Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач 25.04.2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи і підтримуючи який, зазначив, що 13 квітня 2016 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ТИТАН було укладено Договір поставки №1304/16, відповідно до якого відповідач зобовязувався поставити, а позивач, в порядку та на умовах, визначених цим [PERSON], зобовязується прийняти й оплатити причіп вантажний КНОТТ категорії 02 для транспортування дизель генераторної установки. Загальна вартість продукції становить 48 000,00 (сорок вісім тисяч) гривень 00 коп. в тому числі ПДВ 20% 8 000,00 грн. позивач, як покупець вніс на поточний рахунок постачальника передоплату за продукцію в розмірі 100 (сто) відсотків її вартості, згідно рахунку-фактури протягом 2-х (двох) банківських днів, відповідно своє зобовязання із оплати за товар він виконав у повному обсязі сплативши 15 квітня 2016 року 48 000 (сорок вісім тисяч) грн. 00 коп. Продукція повинна бути поставлена покупцю в строк до 30 (тридцяти) робочих днів, з моменту оплати на умовах EXW (в редакції «Інкотермс»), за адресою м. Київ, вул. Бориспільська, 9, якщо сторонами не будуть визначені інші умови поставки. Покупець спільно з повноважним представником постачальника, зобовязаний оглянути продукцію, прийняти її за кількістю, комплектацією, номерами кузовів, асортиментом і якістю (в частині зовнішніх дефектів) про що складається акт приймання-передачі, який є доказом виконання постачальником умов [PERSON] щодо поставки продукції. Свої зобовязання із поставки продукції постачальник не виконав. Продукцію поставлено не було. На звернення позивача про поставку товару або повернення сплачених коштів відповідач не реагує. 10.02.2017 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про поставку продукції на протязі 7 (семи) днів. Відповідач дану вимогу отримав 25.02.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач проігнорував і вказану вимогу позивача, продукцію у вказані строки не поставив сплачену попередню оплату не повернув. З огляду на вказане позивач просить розірвати Договір поставки №1304/16 від 13.04.2016 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ТИТАН». Стягнути з відповідача на його користь заборгованість за [PERSON] поставки №10304/16 від 13.04.2016р. в сумі 59400 (пятдесят девять тисяч чотириста) грн. 82 коп., з яких: 48000,00 грн. сума попередньої оплати; 1197,02 грн. 3% річних; 5978,25 грн. пеня; 4225,55 грн. інфляційні втрати, а також стягнути судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст.\~224,\~225 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечував. Відповідно до вимог ст. ст.169, 224 Цивільного процесуального кодексу України\~суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 13 квітня 2016 року між [PERSON], та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАВОД ТИТАН було укладено Договір поставки №1304/16. (а.с. 7-8). Відповідно до п.1.1. вказаного [PERSON] відповідач (постачальник) зобовязувався поставити позивачу (покупцю), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим [PERSON], зобовязується прийняти й оплатити причіп вантажний КНОТТ категорії 02 для транспортування дизель генераторної установки (продукції). Відповідно до п.2.1. [PERSON] загальна вартість продукції становить 48 000,00 (сорок вісім тисяч) гривень 00 коп. в тому числі ПДВ 20% 8 000,00 грн. Згідно п.2.2. [PERSON] покупець вносить на поточний рахунок постачальника передоплату за продукцію в розмірі 100 (сто) відсотків її вартості, згідно рахунку-фактури протягом 2-х (двох) банківських днів. Так, своє зобовязання із оплати за товар позивач виконав у повному обсязі сплативши 15 квітня 2016 року, згідно виставленого відповідачем рахунку-фактури №СФ-0014 від 13.04.2016р. 48 000 (сорок вісім тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями №225, №226, №227, №228. (а.с. 10-11) Згідно п.4.1 [PERSON] продукція повинна бути поставлена покупцю в строк до 30 (тридцяти) робочих днів, з моменту оплати, передбаченої п.2.2 даного [PERSON]. Відповідно доп.4.2. [PERSON] постачальник передає продукцію покупцю на умовах EXW (в редакції «Інкотермс»), за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9, якщо сторонами не будуть визначені інші умови поставки. Згідно п.4.3. [PERSON] покупець спільно з повноважним представником постачальника, зобовязаний оглянути продукцію, прийняти її за кількістю, комплектацією, номерами кузовів, асортиментом і якістю (в частині зовнішніх дефектів) про що складається акт приймання-передачі. Акт приймання-передачі є доказом виконання постачальником умов [PERSON] щодо поставки продукції. Як встановлено, свої зобовязання із поставки продукції постачальник не виконав, продукцію поставлено не було. На звернення позивача про поставку товару або повернення сплачених коштів відповідач не реагує. 10.02.2017 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про поставку продукції на протязі 7 (семи) днів. Відповідач дану вимогу отримав 25.02.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №3301103381887 (а.с. 12). Відповідач вказану вимогу позивача проігнорував, продукцію у вказані строки не поставив, сплачену попередню оплату не повернув. Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором "або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. За ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. [PERSON] може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно п.5.2. [PERSON] у разі невчасної поставки продукції постачальник виплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості непоставленої продукції за кожен день прострочення. (а.с. 7 на звороті) З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення загальної вартість продукції, яка становить 48 000,00 (сорок вісім тисяч) гривень 00 коп., яку позивач, як покупець вніс на поточний рахунок постачальника, підлягають задоволенню. Також задоволенню в повному обсязі підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1197,02 грн., інфляційних втрат в розмірі 4225,55 грн. та пені в розмірі 5978,25 грн. за період з 30.05.2016 року по 30 березня 2017 року, відповідно до розрахунку, який надав позивач, оскільки він здійснений відповідно до вимог чинного законодавства та не викликає у суду сумнівів.(а.с.25) Згідно із змістом ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, суд вважає, що умови укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] не були виконані останнім в частині поставки продукції, що є істотним порушенням, оскільки позивач не отримав у визначені [PERSON] строки продукцію на яку розраховував при укладенні [PERSON], у звязку з чим Договір поставки №1304/16 укладений 13.04.2016р. між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Титан» слід розірвати. Згідно ч.1 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, для організації підготовки даної позовної заяви позивач звернувся до адвоката [PERSON] (свідоцтво №1095 від 08.10.2013р.). Вартість послуг адвоката становить 1280,00 грн., які позивачем були сплачені 29.03.2017р., що підтверджується [PERSON] про надання адвокатських послуг №5 від 24.03.2017р. та квитанцією №012. (а.с.21-23) Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved