Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

КЛПУ „Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" звернулась до суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах. Згода [PERSON] на добровільну госпіталізацію в диспансер відсутня. Представник КЛПУ „Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" Івахненко Т.С. в судовому засіданні підтримала заяву, вказуя, що [PERSON] був доставлений в стаціонар по заяві його сина та невістки 12 травня 2014 року о 14 год.45 хв., які вказували на неадекватну поведінку батька останні три місяці, коли він став роздратованим, негативно налаштований по відношенню до них, почав вести себе неадекватно. Комісія лікарів-психіатрів після огляду хворого зробила висновок про необхідність його примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування. Вказує, що хворий не являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, але висловлює маячні ідеї: каже: «я буду управляти містом та заводами в телефонному режимі, у мене все буде під контролем, всюди будуть стояти відеокамери». Вважає, що лікування [PERSON] можливе також в амбулаторних умовах по місту проживання, під наглядом рідних. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не підтримала заяву та пояснила, що не має підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу оскільки ніякої небезпеки для оточуючих з боку [PERSON] не має. Представник [PERSON] - [PERSON] суду показав, що він є його сином, проживає окремо. Психічний стан батька погіршився приблизно 3 місяці тому, коли він став роздратованим, ночами не спить, постійно дзвонить йому, невістці, сестрі, пише скарги до різних інстанцій, негативно налаштований по відношенню до нього та його жінки , казав що повіситься, або зірве газ. Вважає , що його батько потребує примусової госпіталізації, оскільки виявляє реальні намірі вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Представник [PERSON] - [PERSON] суду дала аналогічні пояснення та просила заяву Комунальної лікувально-профілактичної установи „Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку задовольнити. [PERSON] суду показав, що добре себе почуває та не потребує у лікуванні. Вислухавши думки учасників процесу, висновок прокурору, який вважає, що не має підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Згідно ст.14 Закону „Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчинює чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що підставою для поміщення [PERSON] до КЛПУ „Міська психіатрична лікарня м. Краматорська" з'явився виклик сином та невісткою бригади швидкої допомоги, якою [PERSON] був доставлений в Краматорську психіатричну лікарню, де був оглянутий лікарем психіатром Боднаром В.В., який направив на госпіталізацію для обстеження та лікування. Комісія лікарів- психіатрів після огляду [PERSON] зробив висновок № 60/1 від 13.05.2014 року, що [PERSON] з діагнозом органічний маячний розлад потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв'язку з тим, що внаслідок психічного розладу представляє небезпеку для себе та оточуючих. Але, в даному висновку відсутні дані про яку-небудь тяжку психічну хворобу [PERSON], а тільки вказано, що вона емоційно нестійкий, роздратований, висловлює маячні ідеї. Інших яких-небудь ознаків встановлення в особі тяжкого психічного розладу та необхідності її лікування лише в стаціонарних умовах в висновку не вказано. Крім того, суду не надано доказів, що саме [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Навпаки, представник лікарні Івахненко Т.С. показала суду, що ніякої небезпеки для оточуючих з боку [PERSON] не має. Тільки ті обставини, що [PERSON] емоційно нестійкий, роздратований, висловлює ідеї що він буде управляти містом, все у нього буде під контролем, не свідчить про те, що він представляє небезпеку для себе та оточуючих. Таким чином, суд вважає недоведенним, що [PERSON] внаслідок тяжкого психічного розладу вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередньо небезпеку для оточуючих, тому заява про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed