Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2017 року звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2014 року по вул. Народній у м.Львові [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотрималась вимог Правил дорожнього руху України, проявила неуважність до дорожньої обстановки, не відреагувала на її зміну, повертаючи ліворуч на нерегульований пішохідний перехід, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, не врахувала дорожньої обстановки щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при наближенні до пішохідного переходу, на якому в цей час рухався потерпілий [PERSON], не зменшивши швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, здійснила наїзд на потерпілого [PERSON], який внаслідок цього отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. В результаті наїзду потерілий [PERSON], згідно висновку експерта № 434/14 від 29.09.2014р., отримав тілесні ушкодження правої ноги у вигляді закритого двокісточкового перелому гомілки з відривом заднього краю великогомілкової кістки, підзвихом стопи до заду та розривом зчленування кісток у гомілково-ступеневому суглобі і вимушений був тривалий час лікуватися. Діями [PERSON] йому завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які викликали негативні зміни у його житті, а саме переживання та неприємні спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. В момент ДТП він переніс значний фізичний біль, переживши емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, страху за своє життя і здоров'я. В подальшому він вимушений був проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з постійним відвідуванням лікувального закладу, при цьому він почувався незручно, змушений був пристосовуватися до негативних умов існування. Протягом тривалого часу він був позбавлений можливості самостійно пересуватися, не міг спокійно сидіти та лежати, потребував сторонньої допомоги, з приводу чого почував себе безпомічним та створював клопіт для близьких. По даний час продовжуються проблеми зі здоров"ям у вигляді періодичних болів, обмеження фізичної активності. Оцінює спричинену йому моральну шкоду у розмірі 50000 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що в результаті ДТП позивач зазнав сильний фізичний біль та отримав моральну травму, так як переніс нервовий стрес, довгий час лікувався, проходив курс реабілітації, в цілому погіршився його стан здоров'я, у нього постійно болить нога. Через незадовільний стан здоров'я він змушений був змінити місце праці, втратив соціальні зв'язки із друзями, порушився звичний ритм його життя, він став неспокійним і у нього з'явилося почуття страху. Просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочномі розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №462/3069/16-к, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 1167 ЦК України вказує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] о 12:00 год. 02 вересня 2014 року по вул.Народній у м.Львові, керуючи автомобілем [NUMBER], проявила неуважність до дорожньої обстановки, не відреагувала на її зміну, перед поворотом ліворуч не подала сигнали світловими покажчиками повороту, повертаючи ліворуч на нерегульований пішохідний перехід, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не врахувала дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому в цей час рухався [PERSON], не зменшила швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та здійснила наїзд на пішохода [PERSON] В результаті наїзду потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження і вимушений був лікуватися. Факт вказаного ДТП підтверджується поясненнями представника позивача та матеріалами кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ст.286 ч.1 КК України /кримінальне провадження №462/3069/16-к/. Наведеним також стверджується, що вказана ДТП відбулася з вини [PERSON], яка порушила п.п. 1.5, 1.10, 2.3. (б,д), 9.2. (б), 10.1., 10.4, 16.2, 16.3, 16.11, 18.1 Правил дорожнього руху України, за що була засуджена вироком Залізничного районного судом м.Львова від 22.11.2016р. та що в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого двокісточкового перелому гомілки з відривом заднього краю великогомілкової кістки, підзвихом стопи до заду та розривом зчленування кісток у гомілково-ступеневому суглобі які, згідно висновку експерта №434/14 від 29.09.2014р. відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу функції ноги. Згідно медичних документів /а.с.8-11/, [PERSON] в періоди: з 06.09.2014р. по 22.09.2014р., з 23.09.2014р. по 27.11.2014р., з 05.12.2014р. по 29.12.2014р., з 17.05.2016р. по 31.05.2016р. перебував на стаціонарному та амбулаторному лікування лікуванні з діагнозом :закритий двокісточковий перелом правої гомілки з відривом заднього краю великогомілкової кістки, розривом тібіо-фібулярного синдесмозу зі зміщенням фрагментів, під звихом стопи до заду, Отже, судом достовірно встановлено, щов результаті наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу функції ноги, він зазнав сильний біль і переніс нервовий стрес, тривалий час лікувався, був позбавлений можливості самостійно пересуватися і потребував сторонньої допомоги, не міг спокійно сидіти і лежати, втратився сон, став неспокійним, у нього з'явилося почуття страху, в цілому порушився звичний ритм його життя. Окрім того, через незадовільний стан здоров'я позивач змушений був залишити службу в органах МНС. При визначенні грошової суми у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП, суд враховує ступінь тяжкості отриманих позивачем тілесних ушкоджень, глибину перенесених фізичних і душевних страждань, їх довготривалий характер, тяжкість вимушених змін у житті, та виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки в користь позивача моральної шкоди у розмірі 25 000 грн. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачки підлягає стягненню в користь держави 640 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial