Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є рідною матірю нині покійної [PERSON], [INFO], яка померла 05.05.2017 року. У 2007 році її донька уклала шлюб з відповідачем по справі - [PERSON], від вказаного шлюбу 24 листопада 2008 року в них народився син, [PERSON], який доводиться позивачеві онуком. Життя не склалось та донька розірвала шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу донька разом з онуком почали проживати в неї. У звязку з хворобою доньки, батьки постійно допомагали та підтримували їх, купували онуку речі, шкільне приладдя, іграшки, в той час як рідний батько фактично після розлучення одружився, зовсім не цікавився життям сина, не переймався його долею. [PERSON] до теперішнього часу проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вона та її чоловік займаються його вихованням. Відповідач не виконує свої батьківські обовязки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та його виховання й утримання. Крім того, останній в майбутньому не бажає приймати участі у вихованні та утриманні сина, не вважає себе відповідальним за його долю та дає письмову згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. У звязку з цим позивач просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали й просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно його заяви від 27.09.2017 року останній позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи в справі - орган опіки та піклування виконкому Центрально-Міської районної у місті [PERSON] ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] Представник третьої особи в справі орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті [PERSON] ради [PERSON] в судовому засіданні 02.11.2017 року позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. Вислухавши пояснення позивача та її представника, третіх осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2008 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-КИ № 210998 (а.с. 12). Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 17). З матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу мати [PERSON] разом з дитиною почали проживати у сім"ї своїх батьків за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталь, 15/21 (а.с. 15-16). Мати дитини, [PERSON], яка доводиться рідною донькою позивача в справі, померла 05 травня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 747547 (а.с. 13). [PERSON] після смерті матері так і залишився проживати разом з бабусею, [PERSON], в її сімї, місце проживання дитини зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с. 21). Позивач та її чоловік, [PERSON], займаються його вихованням, малолітній онук повністю знаходиться на їх утриманні, що підтверджується актом сусідів від 06.06.2017 року (а.с.22). Згідно характеристик на малолітнього [PERSON], [INFO], наданих з Криворізької загальноосвітньої школи № 66, учень другого класу характеризується позитивно, завжди охайний, чистий, доглянутий, дитина проявила посередні здібності до навчання, бабуся постійно цікавиться навчанням онука, відвідує батьківські збори, батько [PERSON] не проявляв інтересу до навчання й виховання дитини, жодного разу в школі його не бачили (а.с.19-20). Ці обставини підтверджуються раніше допитаними в судовому засіданні свідками, а саме свідок [PERSON], яка є заступником директора школи № 66, суду пояснила, що дитина перебуває під їхньою увагою як проблемна, коли була жива мати, то вони бачилися та спілкувалися, батька [PERSON] протягом двох років взагалі не бачила в школі, дитина про батька нічого не казала, а вони не акцентували увагу на цьому. У бабусі є все необхідне для того аби дитина нормально проживала та навчалася. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON], яка є психологом школи № 66, суду пояснила, що вихованням дитини займалась або бабуся або матір, як була жива, батька ніколи не бачила в школі, дитина нормальна, вихована. Свідок [PERSON], яка є знайомою родини, в судовому засіданні пояснила, що батько дитини не допомагав дитині, син взагалі не згадує про батька, він з ним не спілкується, дитина спілкується тільки з бабусею. Суд визнає достовірність показань свідків, які не суперечать зібраним у справі письмовим доказам. Цим доказам суд надає доказове значення, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються письмовою заявою відповідача, датованою 07.06.2017 року. Отже, як встановлено в судовому засіданні відповідач по справі не виконує свої батьківські обовязки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та його вихованням і утриманням. Відповідно до заяви, написаної власноруч відповідачем 07.06.2017 року, останній в майбутньому не бажає приймати участі у вихованні та утриманні дитини, не вважає себе відповідальним за його долю та дає письмову згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с. 16). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обовязок виховувати, ростити дитину - найважливіший обовязок матері та батька. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Стаття 155 СК ч. 4 України передбачає, що ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно зі ст. 164 СК України у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обовязків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. Відповідно до висновку виконавчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради № 8/33-3612 від 17.11.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відповідачем по утриманню та вихованню малолітньої дитини, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дитини, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини і при цьому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з цим, суд вважає за необхідне стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 червня 2017 року до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved