Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Комунальне підприємство Київської міської ради «Київдорсервіс» звернулось до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] 1186,30 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не з'явився, про день місце та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Таким чином, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25.07.2013 року близько 04.00 год. в м. Києві [PERSON], керував автомобілем «Ніссан», номерний знак [NUMBER] по [ADDRESS] з явними ознаками алкогольного сп'яніння, в результаті чого не витримав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду дорожній знак та металеву електроопору, порушивши п.п. 2.5, 12.1 ПДР чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджується даними адміністративного матеріалу, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП та поясненнями правопорушника, на підставі яких Подільський районний суд м. Києва постановив визнати [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550,00 грн., що підтверджується копією постанови у справі №758/10026/13-п від 13 серпня 2013 р. (а.с. 7). На виконання своїх статутних обов'язків позивачем було виконано роботи щодо відновлення світлофорних об'єктів, матеріальний збиток нанесений позивачу з вини [PERSON], згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2013 року, акту приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року форми КБ-3, КБ-2в, становить 1186,30 грн. (а.с. 8-10). Комунальне підприємство «Київдорсервіс» звернулось до [PERSON] з вимогою добровільно відшкодувати завдані внаслідок неправомірних дій збитки в сумі 1186, 30 грн., що підтверджується вимогою №7/2688 від 10.12.13р., але з боку відповідача вимога залишена без задоволення (а.с. 6). Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіяла, за умови, що дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно із ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved