Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 30.03.2016 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» грошових коштів в сумі 54631,69 доларів США та суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при вчиненні зазначеного виконавчого напису приватним нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: не перевірено безспірність суми заборгованості, пред»явленої до стягнення, оскільки сума, що стягнута з позивача не є безспірною і частина даної заборгованості вже була стягнута на підставі судового рішення. Також позивач посилається на те, що він не отримував відповідної вимоги щодо усунення порушень, а отже у нотаріуса не настало право вчиняти відповідний виконавчий напис. Оспорюваний виконавчий напис був вчинений на кредитному договорі, що не посвідчений нотаріально, а крім того, у виконавчому написі не зазначена сума, що підлягає стягненню за вчинення виконавчого напису. Зазначені порушення є підставою, на думку позивача, для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В ході судового розгляду представник позивача підтримав заявлений позов, просив його задовольнити, оскільки приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Кредитні ініціативи» грошових коштів були порушені вимоги чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, і зазначені порушення є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловськи В.А. в судове засідання не з»явився, надіславши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог. Представник відповідача - ТОВ «Кредитні ініціативи» повторно в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2007 р між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк», який в подальшому змінив свою назву на ВАТ «Сведбанк», а в подальшому на ПАТ «Сведбанк», був укладений Кредитний договір № 2505/1007/88-017, відповідно до якого Банк зобов»язався надати позичальнику готівкові кредитні кошти в сумі 45380 доларів США на строк з 19.10.2007 р. по по 10.10.2017 р. зі сплатою 11,9% річних за весь строк фактичного користування кредитом, з цільовим призначенням на споживчі цілі. З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства заборгованості за кредитним договором за період з 10.05.2013 р. по 10.02.2016 р. Сума заборгованості складається з заборгованості за кредитом -39211,78 доларів США; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 15419,91 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 5463169 доларів США та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису, розмір якої не зазначений нотаріусом у виконавчому написі. Як зазначено у виконавчому написі ТОВ «Кредитні ініціативи набуло право вимоги за Кредитним договором № 2505/1007/88-017, укладеним з [PERSON] на підставі договору про відступлення право вимоги, укладеного з ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 28.11.2012 р. а остання в свою чергу набула зазначені права на підставі договору про відступлення права вимоги від 28.11.2012 р., укладеного з ПАТ «Сведбанк», однак доказів на підтвердження зазначених обставин матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не містять. У відповідності зі ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 p., для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитним правовідносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Зазначені вимоги чинного законодавства, які регулюють порядок вчинення нотаріусами виконавчого напису не були при вчиненні виконавчого напису про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» з огляду на наступне. Як встановлено судом,ТОВ «Кредитні ініціативи» в листопаді 2013 року звернулось до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.10.2014 р. позов Банку був задоволений та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором , яка станом на 10.09.2013 р. становила 355784,98 гривень. Про наявність зазначеного судового рішення Банк не повідомив приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису. Крім того, як вбачається з наданих суду письмових доказів в грудні 2014 р. ТОВ «Кредитні ініціативу» також зверталось до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 14.07.2014 р. становила 39211,78 доларів США - заборгованість за кредитом та 7295,69 доларів США - заборгованість за відсотками. Зі змісту виконавчого напису, як зазначалось судом вище, вбачається, що стягувачем - ТОВ «Кредитні ініціативи» до суми заборгованості, що стягнута на підставі виконавчого напису, включено заборгованість за кредитом за період з травня по вересень 2013 року, однак спір про стягнення суми заборгованості за даний період вже був вирішений судом, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Крім того, суд враховує, що ТОВ «Кредитні ініціативи» також звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості станом на 14.07.2014 р., яка також входить до періоду, за який проводиться стягнення на підставі виконавчого напису. Отже, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, що пред»явлена до стягнення на підставі виконавчого напису, не є безспірною. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України „Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] грошових коштів не було дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в частині направлення вимоги про усунення порушень, оскільки матеріали справи не містять доказів отримання вимоги боржником, або ж повернення її без вручення. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чуловським В.М. 30.03.2016 р. про стягнення заборгованості з [PERSON], таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, обставини, зазначені в позові, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині вимоги до приватного нотаріуса Чуловського В.А. з наступних підстав. Відповідно до роз»яснень, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішується судом у порядку цивільного судочинства за позвами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Оскільки, в даному випадку існує спір між боржником і стягувачем щодо правомірності звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису і стягнення заборгованості в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у даному спорі, в зв»язку з чим вимоги до нього не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом в порядку ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial