Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Кредитної спілки «Злагода» про стягнення коштів за договором № 6641Д від 26.09.2013 року про залучення строкового внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладений між нею та КС «Злагода», просила стягнути з відповідача на її користь 17026,16 грн., з яких: 12000,00 грн. - сума вкладу, 5026,16 грн. - відсотки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем КС «Злагода» порушено зобов'язання відповідно до умов договору вкладу, чинне законодавство та її права як вкладника (споживача), а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, положеннях Законів України «Про кредитні спілки», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів». Згідно п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобов'язанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу; проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.09.2013 року між відповідачем КС «Злагода» та позивачем [PERSON] було укладено договір № 6641Д про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до умов якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 12000,00 гривень зі сплатою 28% річних строком на 18 місяців до 26 березня 2015 року. Згідно з п. 3.2.5 договору спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п.3.3.3 договору по закінченню строку дії договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Внесення [PERSON] грошових коштів на депозитний рахунок, у виконання умов договору, підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26 вересня 2013 року (а.с. 9). Відповідач КС «Злагода» не повернув позивачу у визначені договором строки суму вкладу та не сплатив проценти, внаслідок чого утворилась заборгованість: 12000,00 грн. - грошовий вклад, 5026,16 грн. - проценти. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а відтак з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 243,60 грн. Щодо витрат на надання правової допомоги, то суд визначаючись з розміром, які підлягають відшкодуванню, враховує положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», встановлений розмір мінімальної заробітної плати, час затрачений на підготовку позовної зави - 3 години (згідно наданої довідки), участь адвоката в судових засіданнях 07.04.2015 року та 27.04.2015 року по даній справі та загальну їх тривалість (12 хвилин), вважає обґрунтованими та реальними витрати на правову допомогу в цій цивільній справі в сумі 1559,04 грн., які і підлягають стягненню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved