Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про скасування арешту майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що при зверненні до нотаріуса для оформлення угоди з нерухомістю їй стало відомо про те, що на її нерухоме майно у 2004 році накладено арешт. Як було з`ясовано, арешт було накладено Оболонським РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ). Проте, арешт накладався на майно [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, її (позивача) датою народження є [INFO] і зареєстрована вона за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, внаслідок збігу її прізвища, ім`я та по батькові з анкетними даними іншої особи-боржника було накладено арешт на належне їй майно. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що наявний арешт перешкоджає їй вільно володіти і розпоряджатись належним їй майном, що є порушенням її прав, як власника майна, позивач просить задовольнити позовні вимоги та скасувати накладений арешт. Ухвалою судді Оболонського районного суду м.Києва від 10.03.2021 року позовну заяву направлено до Деснянського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.05.2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу в її відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечувала позивач у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а також квартири [ADDRESS] . 15.10.2004 року Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт нерухомого майна, належного [PERSON] відповідно до постанови № б/н від 10.05.2000 року Районного відділу ДВС Мінського районного управління юстиції, відповідно до постанови № 1069/8 від 19.10.2000 року РВ ДВС Мінського РУЮ, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 329/16 від 12.10.2004 року РВ ДВС Оболонського району. З відповіді Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 10.11.2020 року № 5142/01-16 вбачається, що відповідно до перевірки архівних даних було внесено запис щодо арешту на нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови № 1069/8 від 19.10.2000 року районного відділу державної виконавчої служби Мінського районного управління юстиції, дата народження [PERSON] зазначено: [INFO] . Відповідно до перевірки архівних даних щодо арешту на нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови № 184/8 від 10.05.2000 року, дата народження [PERSON] зазначено: [INFO] . Згідно листа Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 07.12.2020 року № В/8 повідомлено, що виконавчі провадження № 184/8 від 10.05.2000 року, № 1069/8 від 19.10.2000 року, № 329/16 від 12.04.2004 року знищено в зв`язку з закінченням терміну зберігання, а також рекомендовано звернутись до суду для зняття арешту. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно [PERSON] було накладено арешти органом виконавчої служби у 2000 році та у 2004 році, на даний час виконавчі провадження не здійснюються, а відтак потреби в арешті не існує. Крім того, згідно наявних відповідей, арешт накладався на майно особи, яка має інші анкетні дані, ніж позивач. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) нерухомого майна перешкоджає позивачу у здійсненні нею права власності на нерухомість. Скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавчі провадження, під час здійснення яких було накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на належне [PERSON] нерухоме майно на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. При таких обставинах, суд задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved