Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про встановлення факту смерті, в якій вказує, що до недавнього часу вона разом з чоловіком - [PERSON] проживала в [ADDRESS] Проте були змушені переїхати проживати в інше місто в зв'язку з антитерористичною операцією, але періодично відвідували квартиру за місцем реєстрації . [PERSON], [INFO], помер [INFO] в [ADDRESS], про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №220 від [INFO]. Однак зареєструвати його смерть у встановленому законом порядку [PERSON] не може. По приїзду до [ADDRESS]. за місцем проживання її сина, заявник звернулась до Баришівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для того, щоб зареєструвати смерть чоловіка, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подала лікарське свідоцтво про смерть від [INFO]. за №220, яке видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №1 міста Макіївка. У зв'язку" з цим [PERSON] не може зареєструвати смерть чоловіка та реалізувати спадкові права. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця села Байківка, Калинівського району, Вінницької області, який помер [INFO] в [ADDRESS], місце смерті Україна, місто Донецьк та зобов'язати Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видати їй свідоцтво про смерть її чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала подану нею до суду заяву та пояснила, що в 2014 році, коли почались бойові дії в Донецькій області вона з чоловіком [PERSON] переїхала проживати до свого сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. і прожили там біля одного року шести місяців. Їх знайомий їхав в місто Макіївка і вона з чоловіком теж поїхали довідатись до квартири. Там чоловіку стало погано і він помер [INFO] в своїй квартирі [ADDRESS]. Там було видано лікарське свідоцтво про смерть №220 від [INFO]. Однак зареєструвати смерть у встановленому законом порядку [PERSON] не може. Життя, яке там зараз в ДНР [PERSON] не влаштовує і вона переїхала жити до сина [PERSON] в село [ADDRESS] Встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] їй необхідно для прийняття спадщини. Заінтересована особа Баришівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області свого представника до суду на розгляд справи не направили. Надали листа про розгляд справи у їх відсутність. Свідок [PERSON] пояснила суду, що покійний [PERSON] був другим чоловіком її свекрухи [PERSON] В 2014 році свекруха та її чоловік в зв,язку з бойовими діями на Донбасі, з міста Макіївка переїхали проживати до них в [ADDRESS] В кінці літа 2016 року із своїм знайомим [PERSON] та [PERSON] поїхали в м. Макіївка, яке окуповано терористами, подивитись на свою квартиру. Однак, від побаченого, у [PERSON] не витримало серце і він [INFO] в [ADDRESS] помер. [PERSON] в вересні 2016 року з окупованої терористами території повернулась до них жити в [ADDRESS] Свідок [PERSON] пояснив суду, що до них в Бзів Баришівського району з окупованої території з м. Макіївка, Донецької області в 2014 році приїхала його бабуся [PERSON] із своїм чоловіком [PERSON] Періодично вони їздили в м. Макіївку дивитись на свою квартиру. Коли в 2016 році вони в черговий раз знову туди поїхали, то [PERSON] там в квартирі помер. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає подану заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO]. за адресою: [ADDRESS], де місто Макіївка на даний час окуповане терористами так званої ДНР. [PERSON] та [PERSON] Управлінням соціального захисту населення Баришівської РДА Київської області були взяті на облік, як внутрішньо переміщені особи 30.10.2015 року. Фактичне місце проживання [PERSON] зафіксоване 18 червня 2014 року в [ADDRESS], а [PERSON] за даною адресою 18 липня 2014 року. Суд не вважає доказами у справі та надані суду заявником: довідку про причину смерті за № 220 від [INFO], видану центром первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Макіївка, так званого ДНР та лікарське свідоцтво про смерть за №220 [PERSON], який помер [INFO] від хронічної хвороби серця. Дані документи не є документами держави Україна і скріплені печатками та штемпелями, що не належать державі Україна. Суд лише фіксує факт смерті [PERSON], який помер [INFO]. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження, переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 17 ч. І Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника і така заява розглядається судами невідкладно, згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України судове рішення підлягає негайному виконанню. За даних обставин заява [PERSON] підлягає до задоволення та стверджується: показами свідків [PERSON] та [PERSON]; довідками Бзівської сільської ради Баришівського району Київської області за №362, №363 від 19.09.2016 року про проживання [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] з 30.10.2014 року; відмовою у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Outcome: approved