Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи: Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про позбавлення батьківських прав, у якому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON], [INFO], судові витрати залишити за позивачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2015 року. Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір"ю - позивачем у справі. Крім того, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти щомісячно на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 26.09.2016 року. Минуло шість років з часу народження сина, але відповідач життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та не приймає участі у його вихованні. Майже п'ять років син не бачив батька взагалі, він його не пам'ятає та немає до нього ніяких почуттів. У спілкуванні з матір'ю, дитина про батька не запитує та не цікавиться ним. З 2014 року, тобто з моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення проживання разом однією сім'єю, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що в силу ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але попередньо надала суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, але подав суду заяву від 06.03.2019 року, у якій справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. про те, що відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] не заперечує. Просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 33). Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. до судового засідання не з'явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої просила слухати справу у її відсутність, при винесенні рішення по справі врахувати та захистити права дитини (а.с. 38). Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки і піклування, просили провести розгляд даної справи у відсутність представника органу опіки і піклування, в інтересах дитини (а.с. 51). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 04.08.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2015 року(а.с. 7-8). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], де батьком записано відповідача [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2016 року №333/5158/16-ц стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] народження у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 22.11.2016 року (а.с. 9). З акту обстеження умов проживання від 09.01.2018 року щодо умов проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON], 2012 року народження мешкає в окремій кімнаті, де створені умови для виховання, а саме є окреме ліжко для відпочинку, місце для навчання та розвитку. Дитина забезпечена усім необхідним для проживання (а.с. 11). У заяві від 30.06.2018 року, у якій справжність підпису відповідача [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською\~О.А. зазначено, що «Я, [PERSON] даю свою згоду на позбавлення мене батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прошу справу про позбавлення батьківських прав по відношенню до [PERSON] слухати за моєю відсутністю. Наслідки, що виникають в результаті позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 166 СК України, мені нотаріусом роз'яснені» (а.с. 12). Крім того, із заяви від 06.03.2019 року, у якій справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Надольською О.А. встановлено, що відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] не заперечує (а.с. 33). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд приймає до уваги те, що відповідач [PERSON] не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина протягом тривалого часу, не цікавиться його життям, навчанням і розвитком, здоров'ям, умовами життя, що стверджується письмовими доказами. Крім того, згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки та піклування, №05/01-37/0359 від 10.04.2019 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 52). Всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, при цьому суд враховує, що відповідач не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], надавши відповідну нотаріально посвідчену заяву, а тому необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати. На підставі викладеного та

Outcome: approved