Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач 01.11.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5893,02 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.2017 року на майдані Соборному, 5/1 в м. Житомирі сталася ДТП, в результаті якої відповідач, керуючи автомобілем «Mazda 626» д.н. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль «Mazda 626» д.н. [NUMBER] , що належить громадянину [PERSON] , застраховано у ПАТ "СК «ВУСО» від ДТП за участю транспортного засобу. Після проведення розслідування страхового випадку ПАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 5893 грн. 02 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18437 від 17.08.2018 року, а тому представник позивача просив стягнути вказану суму з винної особи - відповідача в регресному порядку та судові витрати. 11.07.2019 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір №11/07/2019 про відступлення права по договорам страхування. Ухвалою судді від 13.11.2019 відкрито провадження у справі, за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін у судове засідання. Позивач в судове засідання позивача не з`явився, хоча про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв, клопотань до суду не надавав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 13.08.2017 року по майдану Соборному, 5/1 в м. Житомирі сталася ДТП, в результаті якої відповідач, керуючи автомобілем «Mazda 626» д.н. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] Дана дорожньо-транспортна пригода сталася із вини відповідача, в результаті порушення ним Правил дорожнього руху. Наведене стверджується постановою Корольовського райсуду м. Житомира від 26.09.2017 року про визнання винним його у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. /а.с.13/. Станом на 13.08.2017 року страховим полісом № АК5057367 автомобіль «Mazda 626» д.н. [NUMBER] , що належить громадянину, було застраховано у ПАТ «СК «ВУСО» від ДТП за участю транспортного засобу. /а.с.11/. Після проведення розслідування страхового випадку сума 5893 грн. 02 коп. була перерахована на рахунок [PERSON] , відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування /та платіжного доручення № 18437, від 17.08.2018 року / а.с. 24/. 11.07.2019 року між ПАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено договір про відступлення права по договорам страхування в порядку регресу. /а.с. 5-10/. Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Статтею 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після випла п страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водії забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановлено, порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або шат вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або виді алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, ця входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) (п.п. «в»); - якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону (п.п. «ґ). В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодував (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожні транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкові страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортної пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира 26.09.2017 року, Відповідач керуючи автомобілем «Mazda 626» д.н. [NUMBER] здійснивши зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf» д.н. [NUMBER] самовільно залишили місце дорожньо-транспортної пригоди /а.с. 13/. Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки. Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Таким чином, суд вважає, що позивачем ФОП [PERSON] правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5893,02 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Окрім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3800,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. 30 січня 2019 року між позивачем та адвокатом Самойленко П. М. було укладено договір №30/01/19 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях (а.с. 26-27). Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує додаткового угодою №225 до договору про надання правової допомоги від 30 січня 2019 року №30/01/19, актом здачі-прийняття робіт, відповідно до якого розмір гонорару складає 3800,00 грн. (а.с.28), платіжним дорученням №Р24А676097748А07933 від 04 жовтня 2019 року (а.с.29). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Нормами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до наданого акту здачі-прийняття робіт, розмір гонорару складає 3800,00 грн. (а.с.28), однак враховуючи, що адвокатом не здійснювався супровід та контроль судової справи, суд відмовляє в стягнені вартості даної послуги в розмірі 1500,00 грн. Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог та розмір задоволених вимог,

Outcome: approved