Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . За рішенням Лубенського міськрайонного суду від 14.06.2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної доньки в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач неналежним чином виконував рішення суду, внаслідок чого станом на 01.10.2020 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 18029,63 гривні. В зв`язку з виникненням такої заборгованості з вини відповідача, на підставі ч.1 ст.196 СК України, останній повинен сплатити пеню у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення і за її підрахунками сума пені становить 5401,97 гривень за період з 01.03.2020 року по 01.10.2020 року. Крім цього, заборгованість, яка виникла по сплаті аліментів, відповідач не сплачує, до державного виконавця не з`являється. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 18029,63 гривні, яка нарахована станом на 01.10.2020 року та пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2020 року по 01.10.2020 р. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням щодо розгляду справи у її відсутність, позов підтримала, просила задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча, відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи дослідивши докази в порядку заочного провадження, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.06.2018 року (а.с.7) з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до [INFO] , тобто до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, покладених на відповідача рішенням суду, утворилась заборгованість по аліментам, яка, станом на 01.10.2020 року складає 18029,63 гривні, що підтверджується довідкою Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 01.10.2020 року (а.с.8). Позивач ставить питання щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми заборгованості в розмірі 18029,63 гривні, що нарахована державним виконавцем станом на 01.10.2020 року. При цьому суд зазначає наступне. Так, приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не передбачено повторного стягнення судом аліментів, які нараховано державним виконавцем в разі відкритого виконавчого провадження. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Так, згідно пункту 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Також, пунктом 9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно пункту 10 розділу ХVI Інструкції у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Так, відповідно до частини 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Відповідно до частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, у разі відсутності спору про розмір заборгованості зі сплати аліментів, які вже стягнуті рішенням суду, відсутні і правові підстави для повторного стягнення вказаної заборгованості рішенням суду, а тому позовна вимога [PERSON] в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів. Згідно ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості". Правила нарахування пені за ст.196 СК України визначені в постанові ВП ВС від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц та постанові ВП ВС від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц. S = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) + ... + (Ав х 1% х Qn), де: S - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати алі\-ментів обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; О1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за пер\-ший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; Ап - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зокрема, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що він проведений з урахуванням наведених норм, сума заборгованості не перевищує обмеження в 100%, встановлене ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року, яке відповідно до наведеної постанови ВП ВС здійснюється за кожним місячним платежем, а тому позов в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню. При подачі до суду матеріалів позову, позивач була звільнена від сплати судового збору. При таких обставинах, судових збір слід стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволення позовних вимог, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial