Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що між ними 10 листопада 2007 року було укладено шлюб. Шлюб розірвано 12.06.2013 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Перебуваючи у шлюбі, сторони набули у власність автомобіль марки «Mercedes-benz», модель «Sprinter 315», державний реєстраційний номер «АЕ 0504 ЕХ». Мирним шляхом поділити спірне майно сторони не можуть, тому позивач звернулася до суду та просить суд: розподілити між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] сумісно набуте майно, визнавши за позивачем право власності на 1/ 2 частину автомобіля марки «Mercedes-benz», модель «Sprinter 315», державний реєстраційний номер «АЕ 0504 ЕХ», та за відповідачем [PERSON] право власності на 1/ 2 частину автомобіля марки «Mercedes-benz», модель «Sprinter 315», державний реєстраційний номер «АЕ 0504 ЕХ», а також стягнути з відповідача судовий збір. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечув, вказав, що майно хоче розділити шляхом продажу автомобіля та розділу грошей, а не так як просить позивач, а також заперечував проти стягнення з нього на користь позивача судового збору. Надав суду заперечення в яких вказав, що за час шлюбу сторони придбали не тільки спірний автомобіль, а й інші побутові речі та техніку: шафа-купе, стіл компютерний, трюмо, комод, тумба під телевізор, газоколонка, ліжко, пилосос, кондиціонер, бойлер, фотоапарат, насос для садового поливу, ліжко дитяче та заявлений автомобіль, все спільне майно відповідач оцінив у суму 340400, 00 грн. та просить поділити це майно, позивачеві присудити все майно та 1/8 частину автомобіля, а відповідачеві 7/8 частини автомобіля. Однак з позовною заявою про розподіл майна до суду не звернувся, на запитання головуючого в судовому засіданні пояснив, що звертатися з зустрічним позовом не буде. Представник третьої особи Територіального сервісного центру 1243 регіонального сервісного центру\~ МВС у Дніпропетровській області до суду не з"явилися, про день слухання справи повідомлені. Вислухавши позивача, її представника , відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] 10 листопада 2007 року було укладено шлюб. (а.с. 4 свідоцтво про шлюб). Шлюб розірвано 12.06.2013 року рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. (а.с. 5 - рішення про розірвання шлюбу). Перебуваючи у шлюбі, сторони набули у власність автомобіль марки «Mercedes-benz», модель «Sprinter 315», державний реєстраційний номер «АЕ 0504 ЕХ». (а.с. 6- реєстарійне посвідчення). Мирним шляхом поділити спірне майно сторони не домовилися, з наведених вище причин, тому позивач звернувся до суду. Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності та згідно до ст. 63 СК України чоловік та дружина мають рівні права на володіння майном, належного їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.. 69. СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд не може виносити рішення та ділити майно між подружжям заявлене в запереченнях, так як в правових нормах ЦПК немає такого поняття як розгляд справи по запереченнях відповідача, лише по позовній заяві, в тому числі по зустрічній позовній заяві, оскільки відповідачем не заявлено зустрічний позов, то суд розглядає тільки первісний позов . Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач сплатила судовий збір в розмірі 1702,00 грн. , що підтверджено квитанцією про сплату судового збору (а.с. 1 ). Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сдовий збір . На підставі викладеного та

Outcome: approved