Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості обґрунтовуючи їх тим, що остання отримала від позивача 19.11.2007 року кредит у розмірі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, але внаслідок неналежного виконання умов договору відповідачка станом на 18.07.2013р. заборгувала позивачу 38721,88 грн., з яких: 5000 грн. кредитних коштів, 19326,79 грн. заборгованість з процентів за користування кредитом, 12075,00 заборгованість з комісії за користування кредитом, 500.00 грн. штраф (фіксована частини), 1820,09 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідачка ухиляється від виконання зобов'язання, позивач просить в судовому порядку захистити його порушене право стягнувши з відповідачки 38721,88 грн. заборгованості та судові витрати у справі. Справа розглядалася судами неодноразово. Після скасування у касаційному порядку рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.09.2013 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 20.11.2013 року справа надійшла на новий розгляд. В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача Титаренко С.С. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, при цьому пояснив, що кредитний договір є договором приєднання і клієнт, який бажає взяти кредит може тільки приєднатися до договору без права ставити власні умови, строк дії платіжної картки зазначений на самій картці яка повинна бути у відповідачки, власних доказів, на підставі яких суд може з'ясувати строк дії картки представник надати не може, крім того представник позивача усно зазначив, що строк дії платіжної картки становить один рік і відповідачка жодного разу не платила заборгованість за банківською карткою. Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить відмовити в їх задоволенні обґрунтувавши заперечення тим, що позивачем не надано суду документальних відомостей стосовно строку дії платіжної картки, зазначив, що черговий строк сплати заборгованості настав через місяць після зняття готівки і подав суду заяву про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків. 19 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк» і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг з відкриттям платіжних карток "CASH-кредит", та який складається із Заяви, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів. Заява підписана [PERSON], в заяві зазначено, що особа ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, також зазначено, що своїм підписом боржниця підтверджує факт отримання нею інформації про умови кредитування та згодна з тим, що дана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг ( а.с.8,9). Відповідно до цього договору позивач відкрив відповідачці картковий рахунок із сумою кредитного ліміту 5000,00 грн., з базовою процентною ставкою по кредиту 2% в місяць на залишок заборгованості та щомісячною комісією 3,5 % на строк визначений в договорі на умовах платності та повернення. Пунктом 3.13. Договору визначено, що у випадку закінчення строку вкладу Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один строк, який може продовжуватися неодноразово, без явки Клієнта в Банк( а.с. 13). Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити Винагороду Банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн., плюс 5% від суми позову. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк. З розрахунку заборгованості ( а.с.4) та долученої до справи виписки із карткового рахунку ( а.с.67-79), вбачається, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов договору щодо повернення кредитних коштів, по картковому рахунку [NUMBER] утворилась заборгованість станом на 18.07.2013р. у розмірі 38721,88 грн., з яких: 5000 грн. кредитних коштів, 19326,79 грн. заборгованість з процентів за користування кредитом, 12075,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, 500.00 грн. штраф (фіксована частини), 1820,09 грн. штраф (процентна складова). Згідно п. 3.9 Умов максимальна сума поповнення вкладу - 10000,00 грн. (чи 2000 дол. США чи 2000 євро) протягом кожного місяця, з дату укладення договору. Пунктом 9.3 розділу 9 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7 Умов (а.с. 11). Згідно п. 5.4 розділу 5 Правил користування платіжною карткою Строк погашення заборгованості за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого Мінімального обов'язкового платежу відбувається в наступному порядку: строк сплаті відсотків за кредитом - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця встановленого на платіжній картці ( у полі MONTH). (а.с. 11) Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином та у строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Зазначена правова позиція викладена в постанові ВСУ від 19.03.2014 року за наслідками перегляду справи за позовом ПАТ «Родовід Банк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи той факт, що про порушене право на повернення кредиту позивач дізнався 19.12.2007 року загальний строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, обраховується з 19.12.2007 року по 19.12.2010 року, а з позовною заявою позивач звернувся 01.08.2013 року, Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню оскільки сплив строк позовної давності в межах якого позивач мав право звернутися до суду з позовом до [PERSON] стосовно виконання умов договору від 19.11.2007 року.

Outcome: dismissed