1046 ЦК України, факт укладення договору позики підтверджується розпискою. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідного з договором. Суд дійшов до висновку, що матеріальні права позивача були порушені, та підлягають захисту в судовому порядку. Статтею 629 ЦК України регламентовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін згідного з договором. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається, за виключенням випадків, передбачених законом. В силу положень статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.10,11 ЦПК України, суди розглядають справи в межах заявлених в них вимог і на підставі наданих сторонами доказів і судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, де кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, доказів, що є в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати розподілені відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України „Про судовий збір".

Outcome: approved