Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до наказу від 06.09.2007 №1 його було призначено на посаду директора ТОВ «Спортсервіс-Каховка». В вересні 2015 року він написав заяву про звільнення за власним бажанням з 30.10.2015, у встановлений законом строк повідомив учасників товариства, однак останні на збори не з»являються, що порушує його право на працю, оскільки Статутом товариства передбачено, що звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. Просив розірвати трудовий контракт, укладений між ним та ТОВ «Спортсервіс-Каховка» з 30.10.2015 на підставі ст.. 38 КЗпП України, забов»язати відповідача видати трудову книжку та зробити в ній запис про звільнення за власним бажанням а також стягнути з позивача суму розрахунку, що підлягала виплаті при звільненні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові та уточнив, просив лише розірвати трудовий контракт, укладений між ним та ТОВ «Спортсервіс-Каховка» з 30.10.2015 на підставі ст.. 38 КЗпП України та забов»язати відповідача видати трудову книжку з записом про звільнення за власним бажанням. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнала, підтвердила обставини викладені позивачем. Не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази \~в їх сукупності, судом встановлено. Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР) встановлено, що ТОВ «Спортсервіс-Каховка» зареєстровано у ЄДР, засновниками товариства значаться: [PERSON]Й.( 74800, [ADDRESS]) та [PERSON]В.( Херсонська область, м. Каховка, вул..Сонячна,12). Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Спортсервіс-Каховка» від 22.08.2007, оформленим протоколом загальних зборів учасників товариства, [PERSON] було обрано на посаду директора ТОВ «Спортсервіс-Каховка», за наказом від 06.09.2007 - призначено директором товариства. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Згідно з ч.3 ст.21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору. Так, 06.09.2007 між ТОВ «Спортсервіс-Каховка» та [PERSON] укладено трудовий контракт на невизначений строк. П.5.4 даного Контракту передбачено право дострокового його розірвання керівником - [PERSON] у разі хвороби, що перешкоджає виконанню робіт та порушення наймачем - ТОВ «Спортсервіс-Каховка» законодавства про працю чи умов контракту.(а.с.8-9) Приписами ч. 1 ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. 15.09.2015 позивачем на ім»я засновників було подано заяву про звільнення за власним бажанням. Згідно з п.9.4 п. В Статуту товариства звільнення директора належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. 29 вересня 2015 року [PERSON] через поштове відділення направлено на ім'я засновників повідомлення про чергові збори учасників товариства 30.10.2015 в тому числі з питання зміни керівника ТОВ «Спортсервіс-Каховка» (а. с. 18-19). Відповідно до опису вкладення, дане повідомлення вручено адресатам 29.09.2015, проте на збори 30.10.2015 [PERSON] та [PERSON] не з»явились.(а.с.20) Статтею 43 Контитуції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Таким чином [PERSON] у відповідності до діючого законодавства заявив про свій намір розірвати трудовий контракт з 30 жовтня 2015 року, а засновники свідомо ухиляються від виконання вимог ст. 38 КЗпП України про обов'язок власника звільнити працівника за його бажанням, чим порушуються права позивача щодо вільного вибору праці. Однак, враховуючи відсутність доказів того, що трудові правовідносини припинилися саме 30.10.2015 і надалі не існували, суд вважає що позовні вимоги щодо розірвання трудового контракту підлягають частковому задоволенню в частині дати розірвання трудового контракту і вірним буде рахувати день ухвалення рішення. Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України день звільнення власник зобов'язаний видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок відповідно до закону, а також на його вимогу видати копію наказу про звільнення. Отже, вимоги про забов"язання відповідача видати трудову книжку підлягають задоволенню. З урахуванням встановлених обставин справи, зазначених вище норм законодавства та заяв сторін,

Outcome: partial