Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

До Токмацького районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог: [PERSON] комітет Токмацької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві власності належить будинок 17 по вул. Енгельса в м. Токмак Запорізької області. Крім нього, з 1996 року в даному будинку зареєстрований його син [PERSON], який з 2008 року у вказаному будинку не проживає, його особисті речі відсутні. У звязку з тим, що реєстрація відповідача, який не проживає в зазначеному будинку та не несе витрат на утримання будинку, порушує його права, як власника, тому вважає, що відповідач є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Виходячи з вищевикладеного, просить суд визнати [PERSON],[INFO], таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, - житловим будинком № 17 по вул. Енгельса в м. Токмак Запорізької області. Позивач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] комітету Токмацької міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або закону. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 10.11.1969 року та реєстрації будинку № 17 по вул. Енгельса в м. Токмак Мелітопольським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.01.1980 року, належить житловий будинок № 17 по вул. Енгельса в м. Токмак Запорізької області. [PERSON], [INFO], відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Токмацької міської ради за вих. № 10-06/3218 від 28.08.2017 року, з 28.11.1996 року зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки про склад сімї від 10.08.017 року, виданої головою квартального комітету, до складу сімї [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], входить син [PERSON], [INFO], який по вул. Енгельса, 17 зареєстрований,але не проживає з серпня 2008 року по серпень 2017 року. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад строки встановлені законом без поважних причин. Відповідачі позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням визнали, про що свідчать наявні в матеріалах справи заяви. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. За викладених обставин позовні вимоги про визнання [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в звязку з чим підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved