Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 27.03.2018 року до Новоукраїнського ТВБВ №10010/098 звернувся відповідач [PERSON] з проханням надати кредит для споживчих цілей у розмірі 11000.00 грн. Заяву було задоволено та 28.03.2018 року та між [PERSON] і ПАТ «Державний ощадний банку України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління було укладено Договір про споживчий кредит №9_098 (далі-Договір), згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56.00% річних. Відповідач порушив умови договору та не в повному обсязі здійснював часткове повернення кредиту, а з 29.07.2018 року переста здійснювати внесення коштів , тому станом на 12.11.2018 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 11124,20 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 29.11.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 20.12.2018 року (а.с. 70). Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Станом на 20.12.2018 року до суду повернулось поштове повідомлення з якого вбачається, що відповідач [PERSON] без зазначення дати отримав повідомлення про розгляд справи та ухвалу про відкриття провадження з додатками. Відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст.\~638\~та ст.\~1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно \~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, \~\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст..ст.\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 27.03.2018 року до Новоукраїнського ТВБВ №10010/098 звернувся відповідач [PERSON] з проханням надати кредит для споживчих цілей у розмірі 11000.00 грн. (а.с.46). Заяву було задоволено та 28.03.2018 року та між [PERSON] і ПАТ «Державний ощадний банку України» від імені якого діє філія Кіровоградське обласне управління було укладено Договір про споживчий кредит №9_098 (далі-Договір), згідно якого [PERSON] надано кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56.00% річних(а.с.36-43). Відповідно до п.п.1.1.12., 2.3,3.2.1 Договору Кредит надався на споживчі цілі, одноразово, шляхом безготівкового перерахунку коштів на Поточний рахунок № 26258000076852 позичальника [PERSON] для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, в тому числі для видачі та обчлуговування Кредиту.(а.с.36) Відповідно до п.3.3.2 Договору повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку , визначеному п.3.10.2 .Договору, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Відповідно до п.3.3.3 Договору (якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення Кредиту та сплати процентів, менша 305,56 грн. та суми процентів, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сумаплатежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за прострочені платежі з урахуванням вимог п.8.2 Договору) позичальник [PERSON] зобов"язувався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 305,56грн. та сплату процентів , нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за кредитом , щомісячно до 28 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2018 року шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які Банк , використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором (а.с.37). Відповідачу [PERSON] було надано всю інформацію про споживчий кредит, що підтверджується її підписом в паспорті споживчого кредиту (а.с.51-54). Тобто, відповідач підтвердив\~ свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами\~ користування кредитом» та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, складає між\~ нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до обслуговування фізичних осіб, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку, датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових обов'язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати -адання Банком Клієнту Кредиту / встановлення ліміту кредитування. Відповідно до п.4.3.1. Договору Клієнт зобов'язується належним чинм виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим договором зобов"язання. Відповідно п.4.3.2 Договору у сроки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банковські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов"язання за цим Договором. Згідно ч.І\~ст.\~509\~ЦК\~України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну пію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В позові позивач зазначив, що взяті на себе зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконава, не в повному обсязі здійснював часткове повернення кредиту, а з 29.07.2018 року платежів по кредиту зовсім не здійснював, тому станом на 12.11.2018 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 11124,20 грн., яка складається з простроченого боргу 9166,64 грн.; відсотків за користування кредитом 1770.17 грн.; нарахованої пені за прострочені відсотки 187,39 грн., та 3% річних від прострочених сумта інфляційних витрат 22.91 грн., що підтверджується розрахунком банку (а.с. 56-58). Пунктом 8,3 Договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов"язань по своєчасному поверненню Основної суми боргу та /або сплати процентів за користування Кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов"язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня , від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та трьох відсотків річних . Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦПК Кодексу. За загальними положеннями\~ЦПК України\~обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ На час розгляду справи в суді відповідач не подав доказів виконання ним кредитного зобов'язання. Виходячи з приписів параграфів 1, 2\~глави 71 ЦК України, нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту фактично отриману позичальником. Зокрема, ч. 1 ст.1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм\~ЦК України,\~\~свої зобов'язання за кредитним договором\~\~належним чином не виконав\~\~та не надав\~\~своєчасно Банку\~\~грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню згідно розрхунку позивача (а.с. 57). За умовами\~\~кредитного договору позичальник\~\~зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним,\~\~ договором\~\~встановлено відповідальність.\~\~\~\~ Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч.3 ст. 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Зазначене узгоджується з правовими\~\~висновками\~\~Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13. \~ \~ \~ \~Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11\~Закону\~України\~«Про захист\~прав\~споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42\~Конституції\~України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. \~ \~ \~\~\~ Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат банку, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями. Підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК). В даному випадку в заяві зазначено, що договір кредитування становить 36 місяці. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом підлягає задоволенню, зокрема в розмрі 11124грн.20коп., з яких: 9166,64грн. прострочений борг; 1770,17 відсотки по угоді; 187,39грн. пеня на прострочений борг, на прострочені відсотки; 22,91 - 3% річних від прострочених сум та інфляційних витрат. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем , що складає\~ 1762,00 грн.. На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631,\~ 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved