Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON], заінтересована особа - [PERSON] із заявою про видачу обмежувального припису та просила суд видати обмежувальний припис стосовно громадянина Турецької республіки [PERSON], [INFO], на строк шість місяців для забезпечення безпеки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав громадянина Турецької республіки [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON]: заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; заборонити наближатися ближче ніж на 500 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та [PERSON]; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто та через третіх осіб; заборонити переслідувати [PERSON] та [PERSON], або в будь-який спосіб спілкуватися з ними. У своїй заяві [PERSON] посилається, на те, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та являється громадянином України. З 24 травня 2009 року перебувала у шлюбі з громадянином Турецької республіки [PERSON], [INFO], від шлюбу з яким мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з [PERSON] не склалось. За час шлюбу вона постійно страждала від фізичного та психологічного насилля зі сторони свого чоловіка, що нанесло істотну шкоду її здоров'ю та, як наслідок, здоров'ю доньки. Неодноразово він погрожував нанести їй шкоду, застосовуючи при цьому холодну зброю. У зв'язку з цим, неодноразово зверталась до правоохоронних органів у місті Анкара, Турецька республіка, а також до медичних закладів для отримання медичної допомоги. У липні 2014 року вона повернулась в Україну. Рішенням суду по сімейним справам Турецької республіки по справі № 2015/2181 від 22 лютого 2016 шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 22 червня 2016 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/9509/16-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно їхньої доньки, [PERSON]. З 2014 року вона систематично отримує письмові та голосові повідомлення з погрозами від громадянина [PERSON] щодо неї та її дитини. У зв'язку з цим, вимушена була звернутись до Малиновського РВ ОМУ України в Одеській Області. Погрози [PERSON] викликають у неї побоювання за свою безпеку та безпеку доньки. Факти протиправної поведінки [PERSON], які полягають у психологічному та фізичному насильстві мають неодноразовий, триваючий характер. У зв'язку з цим існує висока імовірність продовження повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та доньки, настання наслідків його вчинення. Учасники справи в судове засідання не з'явилися, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи; Згідно п.4 ч.2 ст.3 Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб , зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено,що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України«Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв»язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України"Про запобігання та протидію домашньому насильству. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та являється громадянином України. З 24 травня 2009 року перебувала у шлюбі з громадянином Турецької республіки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб наявного в матеріалах справи. У шлюбі сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду по сімейним справам Турецької республіки по справі № 2015/2181 від 22 лютого 2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 22 червня 2016 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі № 521/9509/16-ц [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно доньки, [PERSON], [INFO]. Заявник у своїй заяві зазначає, що спільне життя з [PERSON] не склалося, за час подружнього життя вона систематично страждала від фізичного та психологічного насилля зі сторони чоловіка, неодноразово погрожував застосуванням сили та погроз із застосуванням холодної зброї, та з 2014 року вона систематично отримує письмові та голосові повідомлення з погрозами від громадянина [PERSON] щодо неї та доньки, що підтверджується роздруківкою повідомлень. Та що в подальшому призвело до істотної шкоди здоров'ю [PERSON], що знайшло своє відображення в копіях медичних довідок, наданих до заяви. У зв'язку з цим, заявник звернулася до Малиновського РВ ОМУ України в Одеській Області, про що свідчить копія талону - повідомлення № 022642 від 13 серпня 2018 року. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи встановлені судом обставини, насамперед враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, та її дитини, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON]. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved