Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач 29.03.2016року звернувся в суд із зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача заборгованість по опаленню квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач користується житловим приміщенням і наданими послугами за адресою [ADDRESS], квартира приватизована, позивач надає відповідачу послуги по централізованому опаленню житлового приміщення відповідно до Законів України Про теплопостачання і Про комунальні послуги, правил користування теплоенергією, оплату беруть відповідно до розпорядження голови Донецької обласної держадміністрації №72 від 12.02.1996р. «Про зміну порядку розрахунку населення за надані житлово-комунальні послуги, положення про взаємини підприємств, що роблять комунальні послуги населенню, з житлово-експлуатаційними організаціями в умовах роздільного стягування платежів з населення, затвердженому першим заступником голови облдержадміністрації від 19.03.1996р. і Наказом ОКП «Донецктеплокоммунэнерго» №40 від 04.03.1996р. і згідно вимог ст.ст.66-68 ЖК України зобов'язані вчасно оплачувати надані їм послуги по теплозабезпеченню квартири. Коім того ст.ст.19,21,26 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено укладання договору сміж споживачем та виконавцем договору, але відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмового форми правочину не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Але ні ЦКУ ні ЖКУ, ні Законами України Про житлово-комунальні послуги, Про теплопостачання, ні правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водоведведення такі випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг має наслідком його недійсності, не передбачені, тому відсутність письмового договору між сторонами не свідчить про відсутність між ними договірних відносин. Відповідач свої обов'язки по оплаті за опалення квартири не виконує, не платив в період з 01.01.2013року по 30.Х1.2015р., у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі позову - 2556грв.54коп., яка не оплачена і просят заборгованість стягнути і понесені судові витрати, а також збільшення суми боргу з урахуванням індексації в розмірі 1241грв.53коп. і 3% річних в сумі 78грв.38коп. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягає, показала суду, що відповідач незаконно самовільно відрізав опалення, про це їм не повідомив, за послуги не платить з 2010р., але вони звернулись в межах строку позовної давності. Оскільки відповідач не належним чином відрізав свою квартиру від централізованого опалення, а п'ятиповерховий будинок має централізоване опалення, послуги вони надають, тому просить стягнути з відповідача заборгованість, понесені ними судові витрати -сплачений судовий збір 1378грв., а також збільшення суми боргу з урахуванням індексації в розмірі 1241грв.53коп. і 3% річних в сумі 78грв.38коп. Відповідач позовні вимоги не визнав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, показала суду, що вони відрізали централізоване опалення своєї квартири ще у 2010році, відрізали його вони самовільно, оскільки послуги були погані, батареї були холодні, про що вони неодноразово писали позивачу, але нічого не мінялось. Про відрізання централізованого опаленя в квартирі повідомили позивача (але доказів цього не має) дозволу Волноваської міської ради чи Володимирівської ради не має і не мала, дотепер вони не встановили собі індівідуальне опалення. Позов не визнає, оскільки не отримували від позивача послуги по опаленню і тому платити не зобов'язані, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю по наступних підставах. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинне виповнюватися належним чином, у випадку невиконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки. Згідно вимоги ст.ст.66-68 ЖК України мешканці будинку зобов'язані оплачувати і за тепло. З пояснень сторін і матеріалів справи вбачається, що відповідач з 2010року не користується наданими позивачем послугами по опаленню квартири і ці послуги йому позивачем не надаються, оскільки відповідач у 2010році самовільно, без належних дозвілів і документів (рішення законного і компетентного органу місцевого самоврядування) на дозвіл на відокремлення централізованого опалення та встановлення альтернативного опалення в належній йому квартирі відрізав централізоване опалення в квартирі, не повідомивши про це позивача. Дотепер в квартирі відповідача не встановлено індівідуальне опалення (про що представник відповідача повідомила в судовому засіданні). Як встановлено судом, відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач самовільно у 2010році у квартирі демонтував прилади центрального опалення, про що повідомила суду представник відповідача, але при цьому доказів цього вона суду не надала, показавши суду, що дотепер індівідуальне опалення вони в квартирі так і не встановили, обігрівають квартиру електроприладами. Згідно із ч.1 ст.24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води визначена Порядком відключення окремих житлових будинків" - -від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за №1478/11758. Таким чином, діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачалося відключення окремих квартир в будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до наданих представником відповідача суду документів копії постанови №64 адмінкомісії при виконкомі Володимирівської селищної ради від 29.10.2010року відповідач притягався до адмінвідповідальності за самовільне відключення батареї централізованого опалення в квартирі (а.с.27), штраф сплатив (а.с.28). Тобто в судовому засіданні встановлено (і представник відповідача це не заперечувала), що відповідач самовільно без дозволу і встановленого порядку відключив свою квартиру від централізованого опалення, і дотепер індівідуальне опалення не встановив. Відповідачу не було дозволено демонтувати прилади опалення у квартирі, які є складовою частиною системи централізованого опалення будинку. Тому суд вважає, що відповідач повинен оплачувати послуги позивачу, від яких він незаконно відмовився. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по сплаті послуг з теплопостачання за період з 01.01.2013р. по 30 листопада 2015 року складає 2.556грв.54коп. Розмір заборгованості відповідачем (його представником) не оспорювався, а тому підлягає стягненню в повному обсязі (а.с.4-8). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-59цс13 закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, розрахунок розміру втрат позивача від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та трьох процентів річних необхідно здійснювати за період з моменту виникнення заборгованості по день ухвалення судового рішення З розрахунку заборгованості вбачається, що за кожний місяць і цей період відповідачу нараховано до сплати різні суми. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведеиня, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Таким чином відповідач повинен був сплатити конкретну суму за кожний місяць до 20 грудня кожного року, а відтак заборгованість у нього виникла з наступного дня. З врахуванням листа Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» сукупний індекс інфляції за період січень 2013 року листопад 2015року складатиме 1241грв.53коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Три проценти річних від простроченої суми заборгованості за період з 01.01.2013р. По 30.Х1.2015р. дорівнюватиме 78грв.38коп. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті наданих позивачем послуг по централізованому теплопостачанню його квартири за період з 01.01.2013року по 30 листопада 2015року, а також збільшення суми боргу з урахуванням індексації в розмірі 1241грв.53коп. і 3% річних в сумі 78грв.38коп. підлягають задоволенню повністю. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ними судові витрати сплачений судовий збір в сумі 1378грв. На підставі ст.ст.526,543, 625 ЦК України, Законів України Про житлово-комунальні послуги, Про теплопостачання,

Outcome: approved