Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

КС «Вигода» звернулась в суд із цим позовом. Уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором кредиту в сумі 3801,80 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 7.06.2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № А32878. За вказаним договором відповідачка [PERSON] отримала в позивача кредит в сумі 6000,00 гривень зі сплатою 42,5 % річних за його користування строком 18 місяців. У забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з договору кредиту між КС «Вигода» та [PERSON], 7.06.2013 року було укладено договір поруки № 289, відповідачка [PERSON] взяла на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем. Проте, відповідачі своїх зобов'язань за вказаними вище договорами не виконали, допустили зростання заборгованості за кредитом на загальну суму 3801,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно в судовому порядку. Представник позивача за довіреністю Шпак Н.В. в судове засідання з'явилась. Заявлені позивачем позовні вимоги підтримала повністю, виходячи із мотивів позовної заяви. Просить суд стягнути солідарно з обох відповідачів заборгованість за споживчим кредитом в розмірі зменшеної суми позовних вимог та судовий збір. Проти заочного вирішення справи не заперечила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили, а позовних вимог по суті не оспорили. В силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Заслухавши пояснення представника позивача Шпак Н.В., дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 7 червня 2013 року між позивачем КС «Вигода» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № А32878. За цим договором відповідачка [PERSON] отримала в позивача споживчий кредит в сумі 6000,00 гривень зі сплатою 42,5 % річних за його користування строком до 7 грудня 2014 року. 7 червня 2013 року відповідачка [PERSON] фактично отримала у позивача 6000,00 грн. в якості споживчого кредиту, що стверджується наявним у справі платіжним дорученням № 4062 від 7.06.2013 року. Як вбачається із матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають з договору кредиту між КС «Вигода» та [PERSON], 7.06.2013 року було укладено договір поруки № 289, згідно якого відповідачка [PERSON] зобов'язалась солідарно відповідати за зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем. Відповідно до п. 3.2. Договору поруки № 289 від 7.06.2013 року у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов'язань, що виникають із кредитного договору, [PERSON], як солідарний боржник, відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник [PERSON] З наявного у справі розрахунку позовної суми, станом на 30.05.2014 року, заборгованість відповідачів по споживчому кредиту складає 3801,80 грн., у тому числі: 3648,85 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту та 152,95 грн. - відсотки за користування кредитом. В силу статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеного вбачається, що між позивачем та відповідачами мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, взятих на себе обов"язків за договором відповідачі не виконали, спірною сумою позивача безпідставно користується. В силу статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв'язку з несвоєчасними платежами, відповідачі повинні сплатити позивачу суму боргу в розмірі 3648,85 грн. з урахуванням відсотків за користування кредитом в сумі 152,95 грн., а всього заборгованості на загальну суму - 3801,80 грн. Відтак, враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення. З відповідачів слід стягнути на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором станом на 30.05.2014 року в сумі 3801,80 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути 243,60 грн. судових витрат, сплачених при пред'явленні позову до суду. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved