Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Конотопський міськвиконком, як орган опіки та піклування, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. На обґрунтування вимог представник позивача Петруша В.Ю. вказала, що [PERSON] 08.04.2015 року вироком Конотопського міськрайсуду був засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки. У жовтні 2018 року звільнився від відбування покарання, але не намагався встановити контакт з дитиною, тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально дитину не підтримує, не займається вихованням, не створює умов для нормального проживання та розвитку, фактично покинув на призволяще, внаслідок чого за розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 10.03.2017 року №154-ОД, дитина була передана до прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] , де перебуває по теперішній час. До того ж [PERSON] з 07.04.2008 року перебуває на обліку у наркологічному кабінеті КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім.академіка Михайла Давидова» з діагнозом «хронічний алкоголізм». Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, за місцем реєстрації не проживає, на даний час місце його перебування не відоме, тому з метою дотримання прав відповідача [PERSON] був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як то визначено ч.11 ст.128 ЦПК України. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують. Суд вислухавши доводи представника позивача, пояснення свідків, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із такого. За приписом ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За положенням ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У статтях 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав, зокрема є ухилення від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відповідач у справі, а матір`ю [PERSON] , яка рішенням Конотопського міськрайонного суду від 11.12.2018 року позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.9,10, 42-43). Свідки [PERSON] , мати відповідача і бабуся дитини, [PERSON] , подруга [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] покинув малолітню доньку [PERSON] і фактично самоусунувся від батьківських обов`язків. Із представлений доказів вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у наркологічному кабінеті КМР «Конотопська центральна районна лікарня ім.академіка Михайла Давидова» з діагнозом «хронічний алкоголізм», життям дитини не цікавиться, не приймає участі в утриманні та вихованні (а.с.17-21,23-26). За рішенням Виконавчого комітету Конотопської міської ради від 27.02.2017 року малолітній [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а за розпорядженням голови Тростянецької РДА від 10.03.2017 року дитина передана на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] (а.с.21,22). Із довідки начальника служби у справах дітей Тростянецької РДА вбачається, що [PERSON] дитину в прийомній сім`ї жодного разу не відвідував (а.с.25). Згідно висновку орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , і це відповідатиме інтересам дитини (а.с.29-31). За таких обставин з метою дотримання прав дитини, сприянню її розвитку та вихованню, уникненню можливого негативного впливу батька, суд приходить до переконання про задоволення вимог.

Outcome: approved