Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв`язку пропуском строку прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Документи, що підтверджують родинні відносини з померлим братом містять розбіжності щодо відомостей про батька. Окрім того, вона пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в зв`язку з похилим віком та потребою в лікуванні. З врахуванням наведеного просить встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON] та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті. Ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 28.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач та її представник адвокат Бернацький П.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав. викладених в позовній заяві, просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Радивилівської міської ради подав суду заяву про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №491 (а.с.10). В свідоцтві про народження заявника [PERSON] (серія [NUMBER] від 10.04.1951 р., яке видане в м.Красноарміськ Рівненської області) батьком вказано [PERSON] (а.с.8) Після розірвання шлюбу з [PERSON] 16.12.1999 року позивач залишила прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (серія [NUMBER] від 13.06.2006 року) (а.с.9) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00025712273 від 22.02.2020 року батьком [PERSON] вказано [PERSON] (а.с.11) Згідно свідоцтва про смерть, виданим Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №10, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен з них окремо суду підтвердили той факт, що їм достовірно відомо, що померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] . Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. На підставі наявних матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні по батькові заявника [PERSON] , та її брата [PERSON] , який помер [INFO] , і така обставина перешкоджає їй в оформленні спадкових прав та реалізації права на спадкування. Обставина, що покійний [PERSON] є рідним братом заявника ніким не оспорюється, розглядаючи вказану заяву судом не виявлено обставин, які можуть свідчити про спір про право. Таким чином, заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити, та встановити юридичний факт, про який просить заявник, оскільки спору про право не встановлено. Задовольняючи заяву про встановлення юридичних факту родинних відносин, суд бере до уваги те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадщини після смерті батька заявника, отже даний факт породжує юридичні наслідки для спадкоємців; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту (в тому числі щодо померлих осіб); та встановлення цього юридичного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до довідки виданої виконкомом Радивилівської міської ради Рівненської області (а.с.13) вбачається, що на момент смерті [PERSON] проживав одиноко в с.пріски радивилівського району Рівненської області. Спадкова справа на спадкове майно померлого [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №59615063 від 27.02.2020 року (а.с.15). [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів для підтвердження родинних відносин. (а.с.14) Згідно статей 1218, 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] має право, як спадкоємець за законом на прийняття спадщини після смерті брата, однак в силу незалежних від неї обставин, не змогла у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, подати до нотаріальної контори заяву при прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому виходить з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивач в своїй позовній заяві та в судовому засіданні на підтвердження об`єктивних причин, які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання ним заяви про прийняття спадщини в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, подала до суду довідку, видану "Реабілітаційно-профілактичним комплексом "VITA- центр", про те, що вона періодично проходить курс лікування, а саме з 21.05.2018 року по 22.06.2018 року та з 07.09.2020 року по 25.09.2020 року (а.с.16) Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку позивачем є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved