Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість із сплати аліментів за період з січня 2014 року по січень 2017 року в сумі 5400 грн. та збільшити розмір аліментів визначений за рішення суду стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що з 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано в травні 2007 року. В період шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. В 2007 році рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач аліменти на утримання сина не сплачує в зв»язку з чим, станом на січень 2017 року, виникла заборгованість в сумі 5 400 грн.. Крім того, визначеного рішення суду розміру аліментів на утримання дитини не вистачає, оскільки позивач з 2013 року має інвалідність І групи, що виключає можливість працювати та отримувати дохід. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом, так як самостійно не має можливості утримувати сина. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак телефонограмою повідомила суд про підтримання позову та просила розглядати справу без її участі, в зв»язку з неможливістю прибути в судове засідання із за стану здоров»я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак надіслав суду листа про неможливість прибути до суду та фактичне визнання позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 18 травня 2007 року, яке набуло чинності 29 травня 2007 року, відповідач [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн., щомісячно починаючи з 11 квітня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно положень ч.1 статті 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, зміна розміру аліментів як і зміна способу присудження аліментів може мати місце виключно за наявності конкретно передбачених законодавством підстав. Отже, позивачу необхідно довести, а суду встановити, що є обґрунтовані підстави для зміни розміру аліментів, а також способу їх присудження. В ході розгляду справи судом встановлено, що становище позивача [PERSON] з часу стягнення аліментів погіршилося, оскільки в 2011 році вона отримала трудове каліцтво, в зв»язку з чим в 2013 році отримала І групу інвалідності. Таким чином, позивач позбавлена можливості працювати, отримувати дохід та утримувати дитини. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що відповідачем не надано жодних заперечень з приводу збільшення розміру аліментів та їх суми, суд приходить до висновку, що позов в частині збільшення розміру аліментів підлягає задоволенню, оскільки погіршення матеріального становища та здоров»я позивача є підставою для зміни розміру аліментів. При визначені розміру аліментів судом враховано, що відомості про місце роботи відповідача та розмір його заробітної плати не відомо, тому аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по аліментам задоволенню не підлягають, оскільки при наявності рішення суду про стягнення аліментів, аліменти стягуються Державною виконавчою службою у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, позивачем не надано жодного доказу стосовно розміру заборгованості по аліментам.

Outcome: partial