Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом . Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.03.2000 року позивач уклав шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за № 02. Від шлюбу у них народилася двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Попри тривале подружнє життя, їм із відповідачкою не вдалося створити міцної сімї. Вони виявилися різними людьми, в них різні характери та різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Внаслідок цього часто не могли порозумітися, постійно виникали суперечності. Наприкінці січня 2018 року відповідач покинула позивача. З тих пір вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. У зв'язку з вищевикладеним позивач вважає неможливим та недоцільним подальше подружнє життя з віповідачем і збереження сім'ї, оскільки це суперечитиме його інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в позовній заяві просив суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з"явила. Будучи допитаною Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області в порядку виконання окремого судового доручення пояснила, що позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу та не заперечує щоб справа розглядалась у її відсутності. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.03.2000 року у виконавчому комітеті Соловківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 02. Від шлюбу у сторін народилася двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з січня 2018 року, проживають окремо. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідач на розірвання шлюбу згідна. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідна, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved