Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів шкоди посилаючись на те, що 30 червня 2012 року в м. Києві на перехресті вул. Науки - вул. Голосіївська трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Kia Sportage» днз [NUMBER] та автомобіля « Chery Amulet днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] 30 липня 2012 року постановою Голосіївського райсуду м. Києва [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП . Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь вигодонабувача та страхувальника - власника автомобіля «Kia Sportage» днз [NUMBER] в розмірі 86 770 грн. 17 коп. Відповідно до укладеного договору страхування між [PERSON] та ВАТ НАСК «Оранта» при настанні страхового випадку ліміт відповідальності страховика складає 50 000 грн. Відповідачі добровільно не відшкодували позивачу сплачені кошти, тому просив стягнути з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача шкоду у розмірі 50 000 грн. та судові витрати 500 грн. та з відповідача [PERSON] на користь позивача - 36 770,17 грн. та судові витрати 367 грн. 70 коп. У судове засідання представник позивача не з»явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав заяву про розгляд справи в його відсутність,позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що факт причетності її довірителя до дорожньо-транспортної пригоди визнає частково. Адміністративна справа розглядалась не за місцем проживання [PERSON], а тому останній не зміг в установлений строк оскаржити постанову. Ухвалою апеляційного суду Київської області відповідачу відмовлено у поновленні строку подання апеляційної скарги. Просила зменшити розмір шкоди. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав. 02 червня 2015 року ВАТ НАСК «Оранта» перерахувала позивачу кошти у розмірі 50 000 грн. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог , які заявлені до ВАТ НАСК «Оранта», в іншій частині позову покладається на розсуд суду. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не з'явились в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 червня 2012 року о 20 год. 20 хв в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській , [PERSON] керуючи автомобілем «Чері» днз [NUMBER] виконав поворот ліворуч на пр.-ті Науки і зупинився на сигнал світлофора що забороняє рух. У послідуючому виїхав на перехрестя з вул. Голосіївською, де відбулося зіткнення з автомобілем «КІА» днз [NUMBER] під керуванням [PERSON] У результаті пригоди пошкоджені транспортні засоби. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 липня 2012 року [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумі доходів громадян. Відповідно до добровільного договору страхування наземних транспортних засобів № 051004 від 20 серпня 2011 року , що укладений між позивачем та [PERSON] , предметом договору є страхування автомобіля «Kia Sportage» днз [NUMBER] . Згідно страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування, висновку № 8487/12-54 сума страхового відшкодування складає 86 770 грн. 17 коп., яка згідно платіжних доручень № 5267 від 22 серпня 2012 року та № 18623 від 12 грудня 2013 року сплачена позивачем вигодонабувачу та страхувальнику згідно договору добровільного страхування від 20 серпня 2011 року. За нормами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 червня 2012 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджено в судовому засіданні відповідачем [PERSON] та не заперечувалось згідно письмових пояснень представником ВАТ НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 грн. Позивач звертався до відповідачів з письмовими вимогами щодо відшкодування сплачених коштів, проте на час звернення до суду - 07 травня 2015 року, такі кошти відшкодовані не були. Представником відповідача ВАТ НАСК "Оранта» надано суду заперечення, додатком яких є платіжне доручення № 30784 від 02 червня 2015 року щодо сплати ВАТ НАСК «Оранта» на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відшкодування за регресною вимогою за зазначеним вище страховим випадком у сумі 50 000 грн. Заперечення представника ВАТ НАСК «Оранта» щодо передчасності даного позову в частині вимог до ВАТ НАСК «Оранта» та як наслідок стягнення судового збору у розмірі 500 грн. є неприйнятними, оскільки діюче законодавство України , у тому числі і ст. 3 ЦПК України не містить жодних обмежень на звернення до суду за захистом. Приймаючи до уваги, що ВАТ НАСК «Оранта» сплачені кошти у розмірі 50 000 грн. після звернення позивача до суду, тому з ВАТ НАСК «Оранта» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 500 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача коштів у сумі 36 770 грн. 17 коп., то суд виходить із норм ст. 1194 ЦК , а саме що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню кошти у розмірі 36 770 грн. 17 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 367 грн. 70 коп. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача [PERSON] та його представника в частині зменшення завданої шкоди, оскільки будь-яких доказів для застосування норм ст. 1193 ЦК України надано не було.

Outcome: partial