Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

Донецький міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідач [PERSON] звернулася 10.01.2012 рокудо Донецького міського центру зайнятості з питання працевлаштування. Статус безробітного йому було надано 17.01.2012 року, цього ж дня йому була призначена виплата допомоги по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу. На виконання листа Державної служби зайнятості від 16.09.2016 року щодо верифікації інформації про осіб, які зареєстровані в державній службі зайнятості, як безробітні, отримано інформацію відповідно поданих даних Управлінням ПФУ в м.Новогродівка Донецької області. Було встановлено, що [PERSON], перебуваючи на обліку у Донецькому міському центрі зайнятості не повідомив про отримання з 18.11.2011 року пенсії за віком за списком №2 (при повному пільговому стажі), в зв»язку з чим допомога по безробіттю в розмірі 3537,56грн. отримана незаконно. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Донецького міського центру зайнятості незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 3537,56грн. В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, просив справу слухати без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення ( а. с. 24). Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет (а.с.26-30) Суд на підставі ст. 280 ЦПК України виносить заочне рішення по справі, оскільки проти цього не заперечує позивач, а належним чином повідомлений відповідач про день і час слухання справи не повідомив причини своєї неявки в судове засідання, не надав відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо посилення платіжної дисципліни страхувальників та використання страхових коштів», який набрав чинності 18.05.2011 року, та яким внесені зміни до ст.38 вищевказаного Закону, відповідно до яких частину 4 цієї статті викладено в такій редакції: «Строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується». Відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991 року, чинного на момент звернення відповідачем до центру зайнятості, зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що приносить дохід у грошовій або іншій формі. Згідно ізст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи, не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Згідно витягу із наказів Донецького міського центру зайнятості від 17 січня 2012 року про прийняття рішення по особі [PERSON], з 17.01.2012 року йому було надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю з 17.01.2012 року по 10.01.2013 року (а.с.6). Наказом Донецького міського центру зайнятості від 27.02.2012 року № [NUMBER] [PERSON] припинена виплата допомоги по безробіттю та знято з обліку на підставі п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, у зв'язку з виявленням факту подання недостовірних даних, що мало місце під час одержання допомоги по безробіттю, а саме: встановлено, що позивачу з 18.11.2011 року призначена пенсія за віком ( а.с.6-7). Згідно довідки про матеріальне забезпечення, сума фактично виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю [PERSON] за період з 17.01.2012 року по 26.02.2012 року становить 3537,56 грн. (а.с.8). Статтею 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг зареєстрованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи, відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об'єктивно оцінивши обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що за період з з 17.01.2012 року по 26.02.2012 року [PERSON] безпідставно отримував грошову допомогу по безробіттю, яка добровільно ним повністю не повернута, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved