Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з посиланням на те, що станом на 15 квітня 1991 року (час припинення колгоспного двору) членами колгоспного двору по [ADDRESS] . Бесідка у відповідності до погосподарських книг були наступні особи [PERSON] (мати) - голова двору та члени двору [PERSON] (батько), [PERSON] (позивач), [PERSON] (сестра) та його позивача брати - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] після його смерті прийняли спадщину (1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] ) у відповідності до ст. 549 ЦК України (1963 р.) шляхом вступу в управління спадковим майном дві особи, а саме [PERSON] та він (позивач), на той час неповнолітній (по 1/6 частині житлового будинку), так як інші вищевказані спадкоємці першої черги на дату смерті [PERSON] у вказаному будинку не проживали та не скористалися своїм правом у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 p.). Після припинення колгоспного двору в ньому постійно проживали [PERSON] (до дня смерті [INFO] ), [PERSON] (до дня смерті [INFO] ) та він - позивач (до даного часу), а вибули з нього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період 1989-1994 роки та після вибуття із вказаного двору не зверталися за витребуванням час\-тки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 p.) втратили право на її витребування. Іншим чином на час смерті [PERSON] ( [INFO] ) власниками вказа\-ного житлового будинку у рівних частках були [PERSON] , [PERSON] (позивач) та померлий. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті спадщину (1/2 частину житлового будинку) прийняв вів (позивач ). Оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок після смерті матері він (позивач) немає можливості, так як на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку не приватизо\-вана. Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити йому позивачу право власності на вказаний бу\-динок, як колишнього члена колгоспного двору та спадкоємця за законом. Позивач просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину вищевказаного жи\-тлового будинку загальною площею 85,3 кв.м. житловою площею 41,8 кв.м. загальною вартістю 181217,00 грн., як на частку в майні колгоспного двору, право власності в порядку спадкуван\-ня за законом на 1/6 частину житлового будинку після смерті [INFO] [PERSON] та право власності в порядку спадкування за законом на 3/6 частини житлового будинку після смер\-ті [INFO] [PERSON] ) Ухвалою суду від 18.03.2021 відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а. с. 28). Ухвалою суду від 14.05.2021 за результатами підготовчого судового засідання справу призначено до розгляду на 31.05.2021 (а. с. 138). В судове засідання позивач не прибув, відповідно до поданої до суду заяви просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 44). Представник відповідача Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, селищна рада подала заяву про слухання справи у відсутність представника селищної ради ради та часткове визнання позовних вимог з посиланням на те, що на час смерті [PERSON] , крім позивача та дружини спадкодавця [PERSON] із спадкодавцем постійно проживали також брати позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які фактично наряду з позивачем прийняли спадщину після смерті [PERSON] (а. с. 136). Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду не прибули про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 131-135). До суду [PERSON] від свого імені та, як опікун [PERSON] та [PERSON] (а. с. 125, 125 зв.), від імені останніх подала заяви (а. с. 100, 103, 107) подала заява з зазначенням, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог, та з зазначенням, що у вищевказаному житловому будинку вона ( [PERSON] ) не проживає з 1987 року (а. с. 100), [PERSON] подав заяву про те, що він проти задоволення позовних вимог не заперечує, зазначивши, що у вищевказаному житловому будинку він не проживає більше 3 років (а.с. 96). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Торчицької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а. с. 6-7, 77-84) та довідки Торчицької сільської ради (а. с. 16), житловий будинок [ADDRESS] (в даний час Білоцерківського району) належав до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року - час припинення колгоспного двору) в ньому проживали та не втратили права на частку в його майні [PERSON] - голова двору та члени двору [PERSON] (її чоловік) та їх діти, [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6-7, 77-84, 150, 151, 149), які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/7 частину. Слід зазначити, що [PERSON] , хоч і вибув з двору 08.11.2018 відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 17.05.2021 (а. с. 149), але трирічний строк давності, передбачений статтею 71 ЦК України (1963 р.), не пройшов; [PERSON] , [PERSON] згідно довідок Ставищенської селищної ради від 18.05.2021 зареєстровані у спірному житловому будинку [ADDRESS] по даний час (а. с. 150-151), а позивач фактично проживає в спірному будинку відповідно до довідки вказаної селищної ради від 07.05.2021 (а. с. 99), тому всі вони не втратили права на витребування своїх часток з майна вказаного колгоспного двору. З копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10). Згідно відповіді державного нотаріуса Ставищенської районної державної нотаріальної контори від 22.03.2021 спадкова справа після смерті останнього не заводилась (а. с. 38). Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли відповідно до ст. ст. 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963), як особи, які фактично вступили в володіння спадковим майном відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 23.04.2021 (а. с. 86) а саме: [PERSON] - дружина (а. с. 86, ) та діти [PERSON] (позивач) (а. с. 11) , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 127), [PERSON] , [PERSON] (а. с. 6-7, 77-84), які набули право на спадщину за законом, кожен на 1/6 частину спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] . Враховуючи, що останній набув право власності, як член колгоспного двору на (1/7), - кожен із вказаних спадкоємців, що прийняли спадщину, в т. ч. позивач, набув право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/42 частину спірного житлового будинку (1/6 х1/7) . Відповідно до матеріалів спадкової справи (а. с. 120-128) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 126 зв.), після його смерті спадщину відповідно до ст. ст. 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963) прийняла його сестра (а. с. 127) - [PERSON] (до одруження ( [PERSON] - а. с. 128 зв.) як особа, яка фактично вступила в володіння спадковим майном та яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (на право на земельну частку пай) (а.с. 123 зв., 128). Разом з тим, [PERSON] відповідно до вищевказаних виписок з погосподарських книг (а. с. 6-7, 77-84), довідки Ставищенської селищної ради від 23.04.2021 (а. с. 86) проживав у вищевказаному спірному будинку, а крім нього на час його смерті [INFO] і після цього в даному будинку залишилась проживати спадкоємиця першої черги - його мати [PERSON] (а. с. 127) відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963), що підтверджується довідкою селищної ради від 18.05.2021 (а. с. 148), яка відповідно до ст. 553 ЦК України (1963 ) протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяв про відмову від прийняття спадщини. На час смерті [PERSON] мав право власності на 1/6 (1/7 + 1/42) Отже, [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] на 1/6 частину спірного будинку. З матеріалів спадкової справи (а. с. 38-43 ) встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 40 зв.), після її смерті спадщину прийняли відповідно до ст. ст. 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963) позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , як особи, які фактично вступили в володіння спадковим майном, оскільки відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 18.05.2021 (а. с. 148) проживали із спадкодавицею на час її смерті у вищевказаному спірному будинку і які відповідно до ст. 553 ЦК України (1963 ) протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подали до нотаріальної контори заяв про відмову від прийняття спадщини (а. с. 38-43, 148). На час смерті [PERSON] належало 1/3 частина спірного будинку (1/7 + 1/42 +1/6). Відтак, всі четверо вказаних спадкоємців позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , кожен з них набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на 1/12 (1/4 х 1/3), в т. ч. і позивач. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 19-23) на земельній ділянці за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок «А-1» загальною площею 85,3 м2 житловою площею 41,8 м2 (1980 року побудови) з прибудовою «а», прибудовою а1, сарай Б-1 (1980 років побудови) інвентаризаційною вартістю 182217 гривень. Відповідно до довідки КП КОР «Південне БТІ» та інформації реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не проводилась та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 14, 15). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , їх син [PERSON] , за життя, та інші діти - [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як члени колгоспного двору набули право власності на вищевказаний житловий будинок, кожен на 1/7 його частину, після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спірний будинок набули [PERSON] , позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен, на 1/42 частину спірного житлового будинку (1/6 х1/7); після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом набула його мати [PERSON] , на 1/7 частину спірного будинку; після смерті [INFO] [PERSON] право власності в порядку спадкування набули позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен, на 1/14 частину будинку (1/4 х 2/7). З урахуванням викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на 1/7 частину вищевказаного як на частку в майні колгоспного двору, право власності в порядку спадкуван\-ня за законом на 1/42 частину житлового будинку після смерті [INFO] [PERSON] та право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину житлового будинку після смер\-ті [INFO] [PERSON] , а всього на 1/4 (1/7 + 1/42 + 1/12). Оскільки Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювала цього права та враховуючи заяву позивача про покладення судових витрат на нього, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: partial