Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити з-під арешту ? частину квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції 28.04.2010. При цьому позивач зазначає, що 24.04.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPM0G40000007089, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на суму 75 000 грн. В забезпечення виконання даних зобовязань 24.04.2008 між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого він передав в іпотеку нерухоме майно: квартири [ADDRESS]. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором було задоволено позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, як було встановлено банком, державним виконавцем у 2010 році було накладено арешт на майно боржника, що унеможливлює провести банком реалізацію заставного майна. В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи відділу ДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 24.04.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ZPM0G40000007089, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на суму 75 000 грн. /а.с.9-16/. В забезпечення виконання даних зобовязань 24.04.2008 між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] /а.с.17-20/. Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У звязку з неналежним виконанням зобовязань за даним кредитним договором було задоволено позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки /а.с.29-32/. Пунктом 5.1.2. договору зазначено, що до предмету іпотеки відсутні будь-які обтяження, у спорі та/або під арештом, забороною відчуження не перебуває /а.с.20/. Як вбачається з Інформаційної довідки з держреєстру право власності на ? частину квартири [ADDRESS], належить [PERSON] на праві спільної часткової власності /а.с.5/. Однак, згідно наданої письмової інформації відділу ДВС на дане нерухоме майно було накладено арешт держвиконавцем [PERSON] 28.04.2010, АМ №606161. Однак, на теперішній час у Мелітопольському відділі ДВС виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] відсутні. При цьому оглянути закінчені виконавчі провадження неможливо, оскільки за терміном зберігання 3 роки вони знищені. За інформацією з ЄДРВП у відділі ДВС знаходилось виконавче провадження за виконавчим листом №2-1054, виданим Мелітопольським міськрайонний судом 02.02.2009 про солідарне стягнення, де одним із боржників значився [PERSON], на користь КС «Довіра» заборгованості по кредиту. Однак, в процесі виконання держвиконавець на підставі п.4 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ стягувачу /а.с.54/. Існуючі на даний час арешти від 28.04.2010 повністю унеможливлюють реалізацію позивачем своїх законних прав іпотекодержателя щодо арештованого майна. Відповідно до ст.3 ЗУ „Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. У даному випадку договір іпотеки був укладений 24.04.2008, а арешт накладений держвиконавцем пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Отже, позивач має пріоритетне право\~\~ на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Однак, накладення арешту на\~\~ спірну квартиру порушує права позивача, як іпотекодержателя,\~\~ одержати задоволення з вартості заставленого майна при невиконанні боржником зобов'язань. Тому, порушене право позивача підлягає захисту шляхом звільнення спірної квартири з-під арешту. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved