Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

З позову Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» вбачається, що 18 лютого 2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду №13 , згідно якої Банк зобов'язується надавати Клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах , визначених у кредитних договорах , договорах про відкриття кредитної лінії , договорах про відкриття валютної кредитної лінії. Загальний розмір позичкової заборгованості Клієнта за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати , суми еквівалентної 500 000 ,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту . На підставі Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року , згідно якого Банк надає Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 100 000 ,00 грн. та сплатою процентів за користування кредитними коштами 17 % річних , строком по 18.02.2009 року. Крім того , на підставі Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22/60-13/08-СК від 19.02.2008 року , згідно якого Банк надає Позичальнику грошові кошти в сумі 400 000 ,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом 17 % річних , строком по 18.02.2013 року . В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою №13 від 18.02.2008 року , між Банком та відповідачем [PERSON] 18.02.2008 року було укладено іпотечний договір №22.60-13/08-ДІ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] під реєстровим номер 1456, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку Банку будинок з надвірними будівлями , а саме: житловий будинок з господарською спорудою , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року . У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по Кредитному договору , рішенням Великобагачанського районного суду від 07.03.2013 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року . 28.11.2013 року ПАТ «ВТБ БАНК» звернулося до відповідача [PERSON] з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення за вищевказаною адресою на протязі 30 днів з моменту отримання такої вимоги . Однак , на даний час боржник добровільно не виселився. Посилаючись на вищевикладені обставини , позивач Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» звернулося 05.02.2014 року до суду з позовом, в якому просить винести рішення , яким : 1. Виселити [PERSON] та всіх інших мешканців з будинку [ADDRESS] . 2. Стягнути з [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. В судовому засіданні 06.05.2014 року представник позивача Решетник С.І. позовні вимоги підтримав , просив їх задовольнити . Посилався на те , що Державна виконавча служба не має можливості виконати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки , так як добровільно відповідач та інші мешканці будинку [ADDRESS] , його не звільняють. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06.05.2014 року позов не визнала , заперечувала проти його задоволення і суду розповіла , що з нею в будинку [ADDRESS] проживає її неповнолітній син [PERSON] , який має право на житло , так як був прописаний в цей будинок 20.02.2008 року до свого батька - [PERSON] . Іншого житла вона не має і тому не має можливості виселитися з даного будинку. Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - начальник відділу ДВС Великобагачанського районного управління юстиції Караван Ю.В. в судовому засіданні 06.05.2014 року позов визнав , просив його задовольнити , посилався на те , що вони не мають можливості виконати рішення суду від 07.03.2013 року та провести реалізацію спірного будинку , так як в ньому проживає відповідачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] . Треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , [PERSON] , за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання (а.с.а.с.86-89,103-106 ) не проживають, однак вважаються такими, що належним чином сповіщені про день і час розгляду справи, оскільки згідно ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою встановленого місця реєстрації цієї особи, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи Каравана Ю.В. , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до [PERSON], треті особи , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору -відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції ,[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виселення із житлового приміщення, підлягає до часткового задоволення . Відповідно до рішення позачергових загальних зборів учасників (акціонерів) Банку від 16.07.2010 року, протокол №54 - відкрите акціонерне товариство «ВТБ Банк» перейменоване в Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (а.с.26). Судом встановлено , що 18 лютого 2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Генеральну угоду №13 , згідно якої Банк зобов'язується надавати Клієнту кредитні кошти в порядку і на умовах , визначених у кредитних договорах , договорах про відкриття кредитної лінії , договорах про відкриття валютної кредитної лінії. Загальний розмір позичкової заборгованості Клієнта за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати , суми еквівалентної 500 000 ,00 грн. за офіційним курсом НБУ на дату надання кредиту (а.с.5). На підставі Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Договір про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року , згідно якого Банк надає Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним загальним лімітом 100 000 ,00 грн. та сплатою процентів за користування кредитними коштами 17 % річних , строком по 18.02.2009 року (а.с.6-8). Згідно Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року між ВАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22/60-13/08-СК від 19.02.2008 року , згідно якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 400 000 ,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом 17 % річних , строком по 18.02.2013 року (а.с.9-11). В забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою №13 від 18.02.2008 року , між Банком та відповідачем [PERSON] 18.02.2008 року було укладено іпотечний договір №22.60-13/08-ДІ, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] під реєстровим номер 1456, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку Банку будинок з надвірними будівлями , а саме: житловий будинок з господарською спорудою , що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року (а.с.12-13). У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по Кредитному договору , рішенням Великобагачанського районного суду від 07.03.2013 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №22.60-13/08-ДІ від 18.02.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1457, а саме: житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу [PERSON], реєстровий №1064, зареєстрованого ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» 09.08.2006 року в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, номер запису 1539, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №22.60-13/08-СК від 19.02.2008 року в сумі 554900 грн. 80 коп. та за Договором про відкриття кредитної лінії №22.61-13/08-КЛ від 19.02.2008 року в сумі 58603 грн.29 коп., які були укладені в рамках Генеральної угоди №13 від 18.02.2008 року, на загальну суму 613504 грн. 09 коп. шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації 130099,01 доларів США, що станом на 07.03.2013 року за курсом Національного Банку України становить 1039491,08 грн. (а.с.108-118). За повідомленням начальника відділу ДВС Великобагачанського РУЮ Каравана Ю.В. станом на 06.05.2014 року рішення Великобагачанського районного суду від 07.03.2013 року не виконане , так як не можливо звернути стягнення на передане в іпотеку майно . В будинку проживає разом з [PERSON] її неповнолітній син і тому орган опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації відмовив в наданні дозволу на відчудження цього будинку . ПАТ «ВТБ БАНК» звертався 28.11.2013 року до відповідача [PERSON] з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення за вищевказаною адресою на протязі 30 днів з моменту отримання такої вимоги (а.с.24-25). Однак , на даний час боржник добровільно не виселився . Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК УРСР - звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Аналогічну норму має і стаття 40 Закону України „Про іпотеку", якою встановлено певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. При таких обставинах справи , коли позивач ПАТ «ВТБ БАНК» звертався з вимогою до відповідача [PERSON] про звільнення житлового будинку в указаний строк , але остання не виконала вимоги іпотекодержателя , у нього є підстави для звернення до суду з позовом про виселення її з займаного жилого приміщення . З довідки вих. №279 від 07.02.2008 року виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради вбачається , що в будинку [ADDRESS] на вказану дату зареєстрований [PERSON] , [INFO] , один . З довідки вих. №913 від 01.06.2010 року виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради вказано, що станом на 01.06.2010 за вищевказаною адресою зареєстровані: 1. [PERSON] , [INFO] ; 2. [PERSON] , [INFO] ; 3. [PERSON] , [INFO] ; 4. [PERSON] , [INFO] (а.с.22-23). Суд звертає увагу на те , що відповідач [PERSON] , працюючи начальником паспортного відділу Великобагачанського РВ УМВС України в Полтавській області в 2008 році умисно зняла з реєстрації 07.02.2008 року себе та своїх двох неповнолітніх дітей , щоб дати можливість 18.02.2008 року чоловікові [PERSON] укласти кредитні договори та сама уклала іпотечний договір від 18.02.2008 року , в якому вказала , що на день підписання цього договору не існує інших власників ; не існує інших осіб , які мають права та вимоги на предмет іпотеки . Після цього 20.02.2008 року знову зареєструвала себе ,дочку [PERSON] та сина [PERSON] в будинку [ADDRESS] (а.с.а.с.12,70-71). У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку , що діти відповідачки не мали права власності на предмет іпотеки чи права користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки , тобто станом на 18.02.2008 року (пункт 44 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року) Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, норми ЦПК України передбачають пред'явлення позовних вимог виключно до конкретно визначених в позові відповідачів, процесуальний закон не передбачає пред'явлення вимог до невизначеного кола осіб,тому вимога про виселення інших мешканців, які позивачем в якості відповідачів не залученні - задоволенню не підлягає. Позивач має право на підставі статті 31 ЦПК України протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Позивач позовних вимог до інших членів сім'ї [PERSON] не пред'явив. Вони були залучені ухвалою Великобагачанського районного суду від 03.03.2014 року , в якості третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.76). Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те , що до розгляду справи судом , йому не були відомі всі мешканці будинку [ADDRESS] . У зв'язку з чим , він не вказав їх відповідачами .Суд вважає , що протягом часу розгляду справи, позивач мав можливість уточнити та збільшити свої позовні вимоги . Тому, суд не вбачає підстав для вирішення питання про виселення [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , які є по справі третіми особами , які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору і не є відповідачами по даному позову . Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial