Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач звернувся\~\~до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що за порушення правил дорожнього руху постановою №ВІ 052806 на нього було накладено штраф та відкрито виконавче провадження, в ході якого накладено арешт на все його рухоме майно. На теперішній час штраф ним сплачено, однак при зверненні до виконавчої служби з заявою про зняття арешту, йому було відмовлено у зв»язку з відсутністю виконавчого провадження, яке знищено зі спливом строку. Просить суд зняти арешт з належного йому майна та скасувати заборону відчуження, зобов»язати відповідача зняти заборону та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження запис про арешт його майна. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності їх представника, при винесення рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання також не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено. 29.04.2011 позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 510грн., а 21.07.2011 відкрито виконавче провадження. 23.07.2012, відповідно до постанови № ВІ 052806 на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510грн. З приводу виконання даної постанови відкрито виконавче провадження № 40222178 від 23.10.2013 та стягнуто ще виконавчий збір. В ході виконавчих дій, 11.02.2014 накладено арешт на все рухоме майно боржника - [PERSON] (а.с.8) Згідно з чеками від 13.06.2017 позивачем сплачено суми штрафів та виконавчого збору за обома виконавчимипровадженнями. Відповідно до довідки Каховського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 17.05.2017 за №7064/13,12-31, вищевказані постанови ВДАІ повернуті стягувачу 30.11.2011 та 29.07.2014, відомості про накладення та зняття арешту з майна [PERSON] відсутні, оскільки на даний час за закінченням строку зберігання дані виконавчі провадження разом з усіма документами знищено. Таким чином встановлено, що фактичне примусове виконання по стягненню боргу з позивача завершено, але питання про зняття арешту державним виконавцем не вирішено. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно із ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Оскільки на даний час виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на майно позивачів, знищено, через що позивач не має можливості отримати будь які відомості та як наслідок, позивач не може реалізувати свої права щодо розпорядження своєю власністю, суд дійшов до висновку, що порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з під арешту спірного майна, що належить позивачу та скасування його заборони. Вимоги про зобов"язання відповідача скасувати заборони та виключення відомостей з Єдиного реєстру заборон задоволенню не підлягають в силу ст.. 124 Конституції України судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України, тому за наявності рішення суду про зняття арешту та пред»явлення його до виконання скасування заборони з майна позивача буде проведено на підставі закону, тоже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, яке підлягає захисту. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial