Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що визнати порядок користування квартирою [ADDRESS] у м. Харкові таким чином: виділити у користування мені кімнату №2 площею 9,2,кв.м. і кімнату №3 площею 12,6 кв.м., а відповідачу - кімнату №1 площею 19,1 кв.м. У спільному користуванні залишити кухню площею 8,2 кв.м., вбиральню у площею 1,1 кв.м. ванну кімнату площею 2,6 кв.м., коридор-8,8 "кв.м вбудовані шафи. Зобов'язати відповідача сплатити їй компенсацію за 5,5 кв. м. житлової площі. Призначити по справі судову - технічну експертизу для визначення суми компенсації. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані з оплатою судового збору. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та просив їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково: Квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.03.2003 р. реєстраційний № 2 «А» -03-219376 виданого відділом приватизації житлового фонду Харківської міської ради, належить [PERSON], відповідачу [PERSON], та їхній неповнолітній дочці [PERSON] [INFO] на праві спільної сумісної власності. На даний час у квартирі зареєстровані: позивачка, відповідач, неповнолітня дочка-[PERSON] та неповнолітній син [PERSON] [INFO] р. н.. Згідно технічного паспорта, квартира розташована на 2-му поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 40,9 кв. метрів, у тому числі: 1-а кімната-19,1 кв.м., 2-а кімната - 9,2 кв.м., 3-а кімната-12,6 кв.м. кухні площею 8,2 кв.м., вбиральні-1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м., коридору-8,8 кв.м.,вбудованої шафи 0,4-0,3;0,2-0,З кв. м.. Квартира обладнана балконом - 6,8; і 3,2 кв.м.. Загальна площа квартири становить 67,8 кв.м.. Таким чином на кожного із них приходиться по 13,6 кв. м. жилої площі. 14.05.2013 р. позивачка з відповідачем розлучилися і у них виникли конфлікти по використанню квартирою і мирно вирішити це питання їм не вдається, і тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом. Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності відповідно до вимог ст.358 ЦК України проводиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди спір вирішується судом. Відповідач на даний час користується кімнатою №1 в 19,1 кв. м.,що становить на 5,5 кв.м. більше норми, яка йому належить на праві власності, а я з дітьми кімнатою №2- 9,2 кв.м. і кімнатою №3-12,6 кв.м., що становить менше норми на 5,4 кв.м. За комунальні послуги позивачка платить одна, аліменти на дітей не отримує. В зв'язку з тим, що відповідач займає більшу площу на 5,5 кв.м. то він повинен сплатити їй компенсацію. Кожен з співвласників має право на отримання у користування та володіння тієї частки спільного майна у натурі, яка відповідає його частки у праві спільної часткової власності (ч.3 ст.358 ЦК України). У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за (голою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочний мають рівні права. Згідно з ст.155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (стаття 319.ЦК України). Законом визначено право співвласника майна па здійснення ним правомочності у відношенні належної йому частки. Кожен зі співвласників мас право на надання в його володіння і користування ТІЄЇ частини спільного майна в натурі, що відповідає його частці в праві спільної власності (ст. 358 ЦК України). - Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 ЦК України). На підставі ст.391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно п.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи). Однак, на теперішній час позивачем та відповідачами не досягнуто згоди у питанні визначення порядку користування житловим приміщенням, та для захисту свого права власності, [PERSON] яка діє в інтересах неповнолітніх дітей вимушена звернутися з цим позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial