Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу №398/4723/18 від 16.01.2019 року, зменшивши їх з розміру ј частини всіх видів доходу, до 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття. Позов обгрунтований тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року у справі №398/3963/17, з нього стягнуто на користь сина [PERSON] аліменти в сумі 450грн., щомісячно, до досягнення сином 23-х років, тобто до [INFO] . Наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.01.2019 року, № 398/4723/18 з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу. На даний час він не має заборгованості з виплати аліментів. Зараз він має сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним та потребує утримання так само як і інші діти. Він отримує заробітну плату в сумі 4000грн. на місяць. З цієї суми він має сплачувати аліменти на двох дітей, 450грн. на одного та 1626грн. на іншого, сплачувати комунальні платежі в сумі близько 3000грн. щомісячно та утримувати сина який проживає з ним. За таких обставин його син [PERSON] взагалі позбавляється будь-якого утримання, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить 1626грн. щомісячно. У випадку збільшення його заробітної плати він не проти і збільшення розміру виплати аліментів. Тобто, у даному випадку є доцільним змінити спосіб стягнення із нього аліментів із 1/4 частини доходу на 1/12. В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник відповідача в судове засідання 07.08.2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, враховуючи приписи ст.128 ЦПК України, причини неявки не повідомив.. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що з [PERSON] на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року у справі №398/3963/17, стягуються на користь сина [PERSON] , [INFO] аліменти в сумі 450грн., щомісячно, до досягнення сином 23-х років, тобто до [INFO] . Крім того, за наказом, виданим Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 16.01.2019 року, № 398/4723/18 з позивача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу до [INFO] . Позивач має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Згідно довідки №5 від 10.06.2019 року [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів в ФОП [PERSON] , де отримує заробітну плату з якої вираховуються аліменти які становлять приблизно 1/2 частину його заробітку. Інших доходів, крім зарплати, він не має, також не має у своїй власності нерухомого майна. Згідно довідки про доходи №6 від 10.06.2019 року, виданої ФОП [PERSON] - [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 31.05.2019 року отримала дохід в сумі 68 700, 00 грн. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст.180, 192 Сімейного Кодексу України. Відповідно дост.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Як вбачається зі змісту ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За замістом ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ не може бути оскаржено. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Пунктом 7 частини 1 статті 168 ЦПК України передбачено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Отже, під час видачі судового наказу від 16 січня 2019 року позивач був позбавлений можливості надати суду докази щодо свого матеріального стану з метою врахування судом для визначення розміру аліментів. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний матеріально утримувати малолітнього сина та визначаючи розмір аліментів, бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач є працездатним, отримує заробітну плату в розмірі 3 220,00 грн. щомісяця, сплачує аліменти за рішенням суду на користь сина [PERSON] , [INFO] аліменти в сумі 450 грн., щомісячно, до досягнення сином 23-х років, тобто до [INFO] , має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на його утриманні. Оскільки, Сімейним кодексом України визначено принцип рівності батьків щодо зобов`язань утримувати дитину, то суд враховує, що відповідач теж зобов`язана утримувати сина. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: partial