Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 14.12.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка день смерті проживала в с.Вишневе, Котовського району, Одеської області. Після її смерті відкрилася спадщина у тому числі і право на земельну частку (пай), розташовану на території Чапаєвської (Ставківської) сільської ради, Котовського (Подільського) району, Одеської області, яке вона отримала відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини вона не зверталась, так як на час відкриття спадщини проживала разом з [PERSON] в одному будинку, доглядала за нею та фактично прийняла спадщину. Вона звернулась в Подільську нотаріальну контору для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, однак їй стало відомо, що отримати свідоцтво про спадщину спадкодавця [PERSON] в тому числі і право на земельну частку (пай), на яке вона мала право відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] не може, у зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який видавався її матері [PERSON] Крім того, відповідно до довідки Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №3766/57-25 від 07.12.2017 року, згідно актового запису про шлюб №21 від 31.01.1981 року з [PERSON], її прізвище вказано не «[PERSON]», а помилково значиться як «[PERSON]», а також в актовому запису про розірвання шлюбу з [PERSON] №10 від 17.01.1985 року її прізвище також помилково вказане не «[PERSON]», а «[PERSON]». В актовому записі про цивільний стан №424 від 30.11.1991 року про укладення шлюбу з [PERSON] її прізвище помилково вказане не «[PERSON]», а "[PERSON]". У зв'язку з цим, просила постановити рішення суду, встановивши юридичний факт того, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], померлої [INFO] року. Визнати за [PERSON], в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER], в розмірі 4,86 ( в умовних кадастрових гектарах), що розташована на території Ставківської сільської ради Подільського району, Одеської області. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник Ставківського старостинського округу Подільського району, Одеської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та не заперечував проти задоволення позову. Заява зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області 29.05.2018 року за № 6148. Представник третьої особи Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, зареєстровану в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області 16.05.2018 року за №5625. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] мешкала зі своєю матір"ю, в с.Вишневе Подільського району Одеської області. Вона жила з [PERSON] по-сусідству, постійно спілкувалась з нею, а потім переїхала в с.Чапаєво Подільського району, Одеської області. В 2004 року померла мати [PERSON] - [PERSON] [PERSON] проживала в с.Вишневе Подільського району Одеської області по 2007 рік, потім переїхала в с.Чечельник Вінницької області, вийшла заміж і змінила прізвище на [PERSON], [PERSON] - це її дівоче прізвище. Вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Вишневе Котовського району Одеської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 17 від 15.09.2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі і право на земельну частку (пай), розташовану на території Чапаєвської (Ставківської) сільської ради Котовського (Подільського) району Одеської області, яке вона отримала відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], про що свідчить запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №558 від 24.09.1997 року. За життя [PERSON] заповіту не складала. Крім позивача, спадкоємців за законом чи осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні після смерті [PERSON] немає. Позивач, звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про прийняття спадщини, отримала відмову у зв'язку з відсутністю оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який видавався її матері [PERSON] Відповідно до довідки Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №3766/57-25 від 07.12.2017 року, згідно актового запису про шлюб №21 від 31.01.1981 рок з [PERSON] прізвище позивача вказано не «[PERSON]», а помилково значиться як «[PERSON]», а також в актовому запису про розірвання шлюбу з [PERSON] №10 від 17.01.1985 року прізвище позивача також помилково вказане не «[PERSON]», а «[PERSON]». В актовому записі про шлюб №424 від 30.11.1991 року з [PERSON] прізвище позивача помилково вказане не «[PERSON]», а "[PERSON]". Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. Встановлення факту родинних відносин, [PERSON] необхідно для оформлення її спадкових прав. Враховуючи дослідженні докази, покази свідка, також те, що встановлення зазначеного факту, має для позивача юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства вона може мати право власності на земельну ділянку, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав суд вважає, що вимоги щодо визнання юридичного факту того, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], померлої [INFO] року є доведеним та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідност.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 3ст. 1268 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину чи відмовитися від її прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про відмову від спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно постійно проживала та була зареєстрована до дня своєї смерті [INFO] року в с.Вишневе, Подільського району Одеської області, також за цією адресою в цьому житловому будинку постійно проживала дочка померлої [PERSON], [INFO]. З правової позиції, викладеної у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року№7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. [PERSON] не заявляла про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, відтак вважається такою, що прийняла спадщину. Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином відсутність у позивачки можливості надання нотаріусу належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) не порушують нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved