Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, заявою про збільшенння позовних вимог до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачки доводяться йому рідними сестрами. Він, відповідачки та їх неповнолітні діти зареєстровані за адресою: [INFO]. Квартиронаймачем є їх батько [PERSON]. У вказаній квартирі фактично проживає він (позивач), його дружина, малолітня донька [PERSON], а також батько. Відповідач [PERSON] з вищевказаного житла вибула на інше постійне місце проживання у 2009 році у звязку із заміжжям та переїздом на проживання у будинок свого чоловіка. Відповідач [PERSON] також вийшла заміж у 2011 році та переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка в с. Брище Луцького району. За місцем теперішнього проживання відповідачів народилися їхні діти. Таким чином, житловий будинок по вул. Ставкова в с. Перемиль Горохівського району є місцем постійного проживання відповідача [PERSON], а житловий будинок по вул. Миру, 3 в с. Брище Луцького району є теперішнім місцем проживання відповідача [PERSON] В спірній квартирі відсутні будь-які речі відповідачів, вони не сплачують комунальні послуги, ключів від квартири не мають і не проявляють до спірного житла жодного інтересу. За погодженням з батьком за комунальні послуги платить він (позивач). Йому матеріально скрутно проводити оплату комунальних послуг за відповідачів та їхніх дітей. Просить суд визнати [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] та її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 100 в будинку № 26а по проспекту Відродження в м. Луцьку. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що дійсно проживає в [INFO] у будинку батьків її чоловіка. Проте, вказана адреса не є її постійним місцем проживання вона періодично, по мірі необхідності, проживала і в спірній квартирі в м. Луцьку. Так, в 2015 році в спірній квартирі вона прожила 2-3 місяці, оскільки посварилася зі своїм чоловіком. До того, вона з дітьми, з періодичністю 2-3 дні жила в с. Перемиль, а 2-3 дні в м. Луцьку. Плату за комунальні послуги вони вносили разом вона, позивач та відповідач [PERSON] Особисто вона давала позивачу 150-200 грн. на місяць на оплату комунальних послуг до березня 2017 року. В спірній квартирі були її речі, а саме: килимок, пральна машина, постільна білизна, іграшки її дітей, її документи. Під приводом ремонту в квартирі позивач вивіз її речі та речі сестри на дачу. В кінці 2016 року позивач поміняв замок на вхідних дверях, ключі від квартири на її вимогу не надав. Таким чином, позивач та його дружина перешкоджають їй потрапити до спірної квартири, хоча вона виявляла таке бажання. Її діти ходять в дитячий садочок та школу в с. Перемиль, школу та садочок в м. Луцьку вони ніколи не відвідували. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що в 2010 році вона вийшла заміж, проте продовжувала проживати разом з чоловіком у спірній квартирі. В квартирі вони займали окрему кімнату в якій зробили ремонт. Крім того, ремонт вони зробили і на кухні, купили до квартири гардини та посуд. В 2013 році у неї народилася дитина, і оскільки їй було важно самій її доглядати, вони переїхали до батьків чоловіка в с. Брище Луцького району. Проте, звязок зі спірною квартирою вона не втрачала, приїжджала до квартири коли хотіла, проте більше часу проводила в селі. Вона передавала позивачу свою частку грошей для оплати комунальних послуг по 150-200 грн. на місяць. Крім того, в спірній квартирі є її речі: штори, гардини, карнизи, диван, посуд, деякий одяг, білизна. Наприкінці 2016 року позивач поміняв замок на вхідних дверях, ключі від квартири на її вимогу не надав. До спірної квартири вона мала можливість потрапити до червня 2017 року. Таким чином, позивач та його дружина перешкоджають їй потрапити до спірної квартири, хоча вона виявляла таке бажання. Її діти ходять в дитячий садочок в с. Брище Луцького району, дитячий садочок в м. Луцьку вони ніколи не відвідували. Просить у задоволенні позову відмовити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду нотаріально посвідчену заяву (а.с. 80), в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Служби у справах дітей Луцької міської ради суду пояснила, що вважає позовну заяву такою, що не підлягає до задоволення, оскільки вона порушує право неповнолітніх дітей на житло. Так, відповідачки власного житла не мають, діти мають право на реєстрацію у житловому приміщенні відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства». Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутністю третьої особи [PERSON], оскільки від даної особи надійшла належним чином оформлена, нотаріально посвідчена, заява з проханням розглядати справу за його відсутності, об»єктивних підстав ставити під сумнів вільне волевиявлення [PERSON] щодо складання вказаної заяви, її змісту у суду немає. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. З пояснень сторін, показань свідків, матеріалів справи судом встановлено, що\~\~ордер на трикімнатну квартиру № 100 в будинку № 26а на пр. Відродження в м. Луцьку третя особа [PERSON] отримав 1994 році на склад сімї з чотирьох осіб: третя особа [PERSON], позивач [PERSON], відповідачки [PERSON] та [PERSON] Третя особа [PERSON] є уповноваженим квартиронаймачем. Станом на 24.03.2017 року спірна квартира № 100 в будинку № 26а на пр. Відродження в м. Луцьку не приватизована (а.с. 3). На час розгляду даної справи судом в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 55). Згідно\~ст. 107 ЖК України\~у разі вибуття наймача та членів його сім"ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім»я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім»ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України від 12 квітня 1985 року наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] у 2009 році вийшла заміж та в тому ж році виїхала зі спірної квартири на постійне місце проживання до іншого населеного пункту до свого чоловіка за адресою: Волинська обл., Горохівський район, с. Перемиль, вул. Ставкова, 14. Відповідач [PERSON] у 2011 році вийшла заміж та у 2013 році виїхала зі спірної квартири на постійне місце проживання до іншого населеного пункту до свого чоловіка за адресою: Волинська обл., Луцький район, с. Брище, вул. Миру, 3. Тобто відповідачі [PERSON] та [PERSON] вибули на інше місце проживання у звязку з утворенням сімї. Про те, що відповідач [PERSON] з 2009 року, а її діти від дня їх народження, в спірній квартирі за місцем реєстрації не проживають, їх речі в квартирі відсутні, свідчать наступні докази. Так, з довідки № 351 від 28.02.2017 року, виданої Перемильською сільською радою Горохівського району Волинської області вбачається, що [PERSON] та її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають в [INFO] без реєстрації (а.с. 5). Довідкою, виданою Перемильським дошкільним навчальним закладом «Сонечко» Горохівського району Волинської області (а.с. 69) підтверджується, що [PERSON] відвідувала ДНЗ «Сонечко» з 05.09.2011 року по 30.05.2016 року, [PERSON] був зарахований в ДНЗ 02.10.2013 року і відвідував ДНС до 30.05.2017 року. Згідно довідки № 71 від 04.09.2017 року, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступеня с. Перемиль Відділу освіти, молоді та спорту Горохівської РДА, [PERSON], [INFO] дійсно навчалася у 1-му класі та станом на 01.09.2017 року навчається у 2-му класі [PERSON] ст. с. Перемиль Горохівського району Волинської області (а.с. 67). З довідки № 72 від 04.09.2017 року, виданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступеня с. Перемиль Відділу освіти, молоді та спорту Горохівської РДА (а.с. 68), слідує, що [PERSON], [INFO] дійсно навчається у 1-му класі [PERSON] ст. с. Перемиль Горохівського району Волинської області. Та обставина, що малолітні [PERSON] та [PERSON] відвідували дитячий садочок, відвідували та відвідують школу в с. Перемиль Горохівського району Волинської області, ніколи не відвідували шкільні та дошкільні навчальні заклади в м. Луцьку, визнана і відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні. Про те, що відповідач [PERSON] з 2013 року, а її діти від дня їх народження, в спірній квартирі за місцем реєстрації не проживають, їх речі в квартирі відсутні, свідчать наступні докази. Так, з довідки № 195 від 09.03.2017 року, виданої Княгининівською сільською радою Луцького району Волинської області вбачається, що [PERSON]. проживає в [INFO] без реєстрації (а.с. 6). Згідно довідки № 374 від 10.08.2017 року, виданої Рокинівським дошкільним навчальним закладом «Барвінок» [PERSON] з 25.10.2015 року прийнятий та відвідує Рокинівський дошкільний навчальний заклад «Барвінок» до 2020 року (а.с. 71). Згідно довідки № 375 від 10.08.2017 року, виданої Рокинівським дошкільним навчальним закладом «Барвінок» [PERSON] з 01.09.2017 року буде прийнятий в Рокинівський дошкільний навчальний заклад «Барвінок» та буде відвідувати до 2021 року (а.с. 72). Та обставина, що малолітні [PERSON] та [PERSON] відвідували та відвідують дитячий садочок в с. Рокині Луцького району Волинської області, ніколи не дошкільні навчальні заклади в м. Луцьку, визнана і відповідачкою [PERSON] в судовому засіданні. Перевіркою, проведеною Луцьким відділом поліції Головного управління поліції у Волинській області, за заявою [PERSON] від 27.07.2017 року встановлено, що громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно не проживають за адресою: [INFO] з 2010 року по даний час (а.с. 57). Під час проведення перевірки працівниками Луцького ВП були опитані сусіди [PERSON] та [PERSON], які підтвердили вказані обставини. Зазначені вище обставини знаходять також своє підтвердження і в показаннях свідка [PERSON], яка проживає в квартирі сусідній зі спірною. Обєктивних підстав ставити під сумнів показання даного свідка у суду не має, відповідачами та їх представником не дано жодних доказів на підтвердження упередженості даного свідка або її зацікавленості у результатах розгляду справи, дані нею покази узгоджуються з іншими доказами, наданими у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідачами та їх представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що в спірній квартирі знаходилися їх речі та речі їх неповнолітніх дітей, а також що вони приймали участь в утриманні квартири сплачували комунальні послуги, приймали участь у проведенні ремонту. Та обставина, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приймали участі у проведенні ремонту самими відповідачами в судовому у засіданні не заперечувалася. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки показання даних свідків не містять фактичних даних, що стосується предмету доказування по даній справі. Суд також не приймає до уваги показання свідка [PERSON], яка вказуючи, що зі спірної квартири були викинуті речі відповідачів, не повідомила суду, коли та за яких обставин це було здійснено, які саме речі були вивезені позивачем, де вони знаходились та з якого часу перебували в квартирі. Суд критично оцінює показання [PERSON] та [PERSON], допитаних у якості свідків, оскільки вони є безпосередньо зацікавленими у результаті розгляду даної справи. Факт народження 21.10.2013 року та 17.02.2015 року відповідачкою [PERSON] дітей в КЗ «Луцький клінічний пологовий будинок» Управління охорони здоров»я Луцької міської ради, тобто в медичному закладі за місцем реєстрації м. Луцьк, пр. Відродження, 26а/100, та зазначення саме цієї адреси в медичній документації, не є підтвердженням її проживання за даною адресою, оскільки до медичного закладу, за загальним правилом, звертаються за місцем реєстрації, незалежно від фактичного місця проживання, при цьому вимагається паспорт громадянина України для підтвердження місця такої реєстрації (а.с. 70). А тому даний доказ суд до уваги не приймає. Пояснення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що позивачем та його дружиною їм чинились перешкоди в проживанні та користуванні квартирою, а саме: позивач та його дружина не впускали їх у квартиру, вивезли з квартири належні відповідачам речі, не надавали ключі від вхідних дверей, суд не приймає до уваги також. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] із відповідними заявами про це до правоохоронних та судових органів не зверталася. Відповідачі також не зверталися і до служби у справах дітей із скаргами та заявами щодо порушення прав їх малолітніх дітей на житло. Відвідування відповідачками батька, який проживає за адресою спірної квартири та надання йому певної допомоги, не є підтвердженням постійного проживання їх у спірній квартирі. Також суд вважає, що епізодична поява особи в житловому приміщенні не може розглядатися як проживання в даному приміщенні. З показань самих відповідачів [PERSON] та [PERSON], наданих в судовому засіданні, вбачається, що вони мали безперешкодний доступ до квартири до травня-червня 2017 року, вселитися у спірну квартиру намагалися у той же період, тобто вказані дії по вселенню відповідачі почали вчиняти вже після звернення позивача з даним позовом до суду. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] вибули зі спірного житлового приміщення на інше місце проживання у звязку з утворенням в іншому місці сімї, їхні малолітні діти за місцем реєстрації ніколи не проживали, в квартирі відповідачі з'являлись періодично з метою провідати батька, з питанням про вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою чи про поділ рахунків відповідачі не зверталася, комунальні послуги та витрати, пов'язані з ремонтом квартири не оплачували, факт вчинення перешкод та неправомірної поведінки позивача та його дружини не доведені,\~\~жодного доказу про те, що вони не втратили інтерес до квартири, відповідачі суду не надали. Щодо порушення прав неповнолітніх дітей в такому випадку, про що в судовому засіданні заявляла представник органу опіки та піклування, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, дитині забезпечується захист та піклування, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 27 зазначеної Конвенції батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно зі\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем [PERSON] підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку. На підставі ст..ст. 64, 107 ЖК України,

Outcome: approved