Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини із [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері спадщину прийняв її вітчим [PERSON] та перейшов проживати в будинок заявника у [ADDRESS]. [INFO] року помер її вітчим [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю у своєму будинку у с.Лисанівці Старосинявського району та вели спільно господарство. Після смерті вітчима [PERSON] заявник звернулась до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, однак, нотаріусом їй відмовленому у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [PERSON], так як її проживання із спадкодавцем однією сім'єю документально не підтверджене. Тому заявник просить встановити даний факт у судовому порядку для подальшого оформлення спадкових прав. Представник заявник [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Старосинявської селищної ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги визнає та просить задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника та покази свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. [INFO] року у с.Лисанівці Старосинявського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 31 березня 2008 року, виданим Лисанівською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області. До спадкового майна [PERSON] входять дві земельних ділянки площею по 2,53 га кожна, що розташовані на території Лисанівської сільської ради Старосинявського району, що належали померлому на підставі державних актів про право приватної власності на землю : серія [NUMBER], виданного на підставі рішення сесії Лисанівської сільської ради №1 від 25.01.2000 року, зареєстрованого 25 січня 2000 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №130; серія [NUMBER], виданного на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 2004 року [NUMBER], зареєстрованого 18 травня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER], яку [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] [INFO] року. Заявник [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], з яким вона проживала як одна сім'я з 2003 року, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки факт її проживання із спадкодавцем однією сім'єю не підтверджений та рекомендовано звернутись до суду, про що свідчить лист державного нотаріуса №1685/01-16 від 14.11.2016 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та інші особи із заявою про прийняття спадщини не звертались, заповіти після смерті [PERSON] відсутні, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №45768244 від 14.11.2016 року та витяг зі Спадкового реєстру №45768257 від 14.11.2016 року. Відповідно до довідки Старосинявської селищної ради Старосинявського району №41 від 13.09.2016 року [PERSON] доглядала до дня смерті та похоронила свого батька [PERSON], який помер [INFO] року. До дня смерті вони постійно проживали разом та вели спільно господарство. Відповідно до довідки Старосинявської селищної ради Старосинявського району №760 від 15.12.2016 року [PERSON] доглядала до дня смерті та похоронила [PERSON], який помер [INFO] року. Із січня місяця 2003 року вони проживали разом та вели спільно господарство. Відповідно до довідки Старосинявської селищної ради Старосинявського району №70 від 30.01.2017 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS], але, після смерті своєї дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, він проживав до дня смерті разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Інших спадкоємців [PERSON] немає. Факт проживання заявника [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини також підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Зокрема, свідки пояснили, що [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] перейшов проживати до доньки [PERSON] та проживав разом із нею однією сім'єю у її будинку за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В силу вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме для подальшого оформлення своїх прав на спадкове майно. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт проживання заявника [PERSON] із [PERSON], який помер [INFO] року, тому заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved