Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по картковому рахунку, мотивуючи свій позов тим, що 15.11.2010 року між АТ «Ощадбанк» в особі начальника філії - Кіровоградське обласне управління та відповідачкою було укладено договір № 24001 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно якого банк відкрив клієнту карткову кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 3 400 грн. (п. 7.1 договору). Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. Згідно п. 2.8 договору БПК є власністю банку, видається строком на 3 роки та повертається в банк після закінчення строку дії. Пункт 7.2 договору зобов»язує клієнта за користування кредитом сплачувати банку відповідну плату (відсотки) в порядку та розмірах, визначених договором, а також додатком № 1 до нього. Пунктом 7.2.1 договору визначена процентна ставка за користування кредитом, яка встановлена в розмірі 25% річних, за перевищення витратного ліміту сплачуються проценти в розмірі 34% річних (п. 7.2.2 договору). Відповідно до п. 7.2.3 проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до дня його повернення (його частини) або до закінчення 2-х календарних місяців з моменту виникнення простроченої заборгованості за основною сумою кредиту. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунків процентів не включається. Пунктом 8.11. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов»язань по поверненню суми кредиту, суми перевищення витратного ліміту та сплаті процентів за користування ними клієнт зобов»язуться сплатити на користь банку, а останній має право вимагати сплати пені у розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Клієнт відповідає всім належним йому майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання зобов»язань по даному договору, а також відшкодовує витрати, пов»язані з судовим розглядом спорів з цих підстав (п. 6.1.9 договору). Позивач повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. Внаслідок порушення термінів сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом станом на 18.04.2014 року заборгованість відповідачки перед банком становить 4 317,20 грн., з яких: основний борг - 3 400,00 грн.; відсотки - 280,75 грн.; відсотки за користування перевищеним кредитом - 13,28 грн.; пеня за порушення терміну погашення кредиту - 623,17 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила розглянути справу у її відсутності не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.11.2010 року між АТ «Ощадбанк» в особі начальника філії - Кіровоградське обласне управління та відповідачкою було укладено договір № 24001 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно якого банк відкрив клієнту карткову кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 3 400 грн., що передбачено п. 7.1 договору. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії БПК. Згідно п. 2.8 договору БПК є власністю банку, видається строком на 3 роки та повертається в банк після закінчення строку дії. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Пункт 7.2 вищезазначеного договору зобов»язує клієнта за користування кредитом сплачувати банку відповідну плату (відсотки) в порядку та розмірах, визначених договором, а також додатком № 1 до нього. Пунктом 7.2.1 договору визначена процентна ставка за користування кредитом, яка встановлена в розмірі 25% річних, за перевищення витратного ліміту сплачуються проценти в розмірі 34% річних (п. 7.2.2 договору). Відповідно до п. 7.2.3 проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно та до дня його повернення (його частини) або до закінчення 2-х календарних місяців з моменту виникнення простроченої заборгованості за основною сумою кредиту. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунків процентів не включається. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 18.04.2014 року заборгованість відповідачки перед банком становить 4 317,20 грн., з яких: основний борг - 3 400,00 грн.; відсотки - 280,75 грн.; відсотки за користування перевищеним кредитом - 13,28 грн.; пеня за порушення терміну погашення кредиту - 623,17 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Пунктом 8.11. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов»язань по поверненню суми кредиту, суми перевищення витратного ліміту та сплаті процентів за користування ними клієнт зобов»язуться сплатити на користь банку, а останній має право вимагати сплати пені у розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення. Клієнт відповідає всім належним йому майном за заподіяні банку збитки в повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання зобов»язань по даному договору, а також відшкодовує витрати, пов»язані з судовим розглядом спорів з цих підстав (п. 6.1.9 договору). Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, стягнення відсотків та пені. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved