Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області за ним та відповідачкою визнано право власності по 1/2 частці автомобіля ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер [NUMBER], отже залишено вказане майно у спільній частковій власності, але відповідачка самовільно всупереч закону не дочекавшись рішення суду, напротязі травня - червня 2011 року самоправно розпорядилась вказаним вище автомобілем на власний розсуд, продавши автомобіль без згоди позивача іншій особі, але кримінальна справа відносно [PERSON] за вчинення злочину передбаченого ст. 356 КК України, провадженням закрита у зва"язку із закінченням строків давності, а речовий доказ, спірний автомобіль залишено законному власнику [PERSON], отже вказує, що в зв"язку із злочинними діями відповідачки йому заподіяно збитків в сумі 25860,61 - у розмірі вартості його частки спірного автомобіля. В судовому засіданні позивач неодноразово змінював та уточнював та збільшував позовні вимоги та в останньому уточненні 16.03.2016 року просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь матеріальну шкоду (збитки) заподіяну йому продажем належної йому 1/2 частки транспортного засобу ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 25860,61 грн, а також стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. вказуючи, що своїми діями відповідачка завдала йому крім матеріальних збитків ще й моральну шкоду, оскільки він вимушений тривалий час доводити винність відповідачки, яка затягувала розгляд справи, а в наслідок постійних переживань він потрапляв до лікарні де тривалий час лікуватися. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просяли суд їх задовольнити посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просить суд відмовити в їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 23.10.2012 року, яке є чинним на час розгляду справи, визнано право за [PERSON] і [PERSON] Володимирівноюпо по 1/2 частці автомобіля ГАЗ 33021 СПГ реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] та залишено вказане майно у їх спільній частковій власності (а.с. 8-9, т.1). Постановою слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіроваоградській області від 03.08.2012 року відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за заявою [PERSON] про незаконне заволодіння його транспортним засобом, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а 01.07.2013 року прокурором змінено обвинувачення [PERSON] в суді та перекваліфіковано її дії на ст.356 КК України - самоправство за наступних обставин, що [PERSON] будучи обізнаною в тому, що на розгляді Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває справа за позовом [PERSON] до неї про визнання права власності на автомобіль ГАЗ 33021 СПГ, реєстраційний [NUMBER] та про поділ спільного майна в натурі, яке було нажито під час спільного проживання позивача та відповідачки, користуючись тим, що даний автомобіль знаходиться на присадибній ділянці її домоволодіння, розташованого в м. Бобринець по вул. Садова,44, на протязі травня-червня 2011 року, самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинила дії, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, заподіявши значної шкоди його інтересам, та розпорядилась майном, яке належить [PERSON] продавши його за 15000 грн. громадянину [PERSON] (а.с. 11-14, т.1). Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.07.2013 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу відносно [PERSON] за ст.356 КК закрито. Цивільний позов потерпілого [PERSON] до підсудної [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, залишено без розгляду. Речовий доказ - автомобіль марки ГАЗ 33021 ЗНГ д/н [NUMBER], залишено за належністю законному володілцю [PERSON] (а.с.15-17, т.1), ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.02.2014 року вище вказану постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області залишено без змін (а.с. 18-19, т.1). Суд вважає, що закриття кримінальної справу відносно відповідачки [PERSON] у зв"язку із закінченням строків давності, не є підставою для звільнення останньої від відшкодування шкоди, завданої її протиправними діями та не є фактом того, що злочин не мав місця. З висновку експерта № 2924/27 судової автотоварознавчої експертизи у кримінальній справі № 4-6875, проведеної Кіровоградським відділенням Одеського науково-дослідного інститутут судових експертиз, складеного 21.09.2012 року встановлено, що середня ринкова вартість КТЗ автомобіля ГАЗ 33021, виготовлення 2001 року, станом на 31.05.2011 року, складає 51721,22 грн. Відповідачкою не спростовано в судовому засіданні належними та допустимими доказами вищевказані обставини. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи з'ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв'язку між вчиненим і шкодою, що настала, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 25860,61 грн., що становить 1/2 частки від вартості спірного автомобіля (51721,22 : 2 = 25860,61), яка має бути стягнута з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має паво на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. визначено, що під морально шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних страждань, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд, при визначенні розміру завданої моральної шкоди враховує, що позивач з 2009 року хворіє на серцево-судинні хвороби ( а.с.57-81 т.1), а з 02.03.2010 року є інвалідом 2 групи, яка встановлена спеціалізованою кардіологічною МСЕК ( а.с.5, 7 т.1) від злочину зазнав психоемоційного навантаження, яке йому протипоказане, тому частково погоджується з визначеною сумою завданої моральної шкоди та з урахуванням всіх обставин у справі та поведінки відповідачки, яка будь-яких заходів на відшкодування хоча б частково майнової та моральної шкоди не вжила, вважає справедливим розмір моральної шкоди в сумі 2000 грн., відмовивши в задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення моральної шкоди у зв"язку з їх необгрунтованністю. Враховуючи пояснення учасників процесу, а також докази, які були дослідженні в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Суд,

Outcome: partial