Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд із даною позовною заявою до відповідача покликаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON], яка до дня смерті проживала в [ADDRESS]. Разом з нею був зареєстрований та проживав позивач, який опікувався нею, підтримував будинок у належному стані, однак юридично спадщину не оформляв, однак прийняв її фактично. Вказує, що в травні 2016р., переглядаючи документи померлої він виявив заповіт, за умовами якого [PERSON] все майно заповіла позивачу. Він звернувся в нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак державним нотаріусом у видачі такого було відмовлено, у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом право власності на будинок [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не прибула, подала заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Бутинської сільської ради в судове засідання не прибув, подав в суд заяву, в якій вказує, що позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. З дослідженого судом заповіту від 29.01.1987р. посвідченого секретарем виконкому Бутинської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №3 встановлено, що [PERSON] все своє майно заповіла внуку [PERSON] Також, з дослідженої постанови від 24.03.2017р. встановлено, що державним нотаріусом Великомостівської державної нотаріальної контори Львівської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок [ADDRESS]. У відповідності до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Також, як роз"яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983р. "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", якщо у визначений ст.549 УК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку для його прийняття. Оскільки при продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване, заява у таких випадках є позовом майнового характеру. Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved