Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт державної реєстрації Макіївським міським державним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області 07.09.1983 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 2928, встановити факт зміни прізвища [PERSON], дівочого прізвища, на прізвище чоловіка [PERSON], а по-батькові [PERSON] та зобов'язати Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України поновити відсутній актовий запис про шлюб № 2928, зареєстрований у Макіївському міському ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області 07.09.1983 року з внесенням до нього зміни прізвища та по-батькові «[PERSON]» на «[PERSON]». В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказує на те, що 07.09.1983 року вона, дошлюбне прізвище [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Макіївському міському ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, про що зроблений актовий запис № 2928. Після укладання шлюбу її прізвище було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Проте, працівниками ВРАЦСу було помилково зазначено прізвище та по-батькові, замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Підтвердженням, того що працівниками ВРАЦСу було помилково зазначено прізвище, по-батькові є паспорт громадянина України, картка фізичної особи платника податків, де прізвище та по-батькові заявника зазначено як «[PERSON]». Крім цього, в свідоцтвах про народження дітей прізвище по-батькові матері зазначено як «[PERSON]». Звернувшись до управління державної реєстрації ВДРАЦС у Донецькій області з даним питанням їй було повідомлено, що виправити дані помилки неможливо у звязку з відсутністю паперового носія актового запису про шлюб. Також, зазначено, що перші та другі примірники актових записів цивільного стану знаходяться на території Донецької області, яка тимчасово не контролюється владою України, тому підтвердити відповідність відомостей немає можливості. Оскільки, з 2014року почалася окупація деяких населених пунктів України, не розроблено порядок визнання рішень судів, прийнятих на окупованій території, вона - заявник не має можливості отримати свідоцтво про шлюб та внести відповідні зміни до нього, що не дає їй можливості в повній мірі реалізувати свої права, а саме подати необхідний пакет документів для отримання пенсійного забезпечення. Посилаючись на ст.ст. 10, 57-60, 212, 234, 235, 256-259, 257-1, 367 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану"» просила вимоги даної заяви задовольнити. Заявник в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. В своїх письмових поясненнях просив проводити судове засідання без його участі та прийняти суд рішення згідно вимог чинного законодавства, що суд з урахуванням думки представника заявника вважає за можливе. Вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.1983 року заявник, дошлюбне прізвище [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано у Макіївському міському ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, про що зроблений актовий запис № 2928. Відповідно до відповіді ВДРАЦС УДР ГТУЮ у Донецькій області від 23.02.2018 р. вбачається що після укладання шлюбу прізвище заявника було змінено з [PERSON] на [PERSON]. Проте, працівниками ВРАЦСу було помилково зазначено прізвище та по-батькові, замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». виправити дані помилки неможливо у звязку з відсутністю паперового носія актового запису про шлюб. Також, зазначено, що перші та другі примірники актових записів цивільного стану знаходяться на території Донецької області, яка тимчасово не контролюється владою України, тому підтвердити відповідність відомостей немає можливості. Однак, з наданої суду копії паспорту [PERSON] вбачається що 07 вересня 1983 р. було зареєстровано шлюб з [PERSON] З наданої копії паспорту заявниці вбачається, що 07 вересня 1983 р. було зареєстровано шлюб з [PERSON] З наданих суду копій свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], [INFO] народився [PERSON] і його батьками вказано: батько [PERSON], мати [PERSON], Відповідно до довідки від 12 травня 2017 р. №000203526 вбачається, що [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до п. 1.9 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 2.9 розділу ІІ вказаних Правил у разі відсутності (втрати) актового запису цивільного стану, до якого необхідно внести зміни, розв'язання питання можливе тільки після поновлення втраченого актового запису відповідно до цих Правил. Відсутність (утрата) актового запису повинна бути підтверджена документально. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої місто Донецьк та Донецької області віднесено до такої території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Дані правовідносини регулюються Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Ст.1 вказаного Закону зазначає, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, в межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України. Діяльність будь-яких органів та їхніх посадових осіб на тимчасово окупованій території вважається незаконним, якщо ці органи створені чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Вимогами ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно зі ст. 1 Закону № 1207 тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Так, законодавством України визначено, що Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян: чинним законодавством не передбачене іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до положень п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 17 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що в разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з положеннями ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Враховуючи викладене, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки на сьогоднішній час заявник позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про укладання шлюбу з внесеними відповідними змінами до нього. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки є доведеними ним в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved