Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок , господарські будівлі та споруди, що знаходяться на присадибній ділянці площею 0,25 га за адресою: Житомирська область, Коростенський район, село Розтяжин, вулиця Червоних Партизанів, 3, а також право власності на земельну ділянку , призначену для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га . В підтвердження своїх вимог посилаються на те, що 07 липня 2014 року померла її мати [PERSON]. Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, в шестимісячний строк звернулась до Коростенської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно. В судове засідання позивачка не зявилась, на адресу суду надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача - Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).а тому, відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем 1 черги за законом після смерті матері. Житловий будинок по вулиці Червоних Партизанів, 3 в селі Розтяжин, Коростенського району, Житомирської області та земельна ділянка , призначена для ведення особистого селянського господарства площею 0,35 га, належали покійній [PERSON], що підтверджується довідкою №912 від 10.10.2017 року та довідкою №914 від 10.10.2017 року, які видані Хотинівською сільською радою (а.с.19,20). 07 липня 2014 року в м. Коростень Житомирської області у віці 69 років померла мати позивачки - [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зроблено запис за №541 в Книзі реєстрації актів про смерть. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернулась до Коростенської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, була заведена спадкова справа № 175/2014, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно. Як роз"яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи , визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, серед яких, в першу чергу діти спадкодавця (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, так як в даний час через відсутність правовставновлюючих документів позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Оскільки вказане право власності позивача ставиться під сумнів, шляхом відмови державною нотаріальною конторою його оформлення, позивач відповідно до вимог ст.392 ЦК має право захистити його шляхом звернення з позовом до суду. Разом з тим, позивачем не надано суду даних щодо розміру земельної діялнки, її грошової оцінки, то суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в цій частині. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину лише на житловий будинок та господарські будівлі, а не на земельні ділянки. На підставі викладеного та

Outcome: partial