Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 13.04.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та [PERSON] був укладений договір № 15.2./АЄ-146.07.2, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит на купівлю автомобіля в розмірі 19 597,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних та строком користування до 13.04.2014 р. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 234,00 долари США на рахунок, вказаний у п.1.3. Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13.04.2007 р. між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Відповідно до п.1.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язалася взяти на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі, на тих самих умовах та в ті ж строки, що й Позичальник. Однак, відповідачі не виконали належним чином своїх зобов»язань за Договором, в зв»язку з чим наявна заборгованість, сума якої станом на 12.05.2014 р. становить 17 393,48 долари США та 113 990,84 гривень. З врахуванням положень ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних від суми заборгованості за кредитним договором. 19.03.2015 р. Голосіївським районним судом м.Києва у даній справі було постановлено заочне рішення, яке в подальшому за заявою відповідача [PERSON] на підставі ухвали суду від 15.05.2015 р. було скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. В ході розгляду справи представник позивача подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 17 393 доларів США 48 центів та 324 232 гривень 14 копійок. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги Банку підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідачів заборгованість за кредитним договором, з підстав, викладених в позовній заяві, з урахування заяви про збільшення розміру позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, посилаючись на відсутність у позивача ліцензії на видачу кредиту в іноземній валюті. Крім того, представник відповідача зазначив, що нарахування пені здійснено Банком поза межами строку позовної давності і в розмірі, який значно перевищує подвійну облікову ставку НБУ; при внесенні платежів Банк не повідомив позичальника про наявність нарахованих штрафних санкцій, в зв»язку з чим при внесенні платежів вони не погашались. Також представник відповідача зазначив про безпідставність вимог до [PERSON], оскільки порука є припиненою в силу положень ч. 4 ст.559 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] надавши письмові заперечення з приводу заявлених вимог. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13.04.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк») та [PERSON] був укладений договір № 15.2./АЄ-146.07.2, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит на купівлю автомобіля в розмірі 19 597,00 доларів США зі сплатою 12,5% річних та строком користування до 13.04.2014 р. Суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що ПАТ «Родовід Банк» на момент видачі кредиту не мав відповідного дозволу Національного банку України на здійснення операцій з валютою у формі кредитування, оскільки позивачем надано суду Банківську ліцензію № 27 від 11.10.2004 р. на право здійснення банківських операцій,визначених ч.1 та п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і зазначені обставини не спростовані представником відповідача належними у справі доказами. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою з балансового рахунку та заявою про видачу готівки №426_25 від 13.04.2007 Р. Відповідно до 3.1 Кредитного договору відповідач зобов'язався, починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 234,00 долари США на рахунок, вказаний у п.1.3. Договору, шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку. Відповідно до п.3.3 Договору [PERSON] зобов'язався сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитами щомісячно до 10-го числа кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 13.04.2014 р. або в день повного дострокового погашення заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання кредиту, між Банком та [PERSON] 13.04.2007 р. було укладено договір поруки. Згідно з п.п.1.1,1.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язалася солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] Поручитель зобов'язалася взяти на себе зобов'язання відповідати перед Банком у тому ж обсязі, на тих самих умовах та в ті ж строки, що й Позичальник. Відповідно до п.3.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з цього Договору, майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.3.9 Кредитного договору за порушення строків (термінів) повернення кредиту та\\або сплати процентів за користування кредитом сплачувати Банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої кредитним договором. Оцінюючи зазначені положення Кредитного договору в частині зобов»язання Позичальника у разі порушення умов договору в частині сплати заборгованості сплатити пеню за кожен день прострочення, суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на порушення позивачем умов чинного законодавства і нарахування пені в розмірі, що перевищує подвійну облікову ставку НБУ, оскільки сторони при укладенні договору визначили зміст зобов»язань і надали згоду на його укладання, шляхом підписання тексту договору. В силу положень ст.6 ЦК України сторони є вільними у визначенні умов договору і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що Позичальник не виконав в повному обсязі своїх зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.07.2015 р. становить 17 393,48 доларів США та 324 232,17 гривень, з яких: -сума простроченої заборгованості за кредитом - 13 692,86 доларів США; -сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту - 3 700,62 доларів США; -нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за весь період) - 233 764,10 гривень; -нарахована пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за весь період) - 55 602,11 гривень; -сума 3% річних від суми простроченого кредиту (за весь період) - 28 058,58 гривень; - сума 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період) - 6 807,39 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції за невиконання умов кредитного договору за весь період його дії - з 13.04.2007 р. по 06.07.2015 р., оскільки позивач з моменту укладення Кредитного договору належним чином не виконував його умови і не дотримувався строків внесення платежів в рахунок погашення заборгованості як по тілу кредиту, так і нарахованих відсотків. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить 3 роки. Крім того, ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка становить 1 рік. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду заявила про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за вимогами Банку про стягнення штрафних санкцій. З врахуванням заяви представника відповідача, суд вважає за необхідне на підставі положень ст.ст.258, 267 ЦК України, застосувати спеціальну позовну давність до вимог про стягнення штрафних санкцій і задовольнити їх в межах річного строку з моменту звернення до суду. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами (за період з 28.11.2013 р. по 28.11.2014 р.) - 87 229, 79 гривень. Вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, нарахованим відсоткам із застосуванням положень ст..625 ЦК України є обгрунтованими, доведеними, не спростованими стороною відповідача, заявлені в межах строку позовної давності з огляду на строку і розміри внесених платежів, а тому підлягають задоволенню. Не підлягають на думку суду, задоволенню вимоги в частині пред'явлення позову до [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку в повному обсязі заборованість за Позичальника за кредитним договором. Відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сторони Договору поруки погодили, що даний Договір діє до повного погашення Позичальником та\\або поручителем заборгованості за Кредитним договором. Такі ж умови щодо терміну його дії містять і в п.7.6 Кредитного договору, укладеному з [PERSON] 13.04.2007 р. Сторони кредитного договору погодили обов»язок позичальника щомісячно погашати кредитну заборгованість шляхом внесення суми не менше 243 долари США і нарахованих відсотків, то відповідно у банка право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання настає не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів. Тобто, сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Як вбачається з наданого суду розрахунку останній платіж в рахунок погашення заборгованості був внесений позичальником в січні 2014 року. Крім того, сторони Кредитного договору погодили, що Банк відкрив позичальнику кредитну лінію до 13.04.2014 р. і останній зобов»ячався повернути кредит до зазначеного строку. Банк звернувся до суду з позовом до Позичальника і Поручителя лише в грудні 2014 р., тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку для пред»явлення вимоги до Поручителя. З огляду на викладене, зобов»язання [PERSON], як поручителя за Договором поруки, є припиненими, в зв»язку з чим вимоги Банку щодо солідарного стягнення заборгованості за Кредитним договором, пред»явлені до [PERSON] не можуть бути задоволені. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» підлягають частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати у справі.

Outcome: partial