Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. В заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачу складно утримувати дітей власними силами. Проживають з відповідачем окремо. Останній офіційно працевлаштований. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги змінила, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття та аліменти на своє утримання до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/2 частини його заробітку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час він перераховує позивачу на картковий рахунок грошові кошти на утримання дітей в розмірі 30% від свого заробітку, просив зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Під час спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ТП № 133444 від 09.11.2010 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ТП № 225469 від 28.05.2014 року). Згідно довідки про доходи № 1547 від 01.12.2016 року відповідач [PERSON] працює в ГУНП в Рівненській області, загальна сума доходу за період з серпня 2016 року по жовтень 2016 року складає 24170,52 грн.. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дітей, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, і зобов"язаний їх утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, працездатний, а також відсутні обставини, які б перешкоджали йому виконувати свій обовязок по утриманню неповнолітніх дітей. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як зазначено в ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене,

Outcome: approved