Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Чернівецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Посилався на те, що 12.09.2018 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Фактично шлюбні відносини між ними були припинені з січня 2019 року та з того часу вони із відповідачкою жодного разу не бачились. Зазначає, що відповідачка в листопаді 2019 року, звернулася із заявою про розірвання шлюбу до Дніпровського районного суду міста Києва за місцем його реєстрації та рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2020 року їхній шлюб розірвано та згідно даного рішення було встановлено що шлюбні стосунки між подружжям припинено в січні 2019 року. Вказує, що 01.10.2020 року по телефону відповідачка повідомила йому, що [INFO] в неї народився син [PERSON] та у відповідності до положень ч. 2 ст. 122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя та у зв`язку із цим, у свідоцтві про народження дитини батьком вказано його, [PERSON] та прізвище ім`я та по батькові дитини зазначено [PERSON] . Зазначає, що він не є біологічним батьком дитини народженої у відповідачки, з січня 2019 року у нього не було жодних стосунків з відповідачкою. На основі зазначеного, просить виключити з актового запису № 1618 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 09.09.2020 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відомості про батька [PERSON] . Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, клопотання про призначення судово генетичної експертизи просить залишити без розгляду. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності, в заяві зазначила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її сина, тому просить не призначати судово генетичну експертизу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] актовий запис №1618, виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] записаний у якості батька дитини, мати - [PERSON] . 05.03.2020 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєї постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч.1 ст.122 СК України). Частиною 1 статті 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Обставина відсутності кровного споріднення між сторонами відповідачкою визнана, а тому згідно з ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. Враховуючи викладене та той факт, що відповідачка будь-яких доказів на предмет спростування вказаних у позовній заяві обставин не надала, навпаки, в направленій на адресу суду заяві зазначила, що дійсно позивач не є біологічним батьком її сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки такі ґрунтуються на вимогах закону. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачкою позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved