Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами в яких вказав, що позивач 18.05.2013 року уклав договір купівлі-продажу та встановлення меблів на загальну суму 5 450 гривень з ФОП [PERSON], з яких позивачем сплачено в якості попередньої оплати 4 100 гривень. Умовами п.1.1. договору передбачено замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по виготовленню та доставці меблів згідно розцінок виконавця. Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість меблів складає 5 450 гривень, з яких позивачем було фактично сплачено в якості завдатку 4 100 гривень. У п.3.1. договору на придбання меблів зазначено, що після повної оплати продукції виконавець зобов'язується виготовити товар протягом 25 робочих днів, а у випадку, якщо виріб має нестандартну комплектацію, то строк виготовлення та доставки виробу складає 40 робочих днів. Незважаючи на попередню оплату товару, до цього часу відповідач не виконав своїх зобов'язань, товар вчасно не доставив. 01.10.2013 року позивач надіслав заяву до Жовтневого РВ УМВС України в Запорізькій області про відкриття кримінального провадження. У зв'язку з чим позивач просив суд розірвати договір від 18.05.2013 року укладений між [PERSON] та [PERSON] на виготовлення та поставку меблів, стягнути з відповідача по справі сплачені кошти у сумі 4 100 гривень, та стягнути моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши сторін по справі всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Позивач уклав договір купівлі-продажу меблів із ФОП [PERSON], передавши йому завдаток у розмірі 4 100 гривень. Умовами п.1.1. договору передбачено замовник поручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи по виготовленню та доставці меблів згідно розцінок виконавця. Пунктом 2.1. договору передбачено, що загальна вартість меблів складає 5 450 гривень, з яких позивачем було фактично сплачено в якості завдатку 4 100 гривень. У п.3.1. договору на придбання меблів зазначено, що після повної оплати продукції виконавець зобов'язується виготовити товар протягом 25 робочих днів, а у випадку, якщо виріб має нестандартну комплектацію, то строк виготовлення та доставки виробу складає 40 робочих днів. Незважаючи на попередню оплату товару, до цього часу відповідач не виконав своїх зобов'язань, товар вчасно не доставив. Згідно зі ст.ст.525, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, з урахуванням моральних переживань, згідно яких позивач зазнав моральні страждання, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалості захисту свого порушеного права, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 1000 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial