Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га кадастровий номер [NUMBER] на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] та скасувати в Державному земельному кадастрі, Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі, Поземельній книзі в паперовій формі, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - розпорядження Державної адміністрації, державну реєстрацію прав всі рішення, відомості та записи в електронному та паперовій формах про державну реєстрацію прав щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], наданої у приватну власність на підставі державного акту на право власності, виданого на ім'я [PERSON] від 03 травня 2006 року серії [NUMBER], а також визнати за ним у порядку спадкування за законом право на отримання правовстановлюючих документів на право власності на вказану земельну ділянку (пай), на яку мала право його бабуся [PERSON], померла [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті бабусі він, як спадкоємець за законом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №1741/02-14 від 08 травня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутись до суду, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. У зв'язку з викладеним він звернувся з даним позовом до суду. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідачка у підготовче судове засідання не з'явилась, але направила до суду заяву, в якій вказала, що позовну заяву [PERSON] визнає та просить справу розглянути у її відсутність. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до підготовчого судового засідання не з"явився, хоча повідомлявся про день проведення підготовчого судового засідання належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 9,10 га, яка знаходиться на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Біляївською районною державною адміністрацією 03.05.2006 року на підставі рішення Біляївської районної державної адміністрації від 23.02.2006 року №263/2006 (а.с.23). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.06.516.00123. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги був її син [PERSON], але у зв'язку з його смертю [INFO], згідно ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 р.) спадщину прийняв його син - позивач по справі [PERSON] Ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину та 30.12.2003 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться у КСП «Світанок» Біляївського району Одеської області, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області 14.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №215 від 14.11.1997 року (а.с.15). Але при житті [PERSON] фактично належала земельна ділянка площею 9,10 га, що підтверджується протоколом загальних зборів членів КСП «Світанок» від 08.06.1996 року №1 та список осіб, яким було надано земельну часку (пай) на території Березанської сільської ради, серед яких під [NUMBER] є [PERSON] (сертифікат серії [NUMBER]) (а.с.11-13). Як зазначає позивач у своєму позові, документи на земельну ділянку площею 9,10 га до 2006 року перебували у розробці по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] З довідки, виданої ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] була членом КПС «Світанок» і при розпайовці їй було виділено у власність 9,10 га земельної ділянки (паю) за номером [NUMBER], яку її онук [PERSON] використовував після смерті бабусі і являється спадкоємцем. На даний час земельна ділянка площею 9,10 га (пай) [NUMBER] обробляється підприємцем [PERSON] (а.с.21). Отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом №1741/02-14 від 08 травня 2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутись до суду, так як державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с.9). Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачено ст. 126 ЗК України. Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи те, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданий Біляївською районною державною адміністрацією ім'я [PERSON] 03.05.2006 року, тобто після її смерті, а тому його слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7, зокрема про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). На підставі п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням викладеного суд вважає можливим визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право на отримання правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку площею 9,10 га на території Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право його бабуся [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved