Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що будинок за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Саксаганського (Плеханова) буд.79, належать [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.01.2001 року зар. № 1. Право власності зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 28923 від 12.01.2001 року в реєстровій книзі № 169. Відповідно відомостей будинкової книги відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (нова назва [PERSON]), буд. 79 з 31.08.2004 року. Відповідач за цим позовом являється колишнім чоловіком позивача. Шлюб між сторонами розірвано відповідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя 02.09.2014 року. Рішення набрало законної сили 15.09.2014 року. З часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо, що підтверджується актом про не проживання від 13.03.2016 року згідно якого відповідач не проживає в житловому будинку з травня 2014 року. Відповідач має інше житло, а саме 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] де на даний час проживає з іншою сім'єю. Зазначу, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача, оскільки відповідно до ст. 64 ЖК України, До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У звязку з вище викладеним звертаються до суду за захистом своїх прав. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовної заяви. Відповідач до судового засідання не зявилась. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. Будинок за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Панаса Саксаганського (Плеханова) буд.79, належать [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 03.01.2001 року зар. № 1. Право власності зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 28923 від 12.01.2001 року в реєстровій книзі № 169. Відповідно відомостей будинкової книги відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (нова назва [PERSON]), буд. 79 з 31.08.2004 року. Відповідач за цим позовом являється колишнім чоловіком позивача. Шлюб між сторонами розірвано відповідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя 02.09.2014 року. Рішення набрало законної сили 15.09.2014 року. З часу розірвання шлюбу сторони проживають окремо, що підтверджується актом про не проживання від 13.03.2016 року згідно якого відповідач не проживає в житловому будинку з травня 2014 року. Відповідач має інше житло, а саме 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] де на даний час проживає з іншою сім'єю. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник частини нерухомого майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved