Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В лютому 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] В даній квартирі зареєстрована також відповідач [PERSON] та син [PERSON] Однак, відповідач декілька років в вищевказаній квартирі не проживає. Вона проживає за іншою адресою. За місцем реєстрації не з"являється. Її особистих речей в квартирі немає. Крім того, розрахунок комунальних послуг здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, і вона вимушена сплачувати і за непроживаючого в квартирі відповідача. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою м. Полтава, квартира [ADDRESS] . Позивач та його представник в судове засідання не з"вилися, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засіданні не з"явилася, хоча судом повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі.. Третя особа, належним чином повідомлена про день і час розгляду справи в судове засіданні не з"явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з"явилися в судове засідання . Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності. Також встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідач [PERSON] Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач в позовній заяві посилалися на те, що відповідач декілька років не проживає по місцю своєї реєстрації, відсутні в квартирі його речі та ним не сплачуються кошти за комунальні послуги. Крім того, факт не проживання відповідача в квартирі за місцем реєстрації підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Згідно акту від 07.12.2014 [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з лютого 2012 року. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в зазначениій вище квартирі, а також чинення перешкод відповідачам позивачем або членами його сім'ї в користуванні цим житлом. Встановивши дані обставини, суд, перевіривши і оцінивши відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України обставини, що мають значення для справи, поряд з іншими в справі доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] підлягають задоволенню. Визнання в судовому порядку особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

Outcome: approved