Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукове - Виробниче підприємство - фірма «Будіндсервіс» про стягнення коштів, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений авансовий внесок у розмірі 260 000,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2018 позивачем передано відповідачу грошові кошти у розмірі 260 000,00 грн. у якості авансу для організації ним та підписання договору оренди земельної ділянки площею 1,6848 га між ДП «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха» та ТОВ «НВП - Фірма «Будіндсервіс». Земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Посилається в позові на те, що дані обставини підтверджуються надаю відповідачем розпискою від 01.08.2018. Зазначає, що незважаючи на те, що він є засновником та керівником ТОВ «НВП - Фірма «Будіндсервіс», ним було передано відповідачу власні кошти та таким чином було укладено договір на користь третьої особи ТОВ «НВП - Фірма «Будіндсервіс». Вказує, що згідно умов даної домовленості та змісту вказаної розписки дані послуги повинні були бути надані у строк до 01.11.2018, а у разі невиконання відповідачем своїх зобов`язань у зазначений термін останній зобов`язується повернути отримані кошти. Станом на день подання позовної заяви відповідачем зобов`язання згідно розписки від 01.08.2018 виконанні не були, кошти за невиконання зобов`язання не повернуті. Враховуючи викладене вище позивач просить суд позов задовольнити. 10.06.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 19.06.2019 до суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 21.06.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків. 25.07.2019 позивачем на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2019 подано до суду позовну заяву у новій редакції. Ухвалою суду від 26.07.2019 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 26.07.2019 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви із додатками направлено на адресу відповідача та третьої особи. 23.09.2019 на адресу суду надійшла заява із якої вбачається, що третя особа не заперечує проти задоволення позову. 27.09.2019 судом повторно надіслано на адресу відповідача копія ухвали про відкриття провадження від 26.07.2019 та позовну заяву із додатками. Направлена відповідачу кореспонденція повернулася не врученою до суду із відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.08.2018 [PERSON] передано [PERSON] авансовий платіж у розмірі 260 000,00 грн. для організації та підписання договору оренди земельної ділянки площею 1,6848 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між Державним підприємством «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче Підприємство - Фірма «Будіндсервіс», що підтверджується розпискою (а.с. 39). Даною розпискою встановлено, що термін виконання [PERSON] взятого зобов`язання до 01.11.2018, а вразі невиконання взятих зобов`язань [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] авансовий платіж у розмірі 260 000,00 грн. Станом на 05.06.2019 договір оренди земельної ділянки площею 1,6848 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , між Державним підприємством «Український державний науково-виробничий інститут зйомок міст та геоінформатики ім. А.В. Шаха» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче Підприємство - Фірма «Будіндсервіс» не підписано, що підтверджується листом заступника директора ТОВ «НВП - Фірма «Будіндсервіс» [PERSON] вих. № 05/06-19 від 05.06.2019 (а.с. 40). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ,як фізична особа передав [PERSON] грошові кошти в якості авансового платежу у розмірі 260 000,00 грн. з метою виконання відповідачем зобов`язання на користь третьої особи - ТОВ «НВП - Фірма «Будіндсервіс». Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання зобов`язання. Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком. На відміну від завдатку, аванс це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Авансом згідно із ч. 1 ст. 693 ЦК України визнається попередня оплата товару. Відповідно до наведеної норми, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. Зважаючи на те, що відповідачем станом на 05.06.2019 взяті зобов"язання не виконані, сплачена за розпискою грошова сума у розумінні ч. 2 ст. 570 ЦК України є авансовим платежем. Судом встановлено, що сума авансового платежу у розмірі 260 000,00 грн. [PERSON] на вимогу позивача не повернута. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та отримані кошти в якості авансового платежу за розпискою від 01.08.2018 позивачу не повернув, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти у розмірі 260 000,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 2 600,00 грн.

Outcome: approved