Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н від 23 липня 2013, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 117000,00 грн. та включає в себе: 4927 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 112073 грн. 00 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом. Просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Просить позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.07.2013 та судові витрати. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проведено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2013 між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем [PERSON] було укладено картковий договір № б/н, згідно якого, відповідачу надано кредитні кошти в сумі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодилась на запропоновані умови, про що свідчить підпис на заяві. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання боржником зобов`язань за договором , на вимогу банку він зобов`язаний виконати зобов`язання із повернення кредиту , оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позики. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.07.2013, за яким борг становить 117000,00 грн. та включає в себе: 4927 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 112073 грн. 00 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідачем належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором від 23.07.2013 року, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Доказів на спростування позовних вимог відповідач не надала. Згідно ст. 12 ЦЦПК України, сторони у процесі є рівними. Обов"язок доказування покладається на сторін. Судові витрати належить стягнути із відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved