Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що влітку 2016 року позивачка з чоловіком [PERSON] вирішили придбати будинок у власність для проживання своєю родиною. Позивачкою було оглянуто будинок № 16, розташований по вул. Костромській у м. Костянтинівка, який продавала [PERSON], продажем цього житлового будинку зі слів останньої займалося агентство нерухомості «Престиж», а саме [PERSON] У липні позивачка з чоловіком зустрілися з відповідачкою [PERSON], яка повідомила, що вказаний будинок в теперішній час ще не оформлений на потенційного продавця [PERSON] через відсутність у неї коштів на переоформлення правовстановлюючих документів. Для вирішення цього питання майбутнім покупцям, якими є позивачка [PERSON] з чоловіком [PERSON], необхідно було передати [PERSON] 10\~000,00 грн., які увійшли б у вартість нерухомого майна при укладенні угоди. 16 серпня 2016 року позивачка з чоловіком передали відповідачці [PERSON] 10\~000,00 грн., які вона взяла на зберігання, про що видала відповідну розписку, написавши її власноручно, з підписом та печаткою «ФОП [PERSON]». При цьому, угода купівлі-продажу будинку не відбулась, так як будинок оглянув батько чоловіка позивачки та вказав на всі його недоліки, в т.ч. на тріщину в стіні, яка утворилась із-за недостатньої міцності фундаменту, також позивачці стало відомо, що в цьому будинку було скоїно суїцид попереднім власником, що не розповідала продавець. Крім того, у позивачки змінилися життєві обставини захворіла дитина та на її лікування бракувало коштів. Через деякий час позивачка дізналася про те, що житловий будинок № 16, розташований по вул. Костромській у м. Костянтинівка було продано і там проживають нові господарі, у звязку з чим позивачка звернулась до відповідачки [PERSON] за грошовими коштами, які вона в сумі 10\~000,00 грн. взяла на зберігання до укладення угоди, яка не відбулась. Відповідачка [PERSON] назвала надані позивачкою [PERSON] з чоловіком кошти «завдатком» і пояснила, що завдаток в Донецькій області не повертається, але вона, як порядна і віруюча людина, може повернути тільки 2\~800 грн., а залишену суму повертати не збирається, та позбавлення цієї суми повинно стати для позивачки «уроком» на майбутнє. 28 вересня 2016 року відповідачка [PERSON] повернула чоловікові позивачки [PERSON] грошові кошти в розмірі 2\~800 грн. та на розписці від 16 серпня 2016 року [PERSON] залишив напис про отримання вказаної суми, а нижче по тексту відповідачка зробила напис «[PERSON] А/Н «Престиж», засвідчивши своїм підписом. Розпискою від 16 серпня 2016 року відповідачка [PERSON] підтвердила факт отримання від позивачки [PERSON] грошових коштів у розмірі 10\~000,00 грн. на зберігання, однак повертати залишок у сумі 7\~200,00 грн. відмовляється, у звязку з чим позивачка просить суд задовольнити її позов та стягнути з відповідачки на її користь суму боргу за розпискою від 16 серпня 2016 року (10\~000 грн. - 2\~800 грн) у розмірі 7 200 гривень, відшкодувавши з відповідачки понесені нею судові витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 551,20 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON]Є в судовому засіданні пояснила, що факт прийняття нею грошей у сумі 10\~000 грн., видачі розписки про прийняття грошей на збереження - дійсно мав місце, однак ці гроші вона брала не для себе, не у борг, а діючи в інтересах продавця будинку [PERSON] Після передачі їй грошей позивачкою вона попередила [PERSON], що розпочинає витрачати ці кошти на оформлення документів та врегулювання формальностей, заперечень позивачка не висловила, та на той час як [PERSON] звернулася до неї з вимогою повернути гроші всі документи були оформлені та гроші витрачені. Пояснила, що будинок [PERSON] продала поспіхом, за меншу суму ніж очкувала, оскільки мала заборгованість по кредиту у банку та побоювалась, що нерухоме майно буде описане у рахунок погашення боргу. Вважає, що було б справедливо поділити ці гроші на їх трьох на неї з позивачкою, а також на [PERSON], при цьому клопотань про залучення останньої до участі у розгляді даної справи заявлено не було. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 16 серпня 2016 року відповідач [PERSON], паспорт серії ВЕ № 344027, ідентифікаційний номер № [NUMBER], взяла на зберігання аванс в сумі 10\~000 грн. у покупця [PERSON], паспорт скрії ВТ № 137611, ідентифікаційний номер № [NUMBER] за будинок, який продається агентством нерухомості «Престиж». Об*єкт продажу розташований за адресою: м. Костянтинівка, вул. Костромська, буд. 16. Нотаріальне посвідчення угоди купівлі-продажу продавець та покупець сплачує в рівних долях. Крім цього, на наявному у позивачки та передному суду примірнику розписці міститься напис від 28 вересня 2016 року за підписом [PERSON] про отримання від [PERSON] грошей в сумі 2\~800 грн. разом із підписом [PERSON] (а.с. 3, 32). На пропозицію суду надати оригінал розписки від 16 серпня 2016 року відповідачка [PERSON] суд повідомила, що факт її видачі вона не заперечує, однак в неї зберіглася лише її копія. Пояснила, що взагалі вона віддає оригінал розписки другій стороні, а собі залишає копію, тому скоріше за все надана суду позивачкою розписка є оригіналом. Як вбачається з копії вищевказаної розписки від 16 серпня 2016 року, наданою відповідачкою (а.с.44), на ній міститься напис відповідачки [PERSON] про те, що від угоди відмовились в односторонньому порядку, після спливу 2-х місяців. При цьому, у ході судового розгляді не знайшли свого підтвердження доводи про те, що сума у 10\~000 грн., з приводу передачі отримання якої була видана вище вказана розписка, слугувала завдатком, оскільки судом не було встановлено того, що ці кошти могли бути передані відповідачці позивачкою як боржником у зобов*язанні. Як вбачається з довіреності посвідченої 16 серпня 2016 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1389 (а.с.27) [PERSON] вказаною довіреністю уповноважила [PERSON] та [PERSON] - оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON], який помер 30 березня 2015 року, отримати свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно; - продати за ціну та на умовах за їх розсудом належний їй житловий будинок з надвірними будівлями номер шістнадцять, який розташований по вулиці Костромська в місті Костянтинівка Донецької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON] 29 серпня 2016 року (а.с.31) спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], який помер 30 березня 2015 року є його дружина [PERSON], [INFO] Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з ? частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель номер 16 по вул. Костромська в м. Костянтинівка Донецької області. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 857 (а.с.29-30) [PERSON], від імені якої на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON] 16 серпня 2016 року за реєстром № 1389 діє гр. України [PERSON] та [PERSON] за цим договором представник продавця [PERSON] зобовязується передати житловий будинок у власність покупця [PERSON], а покупець [PERSON] зобовязується прийняти житловий будинок з надвірними будівлями і сплатити за нього обговорену грошову суму (п.п. 1.1). Згідно п.п.1.2 договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року житловий будинок, що відчужується за даним договором розташований в м. Костянтинівка Донецької області по вул. Костромська, № будинку 16 та знаходиться на земельній ділянці площею 0 0599 га, кадастровий номер 1412600000.00 012 0307, яка є комунальною власністю. Житлова площа 40,2 кв.м., загальна площа 59,2 кв.м. Відповідно до п.п. 2.1 договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2016 року продаж житлового будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчиняється за 25\~000,00 грн., які представник продавця отримала від покупця повністю під час оформлення цього договору (а.с.29 зворот). Згідно з ст. ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України\~прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст.\~1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики\~є укладеним з моменту передання грошей\~або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст.\~1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до висновків Верховного Суду України, викладених у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. \~\~\~\~ На підтвердження факту передачі та прийняття грошових коштів, виникнення у зв*язку із цим взаємних прав та обов*язків сторонами 16 серпня 2016 року була складена відповідна розписка, крім того, після її видачі відповідачка вчиняла безумовні дії, спрямовані на виконання зобов*язання з повернення грошових коштів на користь позивачки, що свідчить про визнання нею зобов*язання. Дійсність розписки від 16 серпня 2016 року, сума не повернутих грошей у розмірі 7200 грн. відповідачкою не оспорювалися. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за\~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на діючому законодавстві та підлягають до задоволення. В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов"язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині заявлення клопотань щодо залучення осіб до участі у судовому розгляді даної справи, яких від сторін до суду не надійшло. \~\~ При цьому, у відповідності до ст. 3, ч. 4 ст. 10 ЦПК України відповідачці судом роз*яснено її право звернутися до суду із позовом в загальному порядку, якщо вона вважає, що від дій будь-якої особи зазнали порушення її права, свободи чи інтереси. Також, суд не приймає до уваги повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» на ім*я [PERSON] (а.с. 28), що на думку суду не містить інформації щодо предмета доказування у даній справі та доводів сторони позивача не спростовує. Згідно ст.88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню з відповідачки на користь позивачки документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved