Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини мотивуючи свою вимогу тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 03.07.2012 року. За час подружнього життя у них народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачкою та перебуває виключно на її утриманні. Батьком дитини являється відповідач, що стверджується свідоцтвом про її народження. Відповідач допомоги на утримання дочки не надає, хоча має змогу таку надавати. У звязку з тим, що відповідач ухиляється від свого батьківського обовязку, щодо утримання неповнолітньої дитини, вона змушена звернутися за судовим захистом. Просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти, щомісячно в розмірі 1000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги викладені у заяві підтримала повністю. Просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 500, 00 грн., оскільки він офіційно ніде не працює та має мінливий заробіток. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази в їхній сукупності суд вважає, що позов необхідно задоволити частково з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 03.07.2012 року за рішенням Жовківського районного суду Львівської області, що підтверджується копією рішення Жовківського районного суду Львівської області від 03.07.2012 року , з якого вбачається що сторони шлюб розірвали . Прізвище позивачу після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно «Юхименко». З свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 129982, вбачається, що [PERSON], [INFO], та що її батьками є [PERSON] - батько та [PERSON] мати. Неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] проживає разом із матір"ю [PERSON]. Даний факт відповідачем в судовому засіданні не заперечувався. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те , що дитина проживає разом із матір»ю позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дитини не виконує , з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів , суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не хворіє, майна у власності не має , самостійних доходів не отримує, навчається ; - стан здоровя та матеріальне становище її матері позивачки по справі , яка не хворіє, працює . - стан здоровя та матеріальне становище батька дитини відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, не працює, однак є працездатним та може надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини . При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Відповідно до ст.166 ч.2 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини буде значно погіршувати відповідача матеріальне становище. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній нею сумі. Позивач не надала суду доказів щодо можливості відповідача надавати утримання неповнолітній дитині у визначеному нею розмірі. Враховуючи обовязок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" і розяснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків його заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням на час винесення рішення по справі розміру мінімальної заробітної плати /1 218 грн. 00 коп./, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. А відтак, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, повинен бути визначений в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, до зміни матеріального становища сторін. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved