Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами про поділ спільного сумісного мана подружжя, яке було набуте ними за час їх перебування в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі з урахуванням їх збільшення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Як вбачається з положень ч.1 ст.61 ЦПК України, обставині визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.4 ст174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положення ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317, ст. 318, ч.1, 3, 6, 7 ст.319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383, 386, 391 ЦК України та ст.ст.60, 61 СК України визнають право спільної сумісної власності подружжя на майно, яке нажите ними у шлюбі. При цьому, відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Положеннями п.п.1 та 3 ч.1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У відповідності до положень п.п.23 і 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Судом достовірно встановлено, що сторони у період з 2006 року по серпень 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та ними за їх спільні кошти придбано наступне майно: ●за договором купівлі-продажу від 14 травня 2009 року на ім'я відповідача було придбано 4\\25 житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згоду на придбання якого, у відповідності до п.11 договору, надав позивач. Загальна площа житлового будинку 85, 4 кв.м., та 4/25 його частині складається з приміщень: «1» - 6,5 кв.м., «11» -5,1 кв.м., «2-1»-10,1 кв.м., «2-2» -11,7 кв.м., загальна площа - 33, 4 кв.м., а житлова - 11, 7 кв.м; ●за договором купівлі-продажу від 14 травня 2009 року, з нотаріальною відміткою про вчинення правочину на державному акті від 5.11.2008 року, на ім'я відповідача була придбана земельна ділянка площею 0,1500 гектара, що розташована на території Застугнянської сільської ради, [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, згоду на придбання якої, у відповідності до п.11 договору, надавав позивач; ●за договором купівлі-продажу від 27 червня 2007 року, з подальшим оформленням державного акту від 30.10.2007 року, на ім'я відповідача була придбана земельна ділянка у розмірі 0,2500 га, що знаходиться на території [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згоду на придбання якої, на підставі п.5 договору, також надав позивач. Таким чином, обсяг майна набутого сторонами за час їх перебування у шлюбі в судовому засіданні встановлений, а тому підлягає визнанню їх спільним сумісним майном, поділу та визнанню права власності по ? частині на нього за кожним з них. На підставі наведеного та

Outcome: approved