Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

в червні 2019 року представник позивача - Дочірнього підприємства «Київтранспарксервіс 1» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що 30.12.2013 року на підставі акту приймання-передачі підземного паркінгу на [ADDRESS] ( [ADDRESS] - поштова адреса) у Голосіївському районі м. Києва, ПАТ «ХК «Київміськбуд» передало з балансу, а ДП «Київтранспарксервіс 1» ПАТ «ХК «Київміськбуд» прийняло на баланс зазначенийпідземний паркінг. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить машиномісце в зазначеному паркінгу - гараж [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] 13.02.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № Ч15Є162/17/18 про компенсацію витрат на утримання парко-місця, відповідно до умов якого позивач зобов`язався забезпечувати надання послуг з утримання нежитлового приміщення відповідача у кількості 1 шт. за № 17/18, загальною площею 15,8 кв.м., а відповідач зобов`язалась компенсувати витрати на оплату таких послуг. За договором розмір компенсаційних витрат на 1 парко-місце за один календарний місяць складає 240 грн., а також встановлено, що відповідач до 10 числа кожного місяця здійснює оплату компенсаційних витрат з урахуванням змін, незалежно від факту отримання рахунків в безготівкову порядку на поточний рахунок позивача. На виконання умов договору позивач забезпечив надання послуг з утримання парко-місць відповідача за період з лютого 2015 року по травень 2019 року, однак, відповідач здійснила оплату за надані послуги не в повному обсязі, в зв`язку з чим утворилась сума основного боргу в розмірі 6960 грн., а також в зв`язку із несвоєчасним виконанням зобов`язань по оплаті за договором, відповідач має сплатити 3 % річних від суми боргу в розмірі 252,58 грн., суми втрат від інфляції в розмірі 853,71 грн., пеню в розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочення в розмірі 2798,48 грн., а також штраф в сумі 10 % від суми боргу за прострочення оплати понад три календарних місяці, в розмірі 622 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 11 486,77 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 24.09.2004 р. за № 1875-IV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 30.12.2013 року на підставі акту приймання-передачі підземного паркінгуна проспекті Червонозоряному, 150-162 у Голосіївському районі м. Києва ( проспект Червонозоряний, 150-Є - поштова адреса), ПАТ «ХК «Київміськбуд» передало з балансу, а ДП ««Київтранспарксервіс 1» ПАТ «ХК «Київміськбуд» прийняло на баланс зазначенийпідземний паркінг для належного утримання та забезпечення житлово-комунальними послугами. Відповідач [PERSON] є власником машиномісця в підземному паркінгу - гаражу [NUMBER] , що розташований за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № Ч15Є162/17/18 про компенсацію витрат на утримання парко-місця. За умовами вказаного договору, позивач забезпечує надання послуг з утримання нежитлового приміщення відповідача - парко-місця [NUMBER] , загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а відповідач зобов`язувалась компенсувати позивачу витрати на оплату таких послуг. Розмір компенсаційних витрат складає 240 грн. Відповідач взяла на себе зобов`язання до 10 числа кожного за поточний місяць здійснювати оплату в безготівковому порядку на поточний рахунок позивача та/або шляхом внесення грошових коштів безпосередньо в касу позивача у сумі, у сумі, що визначена умовами договору. З моменту укладення договору, позивачем забезпечено надання послуг з утримання належного відповідачу парко-місця у період з лютого 2015 року по травень 2019 року. Загальна вартість послуг, наданих позивачем у вказаний період, складає 12 380 грн. Відповідач користується послугами, проте в порушення договірних умов, оплачує їх не в повному обсязі. Так. за період з лютого 2015 року по травень 2019 року відповідачем здійснено оплату вартості наданих послуг у розмірі 5 420 грн. Таким чином, борг відповідача перед позивачем по оплаті вартості наданих послуг з утримання належного відповідачу парко-місця у період з лютого 2015 року по травень 2019 року становить 6 960 грн. Доказів на спростування вказаної обставини відповідачем в розпорядження суду надано не було. 19.02.2019 року позивачем відповідачу направлено вимогу про погашення заборгованості за укладеним договором, однак, відповідач борг перед позивачем не сплатила, та доказів зворотному суду не надала. За змістом ст.ст. 626, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зобов`язання є правовідношенням, в якому беруть участь дві сторони: боржник та кредитор. Боржником у зобов`язанні є особа, яка має обов`язок виконати на користь кредитора певну дію або утриматися від виконання певної дії. Тобто, боржник - це зобов`язана сторона. В свою чергу, кредитором є сторона зобов`язання, яка має право вимагати вчинення на свою користь певної дії або утриматися від її вчинення. Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що позивачем доведено неналежне виконання договірних зобов`язань відповідачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 6 960 грн., а відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та умов укладеного між сторонами договору, - суму нарахованих 3 % річних від суми боргу в розмірі 252,58 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 853,71 грн., пеню в розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочення в розмірі 2798,48 грн., а також штраф в сумі 10 % від суми боргу за прострочення оплати понад три календарних місяці, в розмірі 622 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості та штрафних санкцій в повній мірі відображає перелік наданих відповідачу послуг та застосовані при цьому тарифи, з боку відповідача розмір заборгованості не спростовано. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved