Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

В лютому 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 01 березня 2013 року в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02. В шлюбі народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає з нею матір"ю. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося. Постійні сварки, суперечки привели до розпаду сім"ї. Разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, тому прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Суду пояснив, що до розірвання шлюбу привела поведінка відповідачки, яка проявила подружню невірність. Сторони не підтримують подружніх відносин з кінця лютого 2017 року, спільно не проживають. Миритися не бажає. Просить розірвати шлюб, дитину залишити проживати з матір"ю. Відповідачка [PERSON] позов визнає, миритися не бажає, оскільки позивач спричиняв їй побої, зрадив їй. Подружніх відносин вони не підтримують з лютого 2016 року, тобто більше року, а не з лютого цього року.Просить позов задовольнити.Дитину залишити проживати з нею. Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01 березня 2013 року, який зареєстрували в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про шлюб. В шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. За час спільного подружнього життя належної сім'ї не склалося. Між сторонами часто виникали сварки та суперечки, була подружня зрада з боку обох. Позивач спричиняв побої дружині. Сторони проживають окремо з лютого 2017 року, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, вони втратили почуття любові та довіри один до одного. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально.Сторони настоюють на розлученні. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved