Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

заявник [PERSON], звернулася 22.02.2017 року до Дружківського міського суду Донецької області з заявою, в якій посилається на те, що 25 червня 2016 року у неї народилась дитина. На підставі свідоцтва про народження дитини, виданого Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки вони звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки надане їй свідоцтво про народження дитини, видане на тимчасово окупованої території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, є незаконним та не створює правові наслідки, тому орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт народження дитини. У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що 25 червня 2016 року у місті Донецьк Донецької області народилась дитина [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, її представник надав заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказав, що наполягає на заявлених вимогах з підстав викладених в заяві, просить заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи ВДРАЦС Дружківського міського управління юстиції у Донецької області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - телефонограмою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження, виданому Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки ДНР № 017223 від 23 липня 2016 року зазначено, що у батьків [PERSON] та [PERSON] 25 червня 2016 року народилась дитина, дівчинка [PERSON] у місті Донецьку (а.с.9). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: 1) документи встановленої форми про народження, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту народження особи . На звернення [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області їй було роз'яснено, що для державної реєстрації народження дитини необхідно пред'явити паспорти та надати лікарське свідоцтво про народження (форма 103/о), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров»я України від 8.08.2006 року №545. Оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред"явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації народження. Надати таке лікарське свідоцтво у заявника немає можливості, оскільки її донька народилась на території тимчасово не підконтрольній Україні і лікарське свідоцтво про народження дитини видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 8.08.2006 року №545 і вони мають лише свідоцтво про народження ДНР №017223 від 23.07.2016 року, видане Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку,не передбаченому законом. Будь-який акт (документ),виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто, свідоцтво про народження дитини у [PERSON] та [PERSON], від 23 липня 2016 року, видане їм в м. Донецьку - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створює правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту народження породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявників; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявники не мають іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт народження, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження нею дитини [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved