Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.09.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення №6719 та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №900/1, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 484941,00 грн. на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу строком на 240 місяців, взявши на себе зобовязання не пізніше 18 вересня 2028 року повністю погасити кредит зі сплатою 22,5% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 18.09.2008 року було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зо реєстровим №2109, згідно якого Іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання Зобовязання, що випливає з Іпотечного договору, передає Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцеві на праві власності. Крім того, у забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 року по поверненню кредиту та виплаті відсотків за користування, було забезпечено договором поруки. Згідно договороу поруки №900/1а від 18.09.2008 року, гр.. [PERSON] прийняв на себе зобовязання солідарно відповідати перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за виконання гр.. [PERSON] зобовязань за Кредитним договором №900/1. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручились перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору. Свої зобовязання перед відповідачем [PERSON] було виконано в повному обсязі, фактично надавши йому грошові кошти, однак відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 14.02.2013 року становить 632648грн.80коп., з яких 479474грн.60коп. заборгованість нарахованих та не отриманих відсотків, 19725грн.60коп. пеня за порушення строків платежів згідно виконавчого напису, 98919грн.20коп. пеня за порушення строків платежів п.п.5.2. Кредитного договору, 32329грн.40коп. пеня згідно п.7.3. Іпотечного договору, 2200грн.00коп. витрати за вчинення виконавчого напису. На підставі вищевикладеного просить розірвати Кредитний договір №900/1 від 18 вересня 2008 року укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення №6719; стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість по кредитному договору №900/1 від 18 вересня 2008 року в сумі 632648грн.80коп. та стягнути солідарно з відповідачів сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив розглянути справу у його відсутність і у випадку неявки відповідача в судове засідання розглянути справу в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. В дане судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями ст.ст.526, 530 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї сторони має бути досягнуто згоди. Згідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 цього Кодексу при порушенні зобов»язань за договором настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пені). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов»язань, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.572 ЦК України кредитор (іпотекодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У відповідності до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання. У відповідності зі ст..553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, а згідно ст..554 цього кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому поручитель відповідає у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 18.09.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач в особі філії Правобережне відділення №6719 та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №900/1, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 484941,00 грн. на придбання домоволодіння за договором купівлі-продажу строком на 240 місяців, взявши на себе зобовязання не пізніше 18 вересня 2028 року повністю погасити кредит зі сплатою 22,5% річних за користування кредитом. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору Позичальник зобовязався сплачувати Банку відповідну плату (відсотки) в порядку, розмірах та строки, визначених в Кредитному договорі. Відповідно до п.1.5. Кредитного договору Позичальник зобовязався проводити погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом ануїтентними платежами в сумі 9534грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з жовтня 2008 року. Відповідно до п.4.2.1. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору. Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, винна Сторона відшкодовує другій стороні спричинені у звязку з цим збитки. У відповідності з п.7.2. Кредитного договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобовязань, передбачених п.3.3. Кредитного договору, Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 10% вартості невиконаного Зобовязання та відшкодовує понад неустойку спричинені збитки в повному обсязі. У відповідності до п.5.2. Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,06% від суми несплаченого платежу, за кожний день стрострочення. В якості забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] 18.09.2008 року було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зо реєстровим №2109, згідно якого Іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання Зобовязання, що випливає з Іпотечного договору, передає Предмет іпотеки, який належить Іпотекодавцеві на праві власності. Крім того, у забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 року по поверненню кредиту та виплаті відсотків за користування, було забезпечено договором поруки. Згідно договороу поруки №900/1а від 18.09.2008 року, гр.. [PERSON] прийняв на себе зобовязання солідарно відповідати перед ВАТ «Державний ощадний банк України» за виконання гр.. [PERSON] зобовязань за Кредитним договором №900/1. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] поручились перед Кредитором за належне виконання Позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору. У відповідності до умов зазначеного договору позивач зобовязувався надати відповідачу кредит в зазначеній сумі, а відповідач, в свою чергу, зобовязувався повернути кредит, в обумовлений договором строк, сплатити обумовлені платежі. Позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти, відповідач своєчасно суму кредиту не повернув, обумовлені договором платежі не сплачував. Таким чином заборгованість по кредиту станом на 14.02.2013 року становить 632648грн.80коп., з яких 479474грн.60коп. заборгованість нарахованих та не отриманих відсотків, 19725грн.60коп. пеня за порушення строків платежів згідно виконавчого напису, 98919грн.20коп. пеня за порушення строків платежів п.п.5.2. Кредитного договору, 32329грн.40коп. пеня згідно п.7.3. Іпотечного договору, 2200грн.00коп. витрати за вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що вважаючи неналежним виконання [PERSON] своїх обовязків за кредитним договором, ВАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою, в якій, посилаючись на наявність у [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 651667,03 грн. просило вчинити виконавчий напис на договорі іпотеки від 18.09.2008 року. 08.02.2010 року за вказаною заявою приватним нотаріусом [PERSON] було вчинено виконавчий напис за № 843 про звернення стягнення на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,250 га, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Піщанка, вул.. Березова, 58, що належить на праві власності позивачу. У виконавчому написі пропонувалося за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» у розмірі: залишок по кредиту 478202,75 грн.; заборгованість по кредиту 6738,25 грн.; сума нарахованих та неотриманих відсотків 144800,43 грн.; пеня за порушення строків платежу 19725,60 грн.; витрати, пов»язані із вчиненням виконавчого напису 2200,00 грн., що всього становить 651667,03 грн. Зважаючи на істотні порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору, суд вважає за необхідне розірвати Кредитний договір №900/1 від 18 вересня 2008 року укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Правобережне відділення №6719 та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №900/1 від 18.09.2008 року в сумі 632648грн.80коп.\~\~Будь-яких доказів в спростування позовних вимог відповідачами суду не надано. В судовому засіданні представник [PERSON] заперечував проти позовних вимог проти будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень суду не надав. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір по 1774,15 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved