Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] міськрайонний\~відділ державної\~виконавчої служби\~головного управління\~юстиції у\~Миколаївській області та [PERSON] нотаріальна контора, про звільнення\~майна з-під\~арешту обґрунтовуючи\~свої позовні\~вимоги тим,\~що 28.12.2016\~року помер\~його батько\~[PERSON].\~В установлений\~законом строк\~він звернувся\~до приватного\~нотаріуса з\~заявою про\~прийняття спадщини\~на житловий\~будинок за\~адресою:\~вул.\~Ломоносова,48\~м.\~Первомайськ Миколаївська\~області,\~що залишився\~після смерті\~батька.\~Проте,\~нотаріусом йому\~було відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дій\~у звязку\~з тим,\~що на\~вищевказане \~спадкове майно\~накладено арешт.\~В подальшому\~зясувалось,\~що арешт\~було накладено\~на підставі\~постанови ВДВС\~ аа\~195236\~від 12.04.2006\~року.\~Зняття арешту\~[PERSON] міськрайонним\~відділом державної\~виконавчої служби\~головного управління\~юстиції у\~Миколаївській області не можливо, в звязку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідачка в судове засідання також не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду направила заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в звязку з тим, що борг їй відшкодовано у повному обсязі. Проти задоволення позову не заперечує. Представники третіх осіб до суду не зявились надали до суду заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. При винесенні рішення покладються на розсуд суду. Дослідивши заяви сторін, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2006 року за № 3114210 на підставі постанови ВДВС аа 195236 від 12.04.2006 року було накладено арешт та заборону на відчуження домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Ломоносова, 48 м. Первомайськ Миколаївська область (а.с.15). Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду від 21.02.2006 року з [PERSON]А на користь [PERSON] стягнуто 500 грн. матеріальної шкоди та 100 грн. моральної шкоди, всього 600 грн. (а.с.6). Відповідно до листа Первомайського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 27.12.2017 року № 39114/8, вбачається, що обтяження постанови 195236 від 12.04.2006 року не співпадає з номерами виконавчого провадження, які знаходились на виконанні у Первомайському відділі ДВС. Станом на 27.12.2017 року відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] не перебуває. Позивачу відмовлено в знятті арешту з майна (а.с.7,8). Відповідно до довідки Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.11.2018 року № 6387 вбачається, що цивільна справа № 2-393/06 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди знищена, у зв'язку із закінченням строку зберігання, передбачених "Переліком судових справ і документів, що утварюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженим наказом ДСА України № 22 від 11.02.2010 року (а.с.46). На даний час борг перед відповідачкою [PERSON] погашено в повному обсязі, що підтверджується заявою відповідачки (а.с.37). Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст\~316,\~317,\~319 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має намір розпорядитися належним йому майном, а саме оформити спадщину після смерті батька, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2\~ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3\~ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого він позбавлений змоги оформити спадщину після смерті батька, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved