Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач 30.10.2013 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути заборгованість по кредитному договору. При цьому посилається на те, що 06.11.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № SAMDN03000024168906, за яким [PERSON] отримав кредит 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванння у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 14.10.2013 року створилась заборгованість в сумі 31040,16 грн., з них: 8000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 15906,29 грн. - заборгованість по відсоткам; 5179,58 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. штраф фіксована частина та 1454.29 грн. штраф процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечував щодо стягнення заборгованості в сумі 8000,00 грн. тіла кредиту, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити в зв"язку з пропуском строку звернення до суду. Письмові заперечення приєднані до справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.11.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № SAMDN03000024168906, за яким [PERSON] отримав кредит 8000,00 грн. у винляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванння у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином станом на 14.10.2013 року створилась заборгованість в сумі 31040,16 грн., з них: 8000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 15906,29 грн. - заборгованість по відсоткам; 5179,58 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. штраф фіксована частина та 1454.29 грн. штраф процентна складова. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На порушення вимог ст.60 ЦПК України відповідач не надав будь - яких доказів на спростування вимог банку. З кредитного договору від 06.11.2008 р. вбачається, що зобов'язання сторін по даному договору припиняються з моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Посилання відповідача на те, що строк дії договору закінчився у 06.11.2009 р. спростовуються наступним. Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг він діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Судом встановлено, що відповідач не подавав до Банку заяву про припинення строку дії договору, тому договір автоматично був продовжений. Згідно з п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» кошти, які надані кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції є споживчим кредитом. Таким чином, відповідач отримав споживчий кредит. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України). ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності. П.7 ч.11 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, що волевиявлення позичальника було обмеженим та не відповідало його внутрішній волі. Викладені в тексті договору його істотні умови, права і обов'язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними. Зазначене свідчить про відповідність договору вимогам ст. 203 ЦК України. Банківський договір недійсним не визнано. Відповідач укладеної із Банком угоди не оскаржує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягує заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.10.2013 року становить 20510,56 грн., з них: 8000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 11925,56 грн. - заборгованість по відсоткам ( в межах строку позовної давнності) ; 585,00 грн. - заборгованість по комісії ( в межах строку позовної давності). У відповідності до ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial