Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору № 314820-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту від 10.09.2012 року остання отримала на умовах, визначених договором, грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 30,99% річних, а у разі прострочення сплати кредиту - 50,00% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 09.09.2014 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов»язалась повернути банку кредит в повному обсязі, сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у порядку, термінах та розмірах, що встановлені договором. Банк повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору, з листопада 2012 року почалось систематичне прострочення позичальником щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту і як наслідок, порушення умов договору. Станом на 07.11.2013 року відповідачка має заборгованість перед банком в сумі 23 324,51 грн., із них: строкова заборгованість за кредитом - 14 861,77 грн.; прострочений кредит -5 138,23 грн.; прострочені відсотки - 1 244,06 грн.; несанкціонований овердрафт - 0,96 грн.; штрафні відсотки - 1 044,31 грн.; строкові відсотки - 495,18 грн. Посилаючись на умови договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечував і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.09.2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір договору № 314820-IS про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в розмірі 20 000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 30,99% річних, а у разі прострочення сплати кредиту - 50,00% річних, з терміном остаточного повернення кредиту 09.09.2014 року. Відповідно до умов договору позичальник зобов»язалась повернути банку кредит в повному обсязі, сплатити нараховані проценти, комісії та інші платежі у порядку, термінах та розмірах, що встановлені договором (п. 2.4 умов договору). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачкою зазначених коштів підтверджується в суді наданим розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 3.4.4 кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов»язаний на першу вимогу повернути банку суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані банку у випадку, якщо позичальник порушує графік погашення встановлений даним договором. Банк повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору, з листопада 2012 року почалось систематичне прострочення позичальником щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту і як наслідок, порушення умов договору. Станом на 07.11.2013 року відповідачка має заборгованість перед банком в сумі 23 324,51 грн., із них: строкова заборгованість за кредитом - 14 861,77 грн.; прострочений кредит -5 138,23 грн.; прострочені відсотки - 1 244,06 грн.; несанкціонований овердрафт - 0,96 грн.; штрафні відсотки - 1 044,31 грн.; строкові відсотки - 495,18 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, у випадку недотримання позичальником строків виконання зобов»зань за договором, а саме прострочення оплати обов»язикового платежу на 7 (сім) календарних днів, позичальник зобов»язаний сплатити штраф в розмірі 30 грн. У випадку недотримання позичальником строків виконання зобов»язань за договором, а саме прострочення оплати обов»язкового платежу на 30 календарних днів, позичальник зобов»язаний сплатити штраф у розмірі 300 грн. Оплата штрафу не звільняє позичальника від виконання зобов»язань за цим договором. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, процентів та стягнення штрафних санкцій. На адресу позивачки направлялась досудова вимога від 25.12.2013 року, але відповідачкою вона проігнорована. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved