Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

в Острозький\~районний суд\~з позовом\~до [PERSON]\~про стягнення\~аліментів звернулась\~[PERSON]\~Зазначає,\~що з\~14.10.2013\~перебуває з\~відповідачем в\~шлюбі,\~в якому\~в них\~народилися діти:\~син [PERSON],\~[INFO]\~та донька\~[PERSON],\~[INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Зазначила, що відповідач за віком та станом здоровя є працездатним, тобто має фізичну можливість працювати та періодично працює на різних роботах у приватних осіб, від чого отримує нерегулярний дохід. Одночасно зазначила, що відповідач [PERSON] з травня 2018 року проживає окремо від сім"ї та ухиляється від участі в утриманні дітей, хоча має всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в їх матеріальному утриманні. Вказує, що не має можливості надати дітям належне утримання, достатнє для їх віку, оскільки на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що інших джерел доходу, окрім державної допомоги по догляду за дитиною, вона не має. [PERSON] мотивує свою заяву тим, що відповідач, будучи працездатним, свідомо ухиляється від належного утримання дітей, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, зазначила, що доглядає за дитиною до трьох років. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача пояснила, що з 14.10.2013 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя\~в них народились діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її повному матеріальному утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей не надає, у зв'язку з чим поставив дітей та позивача в скрутне матеріальне становище. Вказує, що позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860 гривень щомісячно. Зазначила, що позивач самостійно не має можливості надати для дітей належне утримання, достатнє для їх віку, а відповідач добровільно не бажає брати участі в утриманні їх спільних дітей. Крім того, вказує, що позивач доглядає за дитиною до трьох років, а тому коштів на своє утримання не має. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від належного утримання дітей, просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому\~засіданні позивач\~[PERSON]\~підтвердила обставини,\~викладені її\~представником та\~пояснила,\~що з\~травня 2018\~року з\~відповідачем спільно\~не проживає.\~Зазначила,\~що в\~період з\~24.05.2018\~по 19.08.2018\~вона працювала\~в Польщі,\~однак грошових\~коштів не\~отримала.\~Підтвердила,\~що отримала\~кредит в\~розмірі 45000\~грн.,\~який в\~подальшому сплатив\~відповідач,\~оформивши інший\~кредит на\~себе та\~на даний\~час виплачує\~його самостійно.\~Їй відомо,\~що на\~даний час\~відповідач працевлаштований\~в сільському\~господарстві.\~Вказує,\~що востаннє\~відповідач надавав\~кошти на\~утримання дітей\~в травні\~2018\~року в\~сумі 200\~грн. Зазначає, що інших джерел доходу, окрім соціальної допомоги по догляду за дитиною в розмірі 860 грн., вона не має, власного нерухомого майна, грошових заощаджень теж не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно та в розмірі 1/6 частки від його заробітку на утримання дружини. Підтвердив обставини,\~викладені позивачкою,\~в частині\~перебування з\~нею в\~шлюбі з 14.10.2013 та наявності спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. Одночасно просив врахувати його матеріальний стан, а саме те, що на даний час він сплачує заборгованість за кредитом, який був взятий позивачем. Зазначив, що з серпня 2018 року він офіційно працевлаштований, працює в ПП [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 3723 грн. в місяць. Вказав, що інші особи на його утриманні не перебувають, стан здоровя в нього добрий. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з пояснень сторін, свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №080634 встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 14.10.2013 року (актовий запис №2). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №293900, виданого 21.08.2018 року, встановлено, що [PERSON] народилася 28.02.2017 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №293799, виданого 21.08.2018 року, встановлено, що [PERSON] народився 11.10.2014 року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] Водночас, з пояснень учасників процесу в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їх діти проживають з позивачем та знаходяться на утриманні матері, а відповідач належної участі в утриманні дітей не бере. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будучи батьком\~дітей,\~[PERSON]\~своїх дітей\~належним чином\~не утримує,\~хоча зобовязаний\~це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач доказів про те, що він належним чином займається утримання своїх малолітніх дітей не надав. Таким чином, загальний розмір утримання дітей від відповідача є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач не бере належної участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач, будучи батьком дітей, на даний час своїх дітей належним чином не утримує, хоча зобовязаний це робити, то з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином,\~наявні правові\~підстави для\~визначення розміру\~аліментів з\~[PERSON]\~у твердій\~грошовій сумі щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Водночас вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що позивач на обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач отримує нерегулярні доходи, працюючи в приватних осіб, однак будь-яких доказів на підтвердженя цього не зазначає, натомість [PERSON] зазначає, що на даний час офіційно працевлаштований, однак належних доказів у встановлений судом строк для подання доказів не надав. Обґрунтувань неможливості подання зазначених доказів у вказаний строк відповідачем та його представником наведено не було. Водночас, суд бере до уваги пояснення позивача, яка підтвердила, що їй на даний час відомо про працевлаштування відповідача. Доказів наявності боргових зобовязань за кредитом, на що посилається відповідач, відповідачем також не надано. В той же час, суд виходить з того, що кредитні зобов'язання відповідача не мають жодним чином впливати на утримання дітей. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно, з пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що на даний час розмір його доходу становить 3723 грн. в місяць. Судом враховується, що згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1492 гривні, з 1 липня 1559 гривень, з 1 грудня 1626 гривень. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини, встановленого прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1559 грн. щомісячно. В той же час, при вирішенні позову суд виходить з того, що відповідач не заперечив наявності у нього можливості утримувати дітей. Окрім того,\~судом береться\~до уваги\~стан здоровя\~та матеріальне\~становище дітей\~та сторін,\~а також\~відсутність у\~сторін інших\~утриманців. Водночас, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи в шлюбі з [PERSON], 28.02.2017 року народила доньку [PERSON] і на даний час доглядає її. Частиною 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3 років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки малолітня [PERSON] проживає з позивачем і не досягла трирічного віку, сама позивач забезпечити своє належне утримання самостійно можливості немає, а відповідач добровільно коштів на утримання позивача не надає, то з нього на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання [PERSON], суд враховує, що позивач отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною та бере до уваги, що платник аліментів може надавати матеріальну допомогу та вважає, що їх необхідно стягувати в твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, в розмірі 302,50 грн., так як сплата аліментів на утримання дружини в розмірі по 1500 грн. буде надто обтяжливою для відповідача та бере до уваги, що в цьому випадку загальний розмір аліментів не перевищуватиме 1/2 частину доходу відповідача, що відповідає вимогам ст.70 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, суд виходить і з того, що в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача заробітку та можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 03.09.2018 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі\~ст.ст.\~180-184,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial