Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання та лікування малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 67947 грн. В обґрунтування свого позову вказала, що [INFO] у них із відповідачем народився син, [PERSON] . 06 жовтня 2016 року шлюб між нею та відповідачем, [PERSON] був розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. На даний момент дитина проживає з нею. За рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 червня 2017 року, на користь матері [PERSON] . Їх з відповідачем син від народження зростав як звичайна дитина. Лише в грудні 2016 року, коли сину було два з половиню роки, вона стала помічати відхилення у розвитку своєї дитини (відсутність мови) і в вперше звернулась до лікарів. З дня першого звернення до лікаря і дати встановлення офіційного діагнозу їхньому сину минув рік, під час якого вона з сином практично постійно перебувала у лікарнях міст Дніпродзержинська, Дніпропетровська, Києва. В лютому 2017 року їхньому сину, [PERSON] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був поставлений діагноз - атипічний дитячий аутизм. З 02.07.2018 року у [PERSON] наявна інвалідність. Загальна тривалість перебування на інвалідності до 21.05.2032 року, тобто до досягнення ним 18 років без необхідності щорічного підтвердження захворювання. Цей факт підтверджує тяжкість захворювання та вказує на невиліковність цього захворювання. Син отримує допомогу від держави - пенсію як інвалід дитинства у сумі 1400,00 гривень на місяць. Після встановлення діагнозу [PERSON] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був виданий висновок спеціалістів із програмою реабілітації дитини-інваліда, зокрема їм було рекомендовано ряд заходів, препаратне лікування та індивідуальна програма реабілітації. Дітям із діагнозом аутизм необхідно регулярно здавати ряд аналізів (на наявність в організмі глютену, козеїну, лактози та інш.), які не проводяться у державних лікарнях, тому лікарі дають направлення до приватних лабораторій. Ці аналізи [PERSON] проходив у лабораторіях м.Харків за направленням КЗОЗ «Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичній центр-центр рідкісних (орфанних) захворювань». Так, 21 та 22 травня 2018 року було здано ряд аналізів на загальну суму 2874,00 гривень. У липні 2018 року вона з їхнім сином розпочала довготривалу реабілітацію у ТОВ «Центр реально інклюзії Ерудит». Реабілітація тривала 90 днів, на цей період вона взяла декретну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 5-річного віку, тобто залишилась зовсім без заробітку. Курс лікування коштував значну суму коштів. А саме, відповідно до договору, укладеного між нею, [PERSON] та ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» за надані корекційні послуги нею було сплачено 100860,00 грн. 16.07.2018 року [PERSON] був зданий ряд аналізів у лабораторії Сінево на суму 2460,00 гривень. У вересні 2018 року син проходив курс лікування у психолога- дефектолога. Даний курс складався із 11 занять та 1 консультації, що коштувало 5700,00 гривень. Проходивши курс лікування у м.Києві вона винаймала квартиру протягом 3 місяців, яка коштувала по 8000,00 гривень на місяць. Загальна сума, яка вже була витрачена на лікування сина становить 135894 грн., які, на її думку, повинні бути сплачені в однакових частинах як батьком дитини так і матір`ю, тобто по 67947 грн. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот сорок сім гривні). Також, наголошує на тому, що необхідність у лікуванні сина не закінчилась. Кошти, які вона отримає від батька дитини за результатами позитивного розгляду її позову вона також витрачатиме на його реабілітацію. Відповідач у добровільному порядку відмовився надати частину коштів залікування, що і стало підставою для мого вимушеного звернення до суду. 27 березня 2019 року позивачем до суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій вона просить стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] додаткові витрати на утримання та лікування малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а саме за: лабораторні аналізи - 2667,00 гривень; корекційні послуги 54722,50 гривень; лікувальний курс у психолога-дефектолога - 2850,00 гривень; оренда житла - 12000,00 гривень, загальна сума становить 72239,5 грн. (сімдесят дві тисячі двісті тридцять дев`ять грн. 50 коп.) на користь матері [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] .(а.с.42-43) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.06.2019 року по цивільній справі №209/131/19, провадження №2/209/534/19. Скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 червня 2019 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Призначено цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом всіх учасників справи в підготовче засідання.(а.с.171-172) 09 листопада 2020 року представник відповідача адвокат Долгов О.О. надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено, що [PERSON] частково визнає позовні вимоги [PERSON] . Вважає, що деякі докази які надала позивач, як підстави для стягнення додаткових витрат на дитину є неналежними з огляду на наступне. До позовної заяви додано копію договору оренди жилих приміщень у тимчасове платне користування від 18.07.2018 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.21) та в підтвердження витрат на оренду житла надані такі квитанції: квитанція № 98772454555635982481 від 29.08.2018 року 8200,00грн. ( а.с.8) сплачено на ім`я [PERSON] , а не стороні по договору, також у квитанції не має призначення платежу, від 18.07.2018 року на суму 2000,00грн. (а.с.10) сплачено на ім`я [PERSON] , також не має призначення платежу, квитанція від 22.07.2018року знов сплачено на ім`я [PERSON] , а не стороні по договору [PERSON] , тому надані квитанції не можуть бути доказом сплати по договору оренди житла який укладений між [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи (а.с. 12,13,14,15 ) містяться копії квитанцій, які заповнені від руки, за фізіотерапевтичні послуги та консультаційні послуги на загальну суму 5700,00грн., надані психологом-дефектологом СПД [PERSON] , позивачем не надано суду доказів, що СПД [PERSON] є психологом, фізичною особою підприємцем та може надавати такі послуги, а також докази того, що дана сума внесена до книги доходів СПД. Позивачем надано суду доказ в якості додаткових витрат на дитину - квитанцію на суму 8500,00грн. за корекційні послуги в ТОВ «Дніпро Преміум Клініка», в матеріалах цивільної справи відсутній договір з даним товариством, не зрозуміло за які саме послуги було сплачено 8500,00грн., та взагалі, чи має дана організація право надавати які-небудь медичні послуги. Також в матеріалах цивільної справи також міститься квитанція за діагностику у розмірі 1265грн., платником якої є [PERSON] , а не позивачка. До позовної заяви було надано договір з ТОВ « Центр Реальна інклюзії Ерудит» про надання психо-корекційних послуг дитині на суму 100150,00грн. Позивачем не надано доказів, що дана організація є лікувальним закладом та може надавати такі послуги. Позивач [PERSON] самостійно, на власний розсуд обрала заклад, в якому її син знаходився на оздоровленні без погодження з відповідачем. Медичні документи, надані позивачем, не підтверджують, що дитині необхідне було спеціалізоване лікування саме в ТОВ «Центр Реальної інклюзії Ерудит» за встановленими діагнозами. Позивачем не надано суду доказів відсутності можливості лікування та оздоровлення сина в місті Кам`янське або Дніпрі. Чому саме ТОВ «Центр Реальної інклюзії Ерудит» м. Київ та за такі кошти? На теперішній час позивач визнає наступні додаткові витрати які понесла позивач: Аналізи медичний центр місто Харків, які підтверджені квитанцією від 21.05.2018року на суму 1609,00грн., аналізи клініки «Сінево» від 16.07.2018року на суму 2460,00грн. Згідно довідки про доходи № 47 від 27.08.2020року середній дохід відповідача на місяць складає 46 398,86грн. : 6 = 7733,14грн., з них відраховують 25% аліментів 1933,00грн. залишок складає - 5800грн. Доход позивачки за 2018 рік згідно наданої довідки про доходи складає - 121132,31грн., середній доход в місяць складає 121132,31/12 = 10 100,00грн., тобто у 2 рази більше ніж у відповідача, зараз її дохід у 2 рази ще більше. Станом на 31.08.2020року заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у відповідача не має, що підтверджується довідкою з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Дніпро) Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське. Оскільки позивач зазначила про додаткові витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то саме вона мала б надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини тільки ТОВ «Центр Реальної інклюзії Ерудит», СПД [PERSON] , та ТОВ «Дніпро Преміум Кліник». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 72239,50грн. Позивач не заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину у розмірі 1/3 частини від понесених додаткових витрат на дитину за аналізи медичний центр місто Харків, які підтверджені квитанцією від 21.05.2018року на суму 1609,00грн., аналізи клініки «Сінево» від 16.07.2018року на суму 2460,00грн., тобто у розмірі 1343грн.(а.с.179-181) 01 грудня 2020 року позивачем [PERSON] надано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що батько дитини - відповідач за своїм бажанням сам добровільно відмовився від спілкування з сином, взагалі не цікавиться його життям, навіть приблизно не розуміє стан дитини та нюансів перебігу аутизму у [PERSON] , із жодним письмовим висновком лікаря чи усною консультацією лікаря він не знайомий. Жодного разу за весь час реабілітації він не супроводжував сина до лікаря чи інших спеціалістів, він навіть не знає як зовні виглядає його син. Тому будь-які коментарі надані батьком у судовому засіданні стосовно стану [PERSON] , стосовно правильності та доцільності проведення тої чи іншої реабілітації, про необхідну кількість проведених реабілітаційних заходів не мають нічого спільного із реальність. Звертає увагу суду на те, що відповідачу 36 років, зафіксована лікарями інвалідність у нього відсутня, він усвідомлює, що має сина з інвалідністю, до 2018 року був приватним підприємцем, 2017-2019 р.р. " працював за кордоном, у 2019 році придбав автомобіль, у закордонному паспорті відповідача можна відстежити відпустки за кордоном протягом зазначеного періоду. Але, зараз під час судового розгляду справ про стягнення додаткових витрат на дитину він заробляє офіційно 8 тисяч гривень, не відчуває відповідальності перед дитиною і, не напружуючись, працює сутки через троє охоронцем. Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, має фізичну можливість працювати і виконувати свої батьківські обов`язки, а він не хоче, йому зручніше не працювати і не платити із-за цього за лікування. Вважає, що суд у разі не задоволення позову в повному обсязі тільки покаже приклад йому і іншим безвідповідальним татам, як можна дурити своїх дітей і ухилятися від обов`язків. Відповідач не прикладає ніяких зусиль для того щоб виконати свій обов`язок і реабілітувати свого сина і цей факт не може йти на користь відповідачу. Вона глибоко переконана, що якби батько виховував сина, брав би його хоч раз у тиждень до себе додому, гуляв би з ним на дитячих майданчиках, терпів би насмішки дітей з [PERSON] , терпів би синові майже щоденні істерики, дотримувався би жорсткої дієти, щоденно рутино, допомагав йому з туалетом, переживав про майбутнє сина, про те чи зможе він коли небуть жити без сторонньої допомоги...все це якби він пережив, то він би також хотів максимально його реабілітувати, а не ховав від суду доходи аби тільки не лікувати сина. Просить суд не підтримувати відповідача у його бездіяльності та безвідповідальності. Також, звертає увагу суду, що заходи реабілітації для [PERSON] , про які згадується в цьому позові не є вичерпними. Більшість логопедів, і дефектологів, корекційних педагогів, психологів провадять свою діяльність без офіційного оформлення - відповідно доказів оплати нею цих послуг немає, але робота щодо реабілітації дитини проводиться щоденна. Наразі [PERSON] відвідує 3 рази на тиждень психолога у м. Дніпро та 2 рази корекційного педагога у м. Кам`янське. Батько дитини ні фізично, ні матеріально не бере в цьому участь. Якби в неї була матеріальна можливість вона би ще більше проходила з сином курсів реабілітації, оскільки вона спілкується з багатьма сім`ями з такими ж дітьми з аутизмом і знає безліч прикладів, коли діти, набагато краще реабілітувались за умови більшої інтенсивності реабілітації - щоденної по 5 годин зі спеціалістами протягом двох - трьох років. Такі діти йдуть у звичайні загальноосвітні школи і доганяють своїх однолітків у розвитку. У відповідача відсутні будь-які обставини, які би давали йому право не виконувати свої обов`язки перед дитиною, більш того, такою особливою дитиною як [PERSON] , окрім батьківської ліні та тотальної безвідповідальності перед своєю дитиною. У неї також не завжди є кошти на реабілітацію сину, але це не дає їй право відмовляти йому у допомозі та лікуванні, бере кошти з банківської кредитної карти, позичає кошти у знайомих за потреби. Звертає увагу суду на те, що адвокат відповідача надавав інформацію до суду із розрахунками заробітку відповідача у 2020 році, надаючи при цьому довідку №47 від 27.08.2020. В згаданій довідці наявна інформація про заробітну плату на підприємстві ПАТ «Дніпровський завод мінеральних добрив». Однак, згідно із листом Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське від 30.04.2020 №06/17.16-34/23392 міститься інформація про те, що відповідач працює ще на іншому підприємстві, а саме - ТОВ «ГЕОРГ БІОСИСТЕМИ», що знаходиться за адресою: смт. Побузьке, вул. Вокзальна. Отже, відповідач та його захисник, надаючи інформацію до суду, навмисно приховують реальний заробіток відповідача з ціллю виставити і в суді відповідача малозабезпеченим і немічним. Більш того, є свідки, яким відповідач проводив ремонтні роботи, що є також постійною частиною його заробітку. В 2017-2019 роках відповідач працював за кордоном, в той час і також була потреба в додаткових витратах на дитину, але, як і зараз, позивач їх не ніс. Справа у суді уже розглядається біля двох років, а відповідач надає довідку про заробіток за півріччя 2020 року, ще й не повну, приховуючи інформацію, навіть офіційну. 02.10.2020 року вона звернулась із листом до комунального некомерційного підприємства КМР «Міська лікарня №1» у психоневрологічне відділення де їх син перебуває на обліку, з метою доведення суду факту необхідності у реабілітації її сина та неможливості це робити безкоштовно у державних закладах. У вищезгаданій відповіді зазначається, що [PERSON] необхідна щоденна реабілітація у логопеда та дефектолога. Також, листом повідомили, що направлення на безкоштовне лікування їх заклад може надавати тільки до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з наданням психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради в разі наявності симптоматичних підстав. Симптомів для стаціонарного лікування у психіатричній лікарні [PERSON] не має, а логопедів, психологів та дефектологів у цьому закладі для щоденної погодинної роботи немає. Це являється іще одною причиною того, що вона змушена звертатися до приватних центрів з реабілітації дітей з аутизмом. Також, нею були додані до матеріалів справи висновок з Центру Дефектології та логопедії, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб з інформацією про [PERSON] , КВЕД-2010:клас 86.90, де зазначається вид діяльності, зокрема, - діяльність психологів та психотерапевтів. Додала ще копію Сертифікатів [PERSON] № [NUMBER] , [NUMBER]. ЦІ документи спростовують безпідставну думку відповідача про неналежне лікування нею сина. У відзиві відповідач зазначає, що вона не довела того, що ТОВ «Дніпро преміям клінік» має право надавати медичні послуги та не надала договір про послуги. Для спростування необґрунтованих доводів надає договір та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, де зазначені види діяльності ТОВ, зокрема: загальна медична практика, спеціалізована медична практика, діяльність з охорони здоров`я та інші. Такі ж докази вона надала з приводу [PERSON] . Просить задовольнити її позовні вимоги по справі №209/131/19 повністю.(а.с.200-205) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Накладено арешт на житловий будинок загальною площею 23,4 кв.м, та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: 36849722, виданого 24.04.2015 року. Кадастровий номер земельної ділянки 1223781700:03:005:0710, площа 0,015га, без позбавлення права користування. Заборонено до набрання рішенням законної сили, будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на праві власності, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно: 36849722, виданого 24.04.2015 року. Кадастровий номер земельної ділянки 1223781700:03:005:0710, площа 0,015га.(а.с.221-222) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 січня 2021 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.(а.с.226) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення, про те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. [INFO] у них із відповідачем народився син, [PERSON] . 06 жовтня 2016 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу син проживає з нею. На її користь з відповідача рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 червня 2017 року. В лютому 2017 року їхньому сину, [PERSON] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був поставлений діагноз - атипічний дитячий аутизм. З 02.07.2018 року у [PERSON] наявна інвалідність. Загальна тривалість перебування на інвалідності до 21.05.2032 року, тобто до досягнення ним 18 років без необхідності щорічного підтвердження захворювання. Син отримує допомогу від держави - пенсію як інвалід дитинства у сумі 1680,00 гривень на місяць, з січня 2021 року розмір пенсії став 1790 грн. Після встановлення діагнозу [PERSON] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був виданий висновок спеціалістів із програмою реабілітації дитини-інваліда, зокрема їм було рекомендовано ряд заходів, препаратне лікування та індивідуальна програма реабілітації. Також, на постійній основі [PERSON] відвідує логопедів, реабілітологів, дефектологів, періодично проходить курс масажу, здає ряд необхідних аналізів. [PERSON] станом на сьогоднішній день практично не розмовляє, користується альтернативними формами спілкування (жестова мова, мова «пексів»), стикається із труднощами у спілкуванні з однолітками та в соціумі в цілому та має витікаючи проблеми зі здоров`ям. Отже, й до нині необхідність у його реабілітації не минула, навпаки, рекомендації лікарів - 8 годин на день професійних відповідних занять. Так, 21 та 22 травня 2018 року було здано ряд аналізів на загальну суму 2874,00 гривень. У липні 2018 року вона з їхнім сином розпочала довготривалу реабілітацію у ТОВ «Центр реально інклюзії Ерудит». Реабілітація тривала 90 днів, на цей період вона взяла декретну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 5-річного віку, тобто залишилась зовсім без заробітку. Курс лікування коштував значну суму коштів. А саме, відповідно до договору, укладеного між нею, [PERSON] та ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» за надані корекційні послуги нею було сплачено 100860,00 грн. 16.07.2018 року [PERSON] був зданий ряд аналізів у лабораторії Сінево на суму 2460,00 гривень. У вересні 2018 року син проходив курс лікування у психолога- дефектолога. Даний курс складався із 11 занять та 1 консультації, що коштувало 5700,00 гривень. Проходивши курс лікування у м.Києві вона винаймала квартиру протягом 3 місяців, яка коштувала по 8000,00 гривень на місяць. Загальна сума, яка вже була витрачена на лікування сина становить 135894 грн., які, на її думку, повинні бути сплачені в однакових частинах як батьком дитини так і матір`ю, тобто по 67947 грн. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот сорок сім гривні). Також, наголошує на тому, що необхідність у лікуванні сина не закінчилась. Відповідач також укриває місце свого перебування, свої доходи. Представник відповідача - адвокат Долгов О.О. в судовому засіданні зазначив, що відповідач визнає позов частково, пояснив, що відповідач за своїм матеріальним станом не може надавати допомогу позивачу на додаткові витрати. Позивач не заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину у розмірі 1/3 частини від понесених додаткових витрат на дитину за аналізи медичний центр місто Харків, які підтверджені квитанцією від 21.05.2018року на суму 1609,00грн., аналізи клініки «Сінево» від 16.07.2018року на суму 2460,00грн., тобто у розмірі 1343грн. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28 травня 2014 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с.33) Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 29 червня 2017 року, на користь матері [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до повноліття дитини.(а.с.30) Згідно форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів від 02.07.2018 року неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був поставлений діагноз - атипічний дитячий аутизм. Наявність інвалідності з 02.07.2018 року, загальна тривалість перебування інвалідності до 21.05.2032 року (а.с.17-18) Після встановлення діагнозу [PERSON] , [INFO] , Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології був виданий висновок спеціалістів із програмою реабілітації дитини-інваліда, було рекомендовано ряд заходів, препаратне лікування та індивідуальна програма реабілітації.(а.с.29) Дітям із діагнозом аутизм необхідно регулярно здавати ряд аналізів (на наявність в організмі глютену, козеїну, лактози та інш.), які не проводяться у державних лікарнях, тому лікарі дають направлення до приватних лабораторій. Ці аналізи [PERSON] проходив у лабораторіях м.Харків за направленням КЗОЗ «Харківський міжобласний спеціалізований медико-генетичній центр-центр рідкісних (орфанних) захворювань», що підтверджуються копіями квитанцій (а.с.8-16, 44). Позивач [PERSON] працює у Кам`янській міській раді та займає посаду Заступника начальника відділу (Юридичний відділ Кам`янської міської ради), загальна сума доходу за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становить 121132,31 гривень, що підтверджується довідкою про доходи. (а.с.20) Згідно наказу №203 "ос" від 09.08.2018 року [PERSON] було надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку з 09 серпня 2018 року до 21 травня 2019 року включно.(а.с.19) У липні 2018 року [PERSON] з сином [PERSON] розпочала довготривалу реабілітацію у ТОВ «Центр реально інклюзії Ерудит». Відповідно до договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит» за надані корекційні послуги позивачем було сплачено 100860,00 грн. (а.с.22-27). Проходивши курс лікування у м. Києві [PERSON] винаймала квартиру протягом трьох місяців, яка коштувала по 8000,00 гривень на місяць, що підтверджується договором оренди жилих приміщень у тимчасове платне користування від 18.07.2018 року. (а.с.21). Згідно листа Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське від 30.04.2020 №06/17.16-34/23392 [PERSON] офіційно працнвлаштований в ПАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" та ТОВ «ГЕОРГ БІОСИСТЕМИ».(а.с.184) Згідно листа Комунального некомерційного підприємства КМР «Міська лікарня №1» [PERSON] , [INFO] , необхідна щоденна реабілітація у логопеда та дефектолога. Також, листом повідомлено, що направлення на безкоштовне лікування їх заклад може надавати тільки до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з наданням психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради в разі наявності симптоматичних підстав. Симптомів для стаціонарного лікування у психіатричній лікарні [PERSON] не має, а логопедів, психологів та дефектологів у цьому закладі для щоденної погодинної роботи немає. (а.с.183). Згідно висновку з Центру Дефектології та логопедії, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб з інформацією про [PERSON] , КВЕД-2010:клас 86.90, де зазначається вид діяльності, зокрема, - діяльність психологів та психотерапевтів. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька брати участь у додаткових витратах на дитину. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (Ухвала ВС України №6-20278св09 від 16 грудня 2009 року). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.18 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] заявила позовні вимоги на загальну суму додаткових витрат, яка нею була понесена у зв`язку із лікуванням сина у загальній сумі 144479,00 гривень. Половина додаткових витрат від цієї суми, яку вона просить стягнути 72239,50 грн. Однак, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 60064 грн.50 коп., суду не надано доказів на підтвердження понесених витрат в сумі 8200 грн., 2000 грн. та 14000 грн., які позивач заявляє як суму, яку вона витратила на оплату оренди житла, по наступним підставам. Так, до позовної заяви позивачем додана копія договору оренди жилих приміщень у тимчасове платне користування від 18.07.2018 року, який укладений між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.21) та в підтвердження витрат на оренду житла надані такі квитанції: квитанція № 98772454555635982481 від 29.08.2018 року 8200,00грн. ( а.с.8) сплачено на ім`я [PERSON] , а не стороні по договору, також у квитанції не має призначення платежу, від 18.07.2018 року на суму 2000,00грн. (а.с.10) сплачено на ім`я [PERSON] , також не має призначення платежу, квитанція від 22.07.2018року на суму 14000 грн. сплачено на ім`я [PERSON] , а не стороні по договору [PERSON] , тому суд не приймає вказані квитанції як доказ сплати по договору оренди житла який укладений між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, яка страждає на тяжку хворобу та потребує реабілітації. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 60064,50 гривень від загальної суми, яка встановлена в судовому засіданні 121394 гривень- (101860 грн.-оплата за інклюзивні послуги ТОВ «Центр реальної інклюзії «Ерудит», 5700 грн.- послуги діфектолога ФОП [PERSON] , 5334 грн. - аналізи, 8500 грн.- корекційні послуги ТОВ Днепр Преміум ). При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial