Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у сумі 119550,00 грн., які відповідно до ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України визначено як грошовий еквівалент у іноземній валюті, а саме 15000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути їх в строк до 05 грудня 2012 року. Факт отримання коштів підтверджується в п.4 договору. В передбачений договором строк, а саме до 05 грудня 2012 року, відповідач кошти не повернув. Станом на дату подачі позову заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором складає 15000 доларів США. Вказана сума узгоджується умовами договору позики, в якому сторони не лише не керувалися тим, що курс української гривні до долара США протягом строку дії договору залишатиметься стабільним, а навпаки допускали можливість його падіння, та включаючи в договір умову, яка передбачає здійснення платежів в сумі, визначеній залежно від курсу гривні до долара США на день платежу. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики. Представник позивача адвокат Микитенко В.І. в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість в повному обсязі, оскільки в добровільному порядку він відмовляється повернути позичені кошти. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, оскільки відповідач з позивачем не знайомі, договір позики відповідач не підписував і гроші не отримував, а всі докази по справі сфальшовані. [PERSON] суду пояснила, що вона позичала кошти у позивача, але за своїм договором позики вона повністю розрахувалася. Відповідач ніяких коштів у позивача в борг не брав, так як у нього не було в цьому потреби і з позивачем вони взагалі не знайомі. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, висновок комплексної судово - технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з насутпних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором позики від 05 травня 2011 року [PERSON] взяв у борг грошові кошти у сумі 119550,00 грн., які відповідно до ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України визначено як грошовий еквівалент у іноземній валюті, а саме 15000 доларів США. [PERSON] зобов'язався повернути вказані грошові кошти до 05 грудня 2012 року. [PERSON], що народився [INFO] в м. Черкаси, Черкаської області, змінив ім'я, про шо 13.02.2016 складено відповідний актовий запис №9. Прізвище, власне ім'я по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси, Черкаського міського управління юстиції. Згідно з висновком експерта від 01.08.2016 №55/632/16-23, відповідно до якого досліджуваний підпис від імені [PERSON] в договорі позики від 05.05.2011 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. 1,2. Підпис, виконаний барвником чорного кольору від імені [PERSON] в графі «Позичальник» договору позики від 05.05.2011 року виконаний [PERSON]. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (525 ЦК України). Строк (термін) виконання зобов'язання встановлений ст. 530 ЦК України, а саме якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кім того, відповідач вказував на те, що договір позики від 05 травня 2011 року він не підписував, грошових коштів не отримував, так як не знайомий з позивачем. Однак факт підписання відповідачем договру позики від 05 травня 2011 року підтверджується висновком експерта від 01.08.2016 року №55/632/16-23, відповідно до якого досліджуваний підпис від імені [PERSON] в договорі позики від 05.05.2011 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів. 1,2. Підпис, виконаний барвником чорного кольору від імені [PERSON] в графі «Позичальник» договору позики від 05.05.2011 року виконаний [PERSON]. Твердження відповідача про те, що він договір позики не підписував та грошові кошти не отримаував суд оцінює критично як його позицію захисту. З тексту договору вбачається, що грошові кошти отримані [PERSON] до підписання самого договору. Посилання відповідача на те, що договір позики сфальшований, оскільки ним був підписаний інший документ, другий аркуш якого і був використаний при виготовленні договору позики, суд розцінює як обраний спосіб захисту своїх інтересів та вважає його непослідовним, таким, що суперечить іншим матеріалам справи. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та стягненню боргу і трьох відсотків річних в сумі, які відповідно до ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України визначено як грошовий еквівалент у іноземній валюті, а саме 15000 - борг, три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов"язання в сумі 1785,38 доларів США. Крім того, відповідно до стю 88 ЦПК України до стягненню підлягають понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved