Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] в якому просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається житлового будинку А-1а, літньої кухні з погребом «Б,б», сарая Г, сарая Д, сарая Е, вбиральні В, огорожі № 1 , колодязя [ADDRESS] та яке залишилося після смерті рідного брата [PERSON], який помер [INFO] р. В процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив постановити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку А-1а, літньої кухні з погребом «Б,б», сарая Г, сарая Д, сарая Е, вбиральні В, огорожі №1, колодязя [ADDRESS] та включає в себе ? частину спадкового майна, яке залишилася після смерті рідного брата [PERSON], який помер [INFO] та ? частину спадкового майна яке залишилася після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] В обґрунтування позову зазначив, що в [ADDRESS] знаходиться будинковолодіння, яке станом на 01.07.1990 року відносилось по типу до колгоспного двору і розташоване на земельній ділянці яка належить до земельного фонду сільської ради. Членами даного колгоспного двору відповідно до погосподарських книг сільради, в рівних долях були його батьки [PERSON], [PERSON] та його брат [PERSON]. [INFO] року помер батько [PERSON] Його мати та його брат після смерті батька фактично прийняли в спадок належну батьку 1/3 частину спадкового майна в зв'язку з чим їм в будинковолодінні стало належати по ? частині кожному. Так як з часом, його мати стала дуже хворіти, він забрав її для лікування та догляду до себе і зареєстрував її місце проживання по його адресі. [INFO]. померла його мати і він відповідно до ст.1268 ЦК України прийняв у спадщину належну їй частку в розмірі ? частини будинковолодіння. Його брат [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [INFO] помер його брат [PERSON] Він був одиноким, не мав сім'ї, і позивач як його рідний брат та спадкоємець другої черги прийняв спадщину. В даний час він вирішив переоформити спадкове майно на своє імя але приватний нотаріус Ямпольська С.М. відмовила йому видати Свідоцтво про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння. У судове засідання позивач не з'явився, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав заяву в якій просив справу заслухати без його участі. У судове засідання, призначене на 18.11.2015 року представник позивача [PERSON] з'явилась та надала судові пояснення відповідно вищевикладеному. У судове засідання, призначене на 30.12.2015 року представник позивача [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву в якій просила цивільну справу розглянути без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує повністю та просила задовольнити. Представник відповідача Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти позову [PERSON] не заперечують і просять розглянути справу без їх участі. Третя особа приватний нотаріус ГРНО Ямпольська С.М. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі. Третя особа приватний нотаріус ГРНО Заєць Н.М. в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно довідки виконкому Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №385 від 30.09.2015р. будинковолодіння в [ADDRESS] згідно погосподарської книги №7, особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відносився до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 р. були [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син. Земельна ділянка біля даного домоволодіння площею 0,45 га не приватизована і належить до земельного фонду сільської ради. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом ст. 120 ЦК УРСР 1963р. майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір є сімейно-трудовим об"єднанням осіб, які використовували майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Члени колгоспного двору брали участь в громадському господарстві колгоспу і отримували в ньому основні доходи, а також спільно вели особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Таким чином, оскільки членами вищезазначеного колгоспного двору станом на 01.07.1990р. були [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння належало зазначеним особам по 1/3 частині кожному. [INFO] помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 24.06.1996р. зроблено запис №13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки виконкому Малопобиванської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 355 від 01.12.2014 р. [PERSON], який помер [INFO] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] В даному господарстві на день смерті [PERSON] були зареєстровані дружина - [PERSON] - [INFO], син - [PERSON] - [INFO] Таким чином, оскільки дружина [PERSON] та син [PERSON] проживали на день смерті з [PERSON], тобто фактично вступили в управління майном, то суд приходить до висновку, що вони прийняли спадщину після померлого [PERSON], набули права власності по 1/6 частині зазначеного домоволодіння за кожним, та фактично стали власниками по ? частині домоволодіння за кожним. [INFO] р. померла [PERSON], про що 30.07.2014 р. складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Пліщивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області №02-20/35 від 29.01.2015р. [PERSON], [INFO]. дійсно зареєстрована і проживала в [ADDRESS] на день смерті [INFO] р. в такому складі сім'ї синь [PERSON], [INFO].н., невістка [PERSON], [INFO] Згідно листа приватного нотаріусу ГРНО Заєць Н.М. від 18.12.2015 р. № 1578/02-14 приватним нотаріусом Заєць Н.М. після померлої [INFO].[PERSON] відкрита спадкова справа №263/2014. Заяву про прийняття спадщини за заповітом подав [PERSON] - син спадкодавця. В спадковій справі наявний заповіт вчинений від імені [PERSON] та посвідчений 22.01.2014р. секретарем Плішивецької сільської ради Гадяцького району за реєстром №04, яким земельну ділянку площею 3,23 га розташовану на землях Малопобиванської сільської ради Гадяцького району вона заповіла [PERSON] Згідно заяви спадкоємця [PERSON] інших спадкоємців немає. Інших заяв по спадковій справі не надходило. 10.03.2015р. на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, оскільки [PERSON] була членом колгоспного двору та прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, тобто була власником ? частини домоволодіння, суд приходить до висновку, що ? частина вищевказаного домоволодіння входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та набув права власності на ? частину вищезазначеного домоволодіння. [INFO] р. помер [PERSON], про що 15.08.2014 р. складено відповідний актовий запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] Відповідно до листа приватного нотаріуса ГРНО Ямпольської С.М. від 12.11.2015р. №719/01-16 після померлого [INFO] р. з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON] та набув права власності на ? частину вищезазначеного домоволодіння, яка належала спадкодавцю. З урахуванням зазначеного, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та свого брата [PERSON], то суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на все домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] Відповідно до технічного паспорту від 20.08.2015р. який було виготовлено за замовленням [PERSON], домоволодіння, що розташоване за адресою [ADDRESS] складається з житлового будинку - літ.А-1,а загальною площею 48,6 кв. м., житловою - 21,9 кв. м., літньої кухні з погребом - літ. Б,б, вбиральня - літ. В, сарай - літ. Г, сарай - літ. Д, сарай - літ. Е, огорожа - №1, колодязь - №2. Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та свого брата [PERSON] та набув права власності на зазначене домоволодіння, що належало померлим та з врахуванням того, що у [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved