Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та процентів за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2011 року його позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу за договором розписки від 01.06.2008 року було задоволено і стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 15 000 грн. Оскільки до цього часу відповідачем рішення суду не виконано, а зобов»язання по поверненню боргу продовжує існувати, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив про стягнення з відповідача на його користь суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 26 431,91 грн., 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1860,41 грн., а всього 28 292, 32 грн., а також моральну шкоду в розмірі 75 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову в повному обсязі та просили суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також позивач в судовому засіданні. Вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.07.2011 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором розписки від 01.06.2008 року було задоволено і стягнуто з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 15 000 грн. Як зазначив в судовому засіданні позивач до цього часу відповідачем рішення суду не виконано, а зобов»язання по поверненню боргу продовжує існувати, тому він був вимушений звернутися до суду з даним позовом, просив про стягнення з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 26 431,91 грн., 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1860,41 грн., а всього 28 292, 32 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції, період заборгованості складає: з 16.07.2011 року по 01.09.2015 року, сума боргу - 15 000 грн.; сукупний індекс інфляції за вказаний період - 1.762; інфляційне збільшення суми боргу - 11431.91; сума боргу з врахуванням індексу інфляції 26431.91. Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1х112 …хІІХ/100 n, де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2-індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ- індекс інфляції за останній місяць заборгованості, n - кількість місяців заборгованості. Інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою : С.інфл.=СхІІ ср., дн С - сума боргу, ІІ ср. - сукупний індекс інфляції. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С+С інфл., де С- сума боргу, С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 26 431 грн. 91 коп. Розрахунок 3 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення за вказаний період складає 1 860 грн. 41 коп. Надані позивачем розрахунки суми боргу та процентів суд бере до уваги та вважає їх вірними. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зоов»язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 26 431,91 грн. та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 1860,41 грн. є доведеними позивачем в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 75 000 грн., то судом встановлено наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні позивачем на підтвердження спричинення йому діями відповідача моральних страждань було надано суду довідку, видану Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної-санітарної допомоги №3» Святошинського району м. Києва від 05.10.2015 року, з якої вбачається, що позивач має наступний діагноз: хронічний гепатит, хронічний холецистит та хронічний панкреатит. Проте, судом не може бути взята до уваги вказана вище медична довідка, як доказ спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу, оскільки між медичними діагнозами, що має позивач та зобов»язаннями, які виникли у відповідача перед позивачем не має причинного зв»язку, таких доказів позивачем суду надано не було. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial