Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У жовтні 2018 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати договір дарування гаража, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2» гараж [NUMBER], укладений 04 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Тарасенко В.М., зареєстрований в реєстрі за № 639, удаваним; визнати, що 04 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] замість договору дарування гаража укладений договір купівлі-продажу гаража, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2», гараж [NUMBER]; стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], мешканки [ADDRESS] на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], 7000 (сім тисяч) грн. заборгованості за договором купівлі-продажу гаражу, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2», гараж [NUMBER]. Свої вимоги аргументує тим, що йому на праві власності належав гараж [NUMBER] у кооперативі «Нафтовик 2» в м.Прилуках, Чернігівської області. В січні 2018 року відповідач виявила бажання придбати у нього гараж та вони домовились про ціну гаража та інші істотні умови договору купівлі-продажу. Оскільки на той час вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, та її чоловік не хотів давати згоду на купівлю гаража, вони домовились юридично укласти договір дарування гаража. 04 квітня 2018 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Тарасенко В.М. було посвідчено договір дарування вищевказаного гаража. При цьому з відповідачем він домовився, що остання повинна сплатити йому за гараж грошові кошти у сумі 24000 грн. В день укладення договору дарування він отримав від [PERSON] кошти за гараж у сумі 17000 грн., про що ним було написано розписку, а решту суми вона зобов»язалася повернути в строк до 31 серпня 2018 року, про що надала розписку. В строк до 31 серпня 2018 року відповідач йому решту коштів за гараж не повернула, пояснивши скрутним матеріальним становищем, а потім взагалі відмовилась повертати решту суми, пояснюючи це тим, що гараж протікає і за ці кошти вона буде робити ремонт на даху гаража. Перед укладенням договору дарування гаража відповідачка проводила обстеження гаража і ніяких зауважень щодо його технічного стану йому не пред»являла. Позивач вважає, що вищевказаний договір дарування насправді є договором купівлі-продажу і фактично між ним та відповідачем виникли права та обов»язки, що виникають з договору купівлі-продажу. Тому позивач звернувся з відповідним позовом до суду. 16.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просить в задоволенні позову відмовити. Свої заперечення аргументує тим, що дійсно вона придбала у власність гараж [NUMBER] у кооперативі «Нафтовик 2» в м.Прилуках, Чернігівської області, який належав [PERSON] Під час укладення угоди було визначено ціну гаража 24 000 гривень з яких 17 000 гривень вона сплатила та зобов»язалася сплатити 7 000 гривень. Оскільки вона перебувала в стані розлучення то і уклала з позивачем договір дарування замість договору купівлі-продажу. Щодо стягнення з неї 7 000 гривень заперечує , оскільки під час експлуатації гаража було виявлено, що він протікає. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 11 год. 00 хв. 05 листопада 2018 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON]. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2019 року призначено справу до судового розгляду на 11 год.00 хв. 14 січня 2019 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.01.2019 року протокольно розгляд справи відкладено до 10 години 12 лютого 2019 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з»явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа приватний нотаріус Прилуцького міськрайонного нотаріального округу Тарасенко Вікторія Миколаївна в судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена про час та місце слухання справи належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. 04 квітня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування, за яким [PERSON] передав безоплатно, а [PERSON] прийняла у власність як дарунок гараж, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2» гараж [NUMBER](а.с.7). 04 квітня 2018 року [PERSON] надав розписку, в якій зазначив, що він отримав від [PERSON] кошти у сумі 17000 грн. За продаж гаража [NUMBER] в автокооперативі «Нафтовик-2» м.Прилуки, загальна сума продажу становила 24000 грн.(а.с.8) 04 квітня 2018 року [PERSON] надала розписку, в якій зобов»язалась доплатити у термін до 31 серпня 2018 року [PERSON] кошти у сумі 7000 грн. За продаж гаража [NUMBER] в автокооперативі «Нафтовик-2» м.Прилуки Чернігівської області. V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом ч.1 ст.202, ч.3 ст. 203 ЦК України головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного закону. Згідно з ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Як передбачено ч. 1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено судам, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Судом встановлено, що 04 квітня 2018 року під час укладення договору дарування сторонами визначено вартість гаражу , яка становить 24 000 гривень та позивачем отримано від відповідача 17000 грн. в рахунок отримання відповідачем у власність гаража за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2», гараж [NUMBER], а решту 7 000 гривень, відповідач зобов»язався сплатити до 31 серпня 2018 року. З відзиву, який подано відповідачем вбачається, що остання хоча і не визнає позовні вимоги, але фактично погоджується з тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продужу . Таким чином укладений між сторонами договір дарування є удаваним, оскільки в порушення вимог ч. 1 ст. 717 ЦК України він не був безоплатним та був вчинений сторонами для приховання договору купівлі-продажу. Таким чином позивач надав належні і допустимі докази на підтвердження того, що між сторонами правочину виникли інші правовідносини, ніж передбачені договором дарування гаража, та, що воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені укладеним між ними договором дарування. Тому укладений між сторонами договір дарування гаража є удаваним. За таких обставин. Вимоги про визнання договору удаваним та визнання договору відчуження гаража - договором купівлі-продажу підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов"язаний виконати свій обов»язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між сторонами укладено договір купівлі-продажу гаража, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м.Прилуки, автокооператив «Нафтовик 2», гараж [NUMBER] та визначено його вартість 24 000 гривень з яких 17 000 гривень було сплачено відповідачем позивачу. Натомість в порушення вимог ст.ст. 526,527,655 ЦК України, відповідачем не було сплачено позивачу 7 000 гривень. Твердження відповідача про те, що відсутні підстави для стягнення з неї 7 000,00 гривень, оскільки в гаражі протікає дах, суд вважає безпідставними, так як останнім не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про недобросовісність позивача та неможливість чи перешкоджання позивачем відповідачу здійснити огляд та перевірити стан спірного гаража на час укладення угоди. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 7 000 гривень підлягають задоволенню. VI. Судові витрати. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по справі - по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1409 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved