Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Буського районного суду Львівської області з позовною заявою до Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов мотивують тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем даного майна за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивачів, інших спадкоємців, які б претендували на майно ні за законом, ні за заповітом немає. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивач в підготовче судове засідання не прибула, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи додала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити. Представник відповідача Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, направив лист з проханням справу слухати у його відсутності, заперечень щодо позову не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 серпня 1965 року, убачається, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , матірю зазначено [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01.07.2020 р., підтверджено, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] . В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті своєї матері [PERSON] . Родинний зв"язок підтверджено свідоцтвами про народженя, що вважається належним доказом. З представленої довідки Красненської селищної ради від 01.04.2021 року № 906 убачається, що житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] належав до дня смерті [PERSON] . Інших спадкоємців немає. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачі мають право спадкувати за законом після смерті своєї матері. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В підтвердження наявності спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] , в розпорядження суду надано технічний паспорт від 21.04.2021 року та довідку Красненської селищної ради Золочівського району Львівської області від 01.04.2021 року № 906, що є належним доказом у справі. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі. Таким чином визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved