Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2., п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім того, позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач свої обов'язки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 17.02.2015 року складає - 18906 грн. 74 коп., яка складається з наступного: - 1918 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом; - 12861 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 876 грн. 51 коп. - штраф (процентна скаладова). Просить стягнути з відповідача на їх користь вказану суму заборгованості в розмірі 18906 грн. 74 коп., та понесені судові витрати. Представник позивача до суду не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 12.03.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зазначив, що зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2., п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Крім того, позивач зазначає, що він в повному обсязі виконав свої зобов'язання за кредитним договором, натомість відповідач свої обов'язки з повернення кредиту та нарахованих відсотків, комісії та пені не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка станом на 17.02.2015 року складає - 18906 грн. 74 коп. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні кошти відповідач отримав 12.03.2013 року. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, суму заборгованості та нараховані проценти, комісії та пені не сплачує. На підставі ст. 203 ЦК України Волевиявлення учасника права чину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому. Відповідно ст. 530 ЦК України зазначено: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Виходячи з ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено: „якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому", за договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.02.2016 року складає - 18906 грн. 74 коп., яка складається з наступного: - 1918 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом; - 12861 грн. 83 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2750 грн. 00 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 876 грн. 51 коп. - штраф (процентна скаладова). Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен сплатити заборгованість за кредитом, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved