Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього [PERSON] до його батька [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, мотивуючи їх тим, що малолітній [PERSON], [INFO], з 16 вересня 2016 року перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Мати [PERSON], [PERSON], померла [INFO]. Батько [PERSON], 1986 року народження, проживає в [ADDRESS]. Перебуває у шлюбі і проживає разом з дружиною [PERSON], 1987 року народження. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] та вчинення відносно останнього фізичного насильства. За час перебування у центрі батько тричі відвідував дитину. Не цікавиться життям сина, не забезпечує його матеріально. [PERSON] не бажає спілкуватись з батьком. З 28 вересня 2016 року родина [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом. При інспектуванні батька жодного разу вдома не застали. До центру він так і не появився. Позивач вважає, що сім'я [PERSON] не бажають виховувати дитину в родині. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на [PERSON], 2006 р.н., аліменти у визначеному судом розмірі, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які перераховувати на особистий рахунок дитини у банку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що після народження сина [PERSON] він з його матір'ю [PERSON] і їх сумісним сином разом не проживали. Завжди він матеріально допомагав, платив аліменти. Після її смерті у 2016 році забрав сина до себе додому, спробував налагодити взаємовідносини, почати виховувати його, але такі спроби виявились марними. Підтверджує той факт, що в 2016 році його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він вдарив сина скакалкою за непослух, через те, що син не хотів вчити уроки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Після смерті матері малолітнього [PERSON] у 2016 році її чоловік [PERSON] забрав сина до себе додому, щоб виховувати. Влаштував у школу, записали на навчання у музичну школу по класу «Акордеон». Спочатку все було добре, але між дитиною та батьком почали виникати конфлікти. [PERSON] неодноразово зазначав, що не вважає відповідача батьком і не бажає його слухатись. Між ними почали виникати конфлікти і словесні перепалки. Свідок [PERSON], яка є бабусею малолітнього, суду пояснила, що відносини у неї з відповідачем нормальні, і вона ніколи не була проти рідного [PERSON] батька. Ії онук [PERSON] у 2017 році втік з будинку батька [PERSON] до неї додому і пояснював їй, що його «там били». З цього приводу вони звертались навіть в поліцію. Як їй відомо, [PERSON] в сім'ї відповідача забороняли користуватись телевізором, ноутбуком. Зі слів самої дитини їй відомо, що [PERSON] хоче повернутись проживати до неї. З онуком особисто у неї склались приємні стосунки, і вона хоче і має змогу його виховувати. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою малолітньому [PERSON]. Проживає у м.Добропілля разом з бабусею [PERSON] Змалку вона більше всіх займалась вихованням свого брата, оскільки їх мати часто зловживала спиртним і їй було не до цього. Фактично вона його сама виростила. Батько жодного разу їх сім'ю не відвідував, і до моменту смерті матері [PERSON] не знав, що в нього є батько. З сином не спілкувався, аліменти ж платив. Останні 4 роки з матір'ю вона не проживала, оскільки та сильно пила. Їй відомо, що батько одного разу побив [PERSON], через що вони посварились, їй невідомо. Також має бажання виховувати свого брата [PERSON]. Вислухавши позицію сторін, думку дитини, яка бажає жити з бабусею та сестрою, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 6) Мати малолітнього [PERSON] померла [INFO], про що видане відповідне свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.7) Згідно довідки, [PERSON], 2006 р.н., починаючи із 16 вересня 2016 року і по теперішній час, перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. Батько за цей час лише тричі відвідував сина (а.с.13, 18). Перевірка умов проживання сім"ї [PERSON] показала, що за місцем мешкання відповідача у [ADDRESS], для дитини створені всі необхідні умови для проживання та розвитку (а.с.20,21) За інформацією центру, батько малолітнього неналежним чином підтримує зв'язок із дитиною, малолітній неохоче спілкується з батьком (а.с.13) Відповідач характеризується в побуті посередньо, за місцем роботи охарактеризований з позитивної сторони (а.с.9,10). За постановою Добропільського міськрайонного суду від 20.09.2016р. відповідача визнано винним у вчиненні відносно дитини [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за нанесення фізичного насильства у вигляді ударів скакалкою по спині (а.с.11) Постановою того ж суду від 15.12.2016р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення за ст.184 ч.1 КУпАП за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків з причини влаштування і перебування його сина [PERSON] у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради (а.с.12) Орган опіки та піклування у своєму висновку клопоче про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Крім того, за п.3 ч.1 ст.164 цього Кодексу, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Факт такого поводження до сина з боку відповідача знайшов своє підтвердження в судовому засіданні в повній мірі. У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Крім того, при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав суд враховує в порядку ст.171 СК України думку малолітнього [PERSON], висловлену в судовому засіданні про те, що він бажає жити саме з бабусею і рідною сестрою, але не з батьком. Аналіз вищенаведених доказів в їх сукупності дає суду достатні підстави для висновку про те, що заявлені позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягають задоволенню. Крім того, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За ч.2 ст.166 СК України, позбавлення батьківських прав [PERSON] не звільняє його від обов'язку утримувати свою дитину. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в редакції Закону, що діє на час розгляду справи). Між тим, враховуючи положення ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, тому не може вийти за ці межі. Позивач просить суд визначити мінімальну межу стягуваних аліментів у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому саме цей розмір прожиткового мінімуму суд визначає у своєму рішенні. Перераховувати аліменти слід на особовий рахунок дитини, відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.19) У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Крім того, за приписами ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За відсутності у малолітнього [PERSON] статусу «дитини, позбавленої батьківського піклування», суд вважає за можливе спочатку передати його на опікування органу опіки та піклування Добропільської міської ради. На підставі викладеного,

Outcome: approved