Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач в листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на свою користь 525 784 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором № 014/4708/73/136059 від 02 липня 2008 року та 3654 грн. 00 коп. судового збору. В обгрунтування позову вказав, що 02 липня 2008 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4708/73/136059, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в сумі 18 950 доларів США строком на 84 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних. Відповідно до умов договору погашення заборгованості мало здійснюватися за графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Однак, відповідач в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування ним, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 13 листопада 2014 року становила 525 784 грн. 54 коп. В судовому засіданні 09 квітня 2015 року представник позивача заявив клопотання про зменшення позовних вимог та уточнення прохальної частини позову з тих підстав, що відповідач частково сплатила заборгованість за кредитом та сплатила судовий збір. Однак вказав, що несплаченими залишаються пеня за прострочення тіла кредиту та відсотків, які станом на 07 квітня 2015 року складають 30 209, 60 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 708 340 грн. 05 коп. Просив стягнути вказану суму заборгованості, але враховуючи скрутний матеріальний стан відповідача не заперечував щодо зменшення розміру пені. Відповідач в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що заборгованість за кредитом та відсотками вона погасила, а також сплатила судовий збір. Крім того вказала, що у неї на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей 16-ти та 5-ти років, вона сама знаходиться в декретній відпустці, в сім'ї працює лише чоловік, тому через скрутне матеріальне становище вона не в змозі сплатити таку несправедливу пеню. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 02 липня 2008 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/4708/73/136059, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в сумі 18 950 доларів США строком на 84 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних. наслідок порушення виконання зобов"язань за вказаним вище договором станом на 13 листопада 2014 року утворилася заборгованість за кредитом та відсотками в розмірі 7 826,89 доларів США (еквівалент в національній валюті на дату розрахунку - 121 786 грн. 41 коп. ) та нараховано 403 998 грн. 13 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків. 19 березня 2015 року між сторонами укладено Договір про часткове погашення боргу за кредитним договором № 014/4708/73/136059 від 02 липня 2008 року, відповідно до якого [PERSON] внесла на погашення кредиту кошти в розмірі 3 700,00 доларів США (еквівалент в національній валюті на дату розрахунку - 86 198 грн. 11 коп. ), а також сплатила понесений позивачем судовий збір у розмірі 3 645,00 грн. Як вказує представник позивача, станом на 09 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] перед Банком складає: заборгованість за кредитом 0,00 доларів США, заборгованість за відсотками 0,00 доларів США, пеня за прострочення тіла кредиту та відсотків 30 209, 60 доларів США (в гривневому еквіваленті 708 304 грн. 05 коп.). Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як роз'яснено у абз.2 п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Виходячи із засад виваженості та розумності, враховуючи майновий стан відповідача, яка не працює, перебуває в декретній відпустці, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 16-ти та 5-ти років, а також зважаючи на те, що відповідач погасила заборгованість за тілом кредиту та відсотками, заявлена сума штрафних санкцій значно перевищує розмір самого кредиту, суд вважає необхідним та допустимим зменшити розмір пені до 2 000 грн., а решту позовних вимог залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial