Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.04.2011 року між ПАТ "Дельта Банк", правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний Банк "Дельта" та [PERSON] був укладений кредитний договір №005-01500-120411. Відповідно до п.1.2 вказаного договору банк відкриває картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору. Відповідно до п. 5.2. договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3. кредитного договору. Згідно даного пункту договору банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані відповідачем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання відповідачем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. У відповідності до договору, відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Станом на 06.08.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. В порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 06.08.2014 року [PERSON] по укладеному кредитному договору має заборгованість в сумі 13361,78 грн., яка складається з: 13361,78 грн. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями. В зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати, понесені на сплату судового збору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи провести у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір №005-01500-120411 на відкриття поточного рахунку з використання платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку №1 до договору, а також надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. із встановленням ліміту на платіжну картку в сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією, а відповідач отримала кредитну картку з ПІН-кодом до картки та прийняла на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку (а.с. 3-6). Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 06.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 13361,78 грн., яка складається з наступного: 13361,78 грн. - тіло кредиту, 0,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісіями, що підтверджується розрахунком, доданим до позовної заяви (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, а саме з договору кредиту, що регулюються відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, з урахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved