Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить, визнати незаконною та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» повернути на його картковий рахунок [NUMBER] незаконно списану суму в розмірі 10000 грн. 00 коп., визнати незаконною та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» списати незаконно нараховану суму заборгованості в розмірі 13865 грн.63 коп. Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги позивач зазначив, що 22.05.2012 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. 06.08.2013 року позивачем була здійснена покупка товару на суму 10000 грн. 00 коп. та відповідно проведена операція по картковому рахунку для оплати даного товару. Однак відповідачем 06.08.2013 року з карткового рахунку позивача було двічі знято по 10000 грн., всього 20000 грн., з яких 10000 грн. - на оплату купленого товару, а 10000 грн. - невідомо куди, так як продавцем товару [PERSON] було отримано лише кошти в сумі 10000 грн.. В зв'язку із допущеним відповідачем подвійним зняттям з карткового рахунку суми оплати товару та повідомленням про існування простроченої заборгованості, позивачем до ПАТ «Альфа-Банк» було подано письмове звернення про повернення на кредитну картку 10000 грн. Однак відповідач повідомив позивача, що списання 06.08.2013 року коштів в сумі 10000 грн. здійснено за проведену ним 29.04.2013 року по картковому рахунку операцію. Згідно виписки по рахунку кредитної картки за період з 01.04.2013 по 29.09.2014 року, позивачем 29.04.2013 року взагалі ніяких покупок не здійснювалося, покупка на суму 10000 грн. була здійснена 25.04.2013 року та цього ж дня позивачем було поповнено картковий рахунок на цю ж суму. Крім того відповідач вимагає від позивача погашення заборгованості у розмірі 13865 грн.63 коп., якої в позивача не існує. Тому позивач просить зобов»яти відповідача повернути на його картковий рахунок 10000 грн., та зобов»язати відповідача списати незаконно нараховану суму заборгованості. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, послались на обставини викладені в позову. Представник відповідача Несенюк Д.М., позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні оскільки позивачем 26.04.2013 року здійснювалась операція з поповнення іншої картки своєю через систему Інтернет. У зв'язку з технічними роботами операція була завершена лише 06.08.2013 року, кошти від операції, здійсненої 26.04.2013 року були зараховані на картковий рахунок, що поповнювався. Позичальник 26.04.2013 року здійснив поповнення іншої картки своєю. 29.04.2013 року гроші були зараховані отримувачу, але через технічні роботи операція була завершена (кошти списались з картки позивача) лише 06.08.2013 року. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] виходячи з наступного. 22.05.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що підтверджується додатком до публічної пропозиції від 22.05.2012 року. Позивачем 26.04.2013 року здійснювалась операція з поповнення іншої картки свого представника [PERSON], своєю карткою через систему Інтернет. 29.04.2013 року гроші в сумі 10000 грн. 00 коп. були зараховані отримувачу [PERSON], але через технічні роботи операція була завершена (кошти списались з картки позивача) лише 06.08.2013 року, що підтверджується копією меморіального ордеру від 29 квітня 2013 року, виписками по рахунку кредитної картки [PERSON], та [PERSON], документом під назвою «Информация о заявке», крім того номери операції збігаються у вказаних документах. Те, що 29.04.2013 року гроші були зараховані отримувачу [PERSON], на рахунок №26254000430642, підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON]. Згідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. У відповідності зі ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказами, відповідно до ст.. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. З врахуванням викладено суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки позивачем не доведено тих обставин на які він посилався в своєму позові, щодо неправомірності списаних коштів відповідачем, та зобов»язання останнього списати заборгованість.

Outcome: dismissed