Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON]. [INFO] на території Авдіївського коксохімічного заводу трапився випадок , під час якого [PERSON] було прижато перильним огородженням площадки до монорельсу та травмовано. В результаті отриманих травм [PERSON] помер. Відповідно до акту № 4 від 17 березня 2008 року нещасний випадок з [PERSON] стався внаслідок порушення посадовими особами інструкцій та положень з охорони праці. В теперішній час позивачу стало відомо про винесення 24 грудня 2013 року Авдіївським міським судом Донецької області вироку відносно [PERSON] та [PERSON] за ст.. 272ч2 КК України. Втрата чоловіка завдала позивачці глибоких моральних страждань, оскільки вона втратила рідну їй людину. З дати смерті по теперішній час вона почувається морально спустошеною, завдані моральні страждання потягли за собою тривалі зміни і вимушені порушення звичайних життєвих зв'язків, порушення звичного способу життя, психологічні страждання, необхідність для додаткових зусиль в організації свого повноцінного життя. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду , завдану смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 400 000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача ПАТ « Авдіївський коксохімічний завод» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи . Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 31 травня 2008 року встановлено факт того , що [PERSON] та [PERSON] проживали однією родиною з серпня 2004 року по [INFO]. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 03 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївськго міського управління юстиції Донецької області підтверджується, що [PERSON] помер [INFO]. Смерть [PERSON] сталася на виробництві, внаслідок нещасного випадку. У матеріалах справи міститься акт №4 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, від 17 березня 2008 року, складений за формою Н-1, відповідно якого основними причинами настання нещасного випадку з [PERSON] визначено: невиконання посадових обов'язків з боку посадових осіб ПКЦ та СЦРКО №1. Супутніми причинами настання нещасного випадку визначено: невиконання вимог інструкцій з охорони праці працівниками ПКЦ та СЦРКО №1. Аналогічні висновки визначені у акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався в ПАТ « Авдіївський коксохімічний завод» [INFO] об 11:55 год., складеному за формою Н-5. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2013 року Авдіївським міським судом Донецької області постановлено вирок, яким [PERSON] та [PERSON] засуджено за ч. 2 ст. 272 КК України. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України позивач є особою, яка має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому згідно із ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Судом встановлено, що у зв'язку зі смертю [PERSON] внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних, психічних стражданнях, яких вона зазнала в зв'язку з втратою близької людини, характер яких полягає в тому, що їх неможливо відновити. Її втрата носить безстроковий характер. Втрата позивачем близької людини привела до вимушеного порушення звичайних життєвих зв'язків, звичного способу життя, психологічних страждань, необхідності додаткових зусиль в організації свого повноцінного життя. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. Тобто позивач має право вимагати від підприємства відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок загибелі [PERSON] від нещасного випадку при виконанні трудових обов'язків. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5) вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи те, що в судовому засіданні на основі аналізу приведених вище доказів встановлено, що внаслідок смерті [PERSON] , позивачу заподіяні моральні страждання, пов'язані з безповоротною втратою близької їй людини, що потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи глибину моральних страждань позивача, безповоротність втраченого, вважає, що на користь позивача, з відповідача має бути стягнуто 100 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову слід відмовити. Оскільки [PERSON] зверталась до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. За приписами ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору при розгляді позовної заяви про відшкодування моральної шкоди дорівнює 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 25 %, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, 25 % від 6000 грн., що становить 1500 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial