Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з [PERSON] в його користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів її доходів (заробітку), щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні своїх вимог позивач, покликається на те, що у шлюбі з відповідачкою у них народився син : [PERSON], [INFO] Позивач вказує, що спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося і рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року шлюб між ними розірвано. Ще за два роки до розірвання шлюбу, відповідач залишила сім'ю та перестала цікавитися дитиною, надавати їй матеріальну допомогу. З цього часу, син [PERSON] проживає разом з ним, всі турботи по догляду за ним та його матеріальному забезпеченню він несе самостійно. Однак, не зважаючи на те, що він працює, зароблених коштів не вистачає на повноцінне матеріальне забезпечення дитини. Відповідачка ухиляється від утримання дитини В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак від нього надійшла заява згідно якої просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. У зв'язку з неявкою відповідача, суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, у відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, та згідно ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Проаналізувавши доводи позивачки та матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Такі ж вимоги встановлюються ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у шлюбі у сторін народився син : [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області 21.05.2004 року, який проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні, що підтверджується довідкою за вих. № 1076, виданою Виконавчим комітетом Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області 05.04.2016 року Матеріальної допомоги малолітній дитини, відповідачка для його нормального, повноцінного розвитку та забезпечення не надає. Доходів які отримує позивач критично не вистарчає на повноцінне забезпечення дитини. А тому, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього сина є підставною та підлягає задоволоню. При визначені розміру аліментів, що підлягає стягнення з відповідачки на користь позивача для утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 (шести) років становить у розмірі 1531 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічні роз'яснення надані пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вимогами ст. 183 СК України визначено, що судом визначається частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину. З врахуванням наведених обставин, а також того, відповідачка є матір'ю дитини, яка народилася у шлюбі з позивачем і щодо стягнення аліментів на утримання якого звернувся позивач, враховуючи потреби дитини та обов'язки обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку про те, що з відповідачки слід стягувати аліменти на користь позивач на утримання малолітнього сина в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Такий розмір аліментів слід стягувати з дня подачі позовної заяви до суду. Зважаючи на те, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved