Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~аліментів. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 06.11.2020 р. № 348/1992/20 . В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] , які на даний час є неповнолітніми та проживають разом з нею. Вона та відповідач є віськово службовцями на контрактній основі, і проходять військову службу у військовій частині [NUMBER] . Вони отримують заробітну плату, однак відповідач отримує заробітну плату у значно більшому розмірі ніж вона і витрачає її на власні потреби. Вона сама не взмозі забезпечити дітей всім необхідним. А тому, вважає що він має можливість сплачувати аліменті в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів на утримання дитини. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача адвокат Гураш М.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений завчасно належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.04.2021 р. по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Надвірнянського районного суду від 06.11.2020 року справа № 348/1992/20 (а.с. 5). Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] - [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв прпо народження (а.с. 6-7). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Будинкоуправлінням № 2 Івано-Франківської квартирно експлуатаційної частини району м. Івано-Франківськ 16 за № 136 від 23.03.2021 року вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , за адресою [ADDRESS] (а.с. 8) Відповідно до довідки про доходи [PERSON] виданої Військовою частиною [NUMBER] від 23.03.2021 р. за № 67 відповідач [PERSON] працює у Військовій частині [NUMBER] , займає посаду військовослужбовець та отримує заробітну плату ( а. с. 15) Згідно довідки про доходи [PERSON] виданої Військовою частиною [NUMBER] від 23.03.2021 р. за № 66 позивач [PERSON] також працює у Військовій частині [NUMBER] , займає посаду військовослужбовець та отримує заробітну плату ( а. с. 16) Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дітей з матір`ю; вік дітей, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей , матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовівитрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави та 2000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу згідно квитанції № 0576 від 26.03.2021 року . На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: approved