Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Заявник Головне управління Державної фіскальної служби України у Запорізької області звернулось до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи - Підприємця [PERSON] , РНКПП [NUMBER] , зареєстрований [ADDRESS] , а саме: надати інформацію про рух грошових коштів на розрахункових рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , UA № [NUMBER] за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року, з зазначенням контрагентів , дат проведення операцій, сум платежів, призначення платежів, найменування , кодів ЄДРПОУ. Вказані відомості заявнику необхідні про проведення документальної планової перевірки для здійснення контролю за додержанням фізичною особою-підприємцем податкового, валютного та іншого законодавства. Судове засідання проводиться за клопотанням заявника в режимі відео конференції. Представник заявника, підтримуючи вимоги Головного управління ДФС, доводив неможливість самостійно отримати від Банку, головний офіс якого знаходиться в м. Одесі по вул..Краснова,6\\1, відомості, що містять банківську таємницю. Представник банку про дату, час та місце розгляду справи сповіщений у відповідності до вимог закону, до суду не з`явився, пояснень на заяву ДФС не надав. ФОП [PERSON] сповіщався судом про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, пояснень до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Суд вислухав представника заявника, вивчив матеріали справи і встановив наступне: Управлінням податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Запорізькій області затверджено план-графік проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання. Відповідно до затвердженого плану-графіку на червень місяць 2019 року була запланована перевірка ФОП [PERSON] . Повідомлення та наказ про проведення планової виїзної перевірки 31.05.2019 року біли направлені ФОП [PERSON] за місцем його реєстрації. Оскільки підприємець не отримав вищевказані документи, фахівцями відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб 18.06.2019 року здійснено вихід за податковою адресою ФОП [PERSON] - [ADDRESS] з метою вручення копії наказу та пред`явлення направлення. За результатами виходу на місце фахівцями складено акт за №308\\08-01-13-05 про відсутність підприємця (його законних представників) за вищевказаною адресою та про відсутність відомостей щодо місця знаходження [PERSON] . Зазначена інформація була передана до оперативного управління ДФС у Запорізькій області для встановлення місця знаходження ФОП [PERSON] 19.06.2019 року від [PERSON] на адресу ГУ ДФС надійшов лист з повідомленням про знаходження платника податків за межами України та проханням перенести термін проведення перевірки на серпень 2019 року. 16.08.2019 року наказом ГУ ДФС у Запорізькій області були внесені зміни до наказу «Про проведення документальної планової перевірки ФОП [PERSON] » і призначено проведення перевірки на 29.08.2019 року. 29.08.2019 року фахівцями відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб здійснено вихід за податковою адресою ФОП [PERSON] - [ADDRESS] і складено акт про неможливість проведення планової перевірки у зв`язку з відсутністю підприємця (його представників). На звернення ГУ ДФС у Запорізькій області про надання інформації щодо перетинання [PERSON] кордону України Державна Прикордонна служба України 26.09.2019 року надала письмові роз`яснення, що інформацію про перетинання державного кордону особами без їх згоди можуть отримати правоохоронні органи України на їх запити, надані в межах наявного кримінального провадження чи суд на підставі відповідного судового рішення. 21.10.2019 року оперативне управління ДФС повідомило про відсутність підприємця [PERSON] за податковою адресою та про відсутність відомостей щодо фактичного місця знаходження підприємця. Посилаючись на неможливість здійснити всі передбачені законом заходи контролю щодо дотримання ФОП [PERSON] податкового, валютного та іншого законодавства за період 2017-2018 роки, заявник звернувся до суду з вимогами про отримання відомостей про рух грошових коштів на рахунках підприємця, що зазначені в АІС «Податковий блок». Дослідивши надані заявником письмові докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Стаття 1076 ЦК України визначає, що банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Зазначені обмеження, у тому числі, викладені в ч. 4 ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність», не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду. Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. № 267 та главою 12 ЦПК України, що регулює порядок розгляду судом справ про розкриття банківської таємниці (п. 5 ст. 288, п. 4 ч. 1 ст. 290 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 п.5 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України, мають право одержувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України та комерційних банків у порядку, встановленому Законом України від 12.07.2000 р. №2121-ІІІ та ст.234 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зі змінами та доповненнями, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - про обсяг та обіг коштів на рахунках. З урахуванням викладеного суд вважає заяву ГУ ДФС у Запорізькій області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, відносно руху грошових коштів по рахунках ФОП [PERSON] , відкритих у ПАТ «Південний" на розрахункових рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , UA № [NUMBER] за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року обґрунтованою. У відповідності до ч.3 ст. 350 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю.

Outcome: approved