Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 16 827,68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.02.2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого автомобіль [NUMBER], власником якого є гр. [PERSON] отримав механічних пошкоджень. Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 06.03.2013 року водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо -транспортної пригоди. Згідно проведеної ремонтної калькуляції пошкоджень автомобіля «ДЕо Нексия» від 27.03.2013 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 35 327,34 грн. На момент вчинення даного адміністративного правопорушення цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/9283418. За страховим актом від 29.04.2013 р. № ОЦВ-13-3682/1 власнику автомобіля «Део Нексия» гр. [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 18 499,66 грн. Зазначена сума страхового відшкодування отримана від страховика, не покриває усі матеріальні збитки, завдані автомобілю «Део Нексия», тому позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди, яку він завдав внаслідок спричиненої ним ДТП , та страховою виплатою - тобто 16 827,68 грн. Крім того, позивача вважає, що з відповідача на його користь повинні бути стягнути понесені витрати повязані з правовою допомогою у розмірі 50 грн. та судові витрати. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. До канцелярії суду від останніх надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, проти прийняття заочного рішення у разі неявка відповідача не заперечували. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки відповідача у судове засідання суду не відомі. Суд, з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1ст. 22 ЦК України встановлено, що особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права ,має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 2 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з п. 2.2. Постанови КМУ України «Про Правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що відповідно до ст.ст. 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Статтею 1194 ЦК України та п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 pоку « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 24 лютого 2013 року по вул. Новий Побут в м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль під керуванням позивача, марки «Део Нексия» держ.номер АХ6822ВА, який належить гр. [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АХС № 031421 та перебуває у користуванні позивача відповідно до п.2.2. Постанови КМУ України «Про Правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 р. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 26.03.2013 року винним у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 24 лютого 2013 року визнано [PERSON], водія автомобілю «БМВ» , держ. номер [NUMBER]. Позивач на час скоєння ДТП, був уповноважений власником автомобілю [NUMBER] [PERSON] з питань повязаних з експлуатацією, користуванням, розпорядженням, страхуванням належного йому автомобілю, згідно довіреності посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 19.11.2012 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ/9283418. За страховим актом від 29.04.2013 р. № ОЦВ-13-3682/1 власнику автомобіля «Део Нексия» гр. [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 18 499,66 грн Згідно проведеної ремонтної калькуляції пошкоджень автомобіля «ДЕо Нексия» від 27.03.2013 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 35 327,34 грн. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] хоч і застрахував свою цивільну відповідальність, але у зв*язку з недостатністю страхового відшкодування для повного відшкодування завданої ним позивачу шкоди, то саме відповідач зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди 35 327,34,31 грн. і страховим відшкодуванням 18499,66 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача спричинену матеріальну шкоду в розмірі 16 827,68 грн. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з отриманням юридичної допомоги в розмірі 50 гривень, суд вважає що ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки: позивачем надано договір на надання йому юридичних послуг без визначення затраченого часу адвокатом [PERSON] на надання йому правової допомоги, що позбавляє суд, згідно Закону України „ Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави ", вирішити питання про суму відшкодування понесених позивачем витрат. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, понесені ним при подачі позовної заяви.

Outcome: partial