overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що її батьки [PERSON] :[PERSON] і [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі і мали трьох дітей - позивача і сина [PERSON] ( помер 29.03.1991 р.) та дочку [PERSON] (остання 12 років живе в Італії). Батьки померли, відповідно, мати - 14.03.1991р. , а батько - 06.-08.1999 р. Спадщина знаходиться у смт.Стара Вижівка вул. Жовтнева,13 Волинської області. Спадщину прийняла шляхом спільного проживання зі спадкодавцями на день смерті кожного. 27.08.1991 року батько заповів будинок у користь позивача. Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні пр-к позивача [PERSON] позов підтримала з наведених підстав. Пояснила, що батьки проживали у власному будинку. І що їх син [PERSON] - чоловік представника. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525 ,529 , 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є ..., діти,дружина і батьки померлого... . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача та свідоцтв про його народження і одруження; свідоцтва про смерть спадкодавця ;будинкової книги; свідоцтва про право приватної власності на будівництво та інвентаризаційних відомостей;технічної документації садиби ; та вартісної оцінки; повідомлення про прийняття спадщини лише позивачем, відмови нотаріуса на вчинення нотаріальних дій) судом зясовано таке. У спадкодавців було троє дітей, з яких син помер зразу ж після матері. Пр-к у справі - дружина покійного, проти оформлення спадщини на позивача не заперечує. Аналогічно, і сестра Ніна. Дане будинковолодіння тричі міняло номерацію: 23,15 і № 13-на даний час. Позивач прийняла спадщину шляхом володіння і управління бо проживала з батьками на день смерті кожного. Спадкова садиба побудована батьками позивача у 60-х р. Газифікована. Є господарські споруди. Правовстановлюючий документ є , але не відповідає номерація . З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що її тітка, [PERSON], перебувала у шлюбі з [PERSON], але дітей не мали. Проживали самі у власному будинку. [INFO] помер чоловік спадкодавця, а остання - [INFO] Тітка заповіла 10.03.1988р. усе майно позивачеві. Спадщина знаходиться у [ADDRESS]. Позивач прийняла її шляхом управління і володіння нею. Через відсутність у покійних правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Пояснив,що позивач проживала з тіткою по сусідству і доглянула її до смерті. Спадщиною користується з дня смерті спадкодавця. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення пр-ка позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525 ,529 , 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є ..., діти,дружина і батьки померлого... . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і її свідоцтв про одруження та про смерть чоловіка і спадкодавців ; технічної документації спадкової садиби; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи за зверненням за спадщиною позивача і відмови у видачі свідоцтва на спадщину ; витягу з погосподарської книги) судом з'ясовано таке. Спадкодавець є тіткою позивачеві. На день смерті проживала одиноко. Успадкувала частку чоловіка. У подружжя дітей не було. Тітка заповіла усе майно позивачеві. Інших спадкоємців немає. Правовстановлюючих документів на будинковолодіння немає також. Із - за чого нотаріус відмовив в оформленні спадщини. Позивач спадщину прийняла шляхом володіння і управління, а подала заяву нотаріусу 19.05. 2016 р. на оформлення спадкових документів. Заповіт не змінено і не відмінено. Спадкова садиба побудована у 1952 році,негазифікована і без побутових зручностей. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] покликається на те, що його тітка, [PERSON], померла [INFO]. Вона заповіла 19.02.1996року усе майно позивачеві ,який успадкував майно шляхом володіння . Майно знаходиться у [ADDRESS]. Через відсутність у покійної правовстановлюючих документів на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за ним право власності на будинковолодіння у порядку спадкування. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав з наведених підстав. Відповідач у судове засідання не з"явився. Є письмова заява про розгляд справи у його відсутності. З позовом згідний . Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний. У відповідності зі ст.ст. 524, 525 ,529 , 549 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи... При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є ..., діти,дружина і батьки померлого... . Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав держнотконторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. З письмових доказів (копій: паспорта позивача і його свідоцтв про народження ; свідоцтва про смерть спадкодавця ; довідки Глухівської сільської ради; технічної документації спадкової садиби; заповіту у користь позивача; повідомлення нотаріуса про наявність спадкової справи за зверненням позивача та відмова у видачі свідоцтва на будівлі) судом з'ясовано таке. [PERSON] у шлюбі не перебувала і була одинокою. Проживала у власному будинку сама. Померла [INFO]. Заповіла своє майно 19.02.1996 року позивачеві. Спадковий будинок побудований у 50-х роках. Будинковолодіння негазифіковане і без побутових зручностей. Правовстановлюючих документів на будинковолодіння немає. Із - за чого нотаріус відмовив в оформленні спадщини. З врахуванням викладеного позов підлягає до задоволення, бо згідно зі ст. 328 ЦК України (2003 року) позивач набуває права власності на законних підставах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 16 серпня 2003 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], просить шлюб розірвати, так як спільне життя подружжя не склалось, з серпня місяця 2013 року вони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином - своєю заявою до суду просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця його проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання повернені до суду з відміткою поштового відділення „за закінченням терміну зберігання". Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судові повістки вважаються врученими відповідачеві [PERSON] належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача [PERSON], на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 16 серпня 2003 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось, з серпня місяця 2013 року вони однією сім'єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітніх дітей. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім'я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON], посилаючись на те,що 12.12.2012 року,відповідачка [PERSON] позичила у нього 80 000 гривень,які обіцяла повернути до 01.11.2013 року. Однак вона умов договору не виконала, суму боргу йому не повернула, тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав,просив їх задовольнити в повному обсязі,відповідачка позовні вимоги визнала,пояснила неповернення боргу відсутністю коштів. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2012 року, позивач дав у борг відповідачці для власних потреб 80 000 гри.,про що відповідачка власноручно написала боргову розписку,і зобов'язалася повернути борг до 01.11.2013 року,однак позичені кошти добровільно не повернула до даного часу. Оригінал боргової розписки був оглянутий та досліджені судом та сторонами по справі. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості,при цьому договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей,визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає доведеними позивачем [PERSON] заявлені до відповідачки вимоги про стягнення боргу, а наявність порушення відповідачем законних прав позивача є підставою до задоволення даних позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 14 червня 1996 року, про що зроблено актовий запис за № 09 Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причина розірвання шлюбу в тому , що він та відповідач упродовж тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, натепер разом не проживають, ,однак щодо розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач заперечує . За таких обставин позивач просить шлюб розірвати , оскільки вважає, що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, повторно, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити, вказав, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно , до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14 червня 1996 року, про що складено запис за №09 Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільчської області, та 13 червня 2017 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області повторно, видане Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків , не ведуть спільного господарство , що свідчить про те, що сім"я сторін розпалася та шлюб має формальний характер . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Натомість позивачем зазначено , що перебування у шлюбі суперечить його інтересам, що мають істотне значення , через що він просить шлюб розірвати. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача , що мають істотне значення, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

позивач [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про виселення. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона проживає в житловому будинку по [ADDRESS]. У 1983 р. після одруження з відповідачем, останній почав проживати в її будинку. Через зловживання спиртним, агресивне ставлення до сім'ї, постійні скандали та побої вона розлучилась з [PERSON], однак він продовжує проживати в будинку, не змінює своєї поведінки, вчиняє скандали, дебоші, ображає та погрожує їй та членам її сім'ї. Відповідач створив неможливі умови для спільного проживання з ним в одному будинку, а тому, просить постановити рішення, яким виселити та зняти з реєстрації [PERSON] в житлового будинку по [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини справи викладені вище, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав письмове заперечення. В подальшому позов визнав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її батько [PERSON] зловживав спиртним, вчиняв сварки та бійки, з приводу чого неодноразово викликали працівників міліції. За такої поведінки проживання з батьком в одному будинку неможливе. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач є її батьком. Останній постійно вчиняв вдома сварки та бійки, зловживав спиртним, погрожував їм фізичною розправою. Зазначила, що проживання з батьком в одному будинку є неможливим через його аморальну поведінку. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], проживаючи в будинку по [ADDRESS] систематично порушує правила співжиття, що виражається в тому, що він безпричинно зчиняє сварки, бійки, застосовує фізичне насильство, погрожує колишній дружині, дітям та зятеві, чим створив неможливі умови проживання з ними в одному будинку. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач визнав позов, не заперечив доводів позивача щодо обґрунтування заявлених нею позовних вимог, які в свою чергу знайшли своє підтвердження в показах сторін, свідків, матеріалах справи. З врахуванням зазначеного, суд вважає, позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в справі в сумі 111,40 грн. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що в шлюбі з відповідачем вона народила дочку [PERSON], [INFO] Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, хоча працює та має сталий заробіток. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на обставини викладені в заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання дочки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані в справі докази, з"ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], [INFO] В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, а тому з нього слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в користь її матері в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 02.03.2015 р., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Із відповідача слід також стягнути в користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явила у суд даний позов і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно до її повноліття. Свій позов позивач мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню доньку [PERSON], яка проживає біля неї і знаходиться на її повному утриманні, відповідач не надає допомоги на утримання дитини, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, направивши заяву з проханням справу розглянути у її відсутність та додатково повідомивши суд про зміну свого прізвища з "[PERSON]" на "[PERSON]". Представник відповідача [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в суд не з*явився, поважність причин своєї неявки суду не повідомив Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідач не надає допомогу на утримання малолітньої доньки, остання проживає біля матері і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Петрушківської сільської ради від 30.05.2014 року №140 ( а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, врахувавши обставини, передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки доводи відповідача щодо відсутності постійного доходу через не працевлаштованість та скрутний матеріальний стан позивачкою не спростовані, а тому, з урахуванням засад розумності і справедливості, суд визначає розмір аліментів в сумі 550 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 550 грн. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача у доход держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн 60 коп.

Outcome: partial