Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

В січні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСББ «Новокримська 3» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13\~969,55 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову, позивач зазначав, що ОСББ «Новокримська 3», створене співвласниками багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] , для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна, у відповідності до Закону. Відповідно до завдання та мети створення ОСББ, компетенції загальних зборів ОБСС, визначених у статуті, загальними зборами об`єднання були затверджені Протоколи, згідно яких встановлені розміри внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Співласником квартири [ADDRESS] , є відповідач, який всупереч положенням ст.ст.15-16 ЗУ «Про ОСББ» не виконує свої зобов`язання, як співвласник ОСББ, в результаті чого, у відповідача утворилася заборгованість, яка на час звернення до суду складає 13969,55 грн., за період з жовтня 2016 року по серпень 2020 року. Враховуючи наведене, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.01.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 20.01.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] (1/2), [PERSON] (1/4), [PERSON] (1/4), у відповідних частках є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальною площею 66,9 м2, попереднім власником якої була [PERSON] , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 219662927 від 10.08.2020 року (а.с.22-24). Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСББ «Новкримська 3», заборгованість за адресою: [ADDRESS] по членським внескам з жовтня 2016 року станом на серпень 2020 року складає 13969,55 грн. (а.с. 43-44). Відповідно до ч. 1, 4 ст. 4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Як вбачається з виписки з ЄДРПОУ, 08.06.2016 року проведена державна реєстрація юридичної особи ОСББ «Новокримська 3» (ідентифікаційний код юридичної особи - 40550281) (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. 16 квітня 2016 року установчими зборами ОСББ «Новокримська 3» (протокол № 1 від 16.04.2016 року) було затверджено Статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Новкримська 3», який був засвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулініч С.А. 03.06.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 453 (а.с. 12-21). Згідно п. 1 розділу І вказаного Статуту, ОСББ «Новокримська 3» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно п. 1 розділу ІІ даного Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених Законодавством та цим Статутом. Пунктом 3 розділу ІІ Статуту визначено, що завданням та предметом діяльності Об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання. Положеннями ч. 9 ст. 10 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Частиною 20 вказаної статті визначено, що до компетенції правління відноситься, серед іншого, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Утримання будинку та прибудинкової території ОСББ забезпечується як самим ОСББ, так і відповідними підприємствами - виконавцями послуг з утримання будинку на підставі договорів з ОСББ, тому свої послуги об`єднанню такі підприємства надають за тарифами, встановленими органами місцевого самоврядування. Протоколом загальних зборів ОСББ «Новокримська 3» № 2 від 25.05.2017 року було, серед іншого, затверджено розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,50 грн./м2 загальної площі квартири або нежитлового приміщення (а.с. 27-32). Протоколом загальних зборів ОСББ «Новокримська 3» № 3 від 28.05.2019 року було, серед іншого, затверджено розмір щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,95 грн./м2 загальної площі квартири або нежитлового приміщення (а.с. 33-36). Відповідно до п. 2 розділу V Статуту ОСББ «Новокримська 3» співвласники, серед іншого, зобов`язані виконувати обов`язки, передбачені Статутом, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею 13 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.02.2018 №910/13182/17 та від 22.02.2018 № 910/11312/17, при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив, що «Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку». Окрім того, відповідно до п. 2 згаданої ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, за умови встановлення факту надання відповідними організаціями житлово-комунальних послуг по утриманню будинку і прибудинкової території, відсутність договору з обслуговування, що має бути укладено між власником квартири і відповідним об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не звільняє таку від несення витрат на утримання спільного майна. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Окрім цього, згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З огляду на наведене суд вважає, що відповідачем було порушено права позивача щодо своєчасного та у повному обсязі отримання щомісячних внесків, які підлягають судовому захисту. В свою чергу, надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає наступне. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За період з жовтня 2016 року по жовтень 2020 року включно, за квартирою [ADDRESS] мається заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у розмірі 13 969,55 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Згідно ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника\~у загальному\~обсязі внесків\~і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі\~співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно\~до його\~частки як\~співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Зазначена норма ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», яка кореспондується з нормами ст.360 ЦК України та визначає межі відповідальності співвласника квартири (тобто не є солідарним обов`язком), не врахована в розрахунку заборгованості відповідача та обґрунтуванні позову, в якому позивач безпідставно посилаючись на ст. 543 ЦК України прохає стягнути всю суму боргу з відповідача, як одного з солідарних боржників, у зв`язку з чим в основу розрахунку суми внесків і платежів позивачем невірно взято загальну площу квартири, в той час як відповідач є власником лише 1/2 частини квартири, тобто має нести обов`язок щодо сплати лише 50% обсягу внесків і платежів, відповідно до своєї частки. З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що оскільки відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] та приміщення [ADDRESS] та відповідно співвласником вказаного багатоквартирного будинку, вона зобов`язана здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком, сплачувати кошти на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, визначених загальними зборами ОСББ «Новокримська 3». Слід також зазначити, що відповідач як співвласник багатоквартирного будинку зобов`язана виконувати обов`язки, передбачені статутом ОСББ «Новокримська 3», виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, та здійснювати витрати на управління багатоквартирним будинком. Отже, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті внесків співвласників об`єднання, відповідно до його частки як співвласника квартири у розмірі 6\~984,78 грн. (13969,55 * 50%), з відмовою у задоволенні решти позовних вимог. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Такий підхід до компенсації витрат на правничу допомогу закладався законодавцем і застосований Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у справі №372/1010/16-ц. У постанові від 03.05.2018 року касаційний суд, здійснюючи розподіл судових витрат, вказав, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу (надасть договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат), то суд не матиме підстав для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. До позовної заяви ОСББ «Новокримська 3», підписаної представником адвокатом Яланською Ю.П. на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу було надано: копію Договору №б/н від 05.05.2020 року про надання правової допомоги та Додаткову угоду №1 від 07.08.2020 року, укладених між [PERSON] та ОСББ «Новокримська 3» та Акт прийому-передачі виконаних робіт від 10.08.2020 року, щодо «підготовки, складання та подання позовної заяви», з витратою часу 2 год. та вартості 1250 грн.. (а.с. 46-49, 52,53). Проте, за наявності перелічених документів, наданих позивачем та його представником, не можна достовірно встановити, що фактично ОСББ «Новокримська 3» сплатило грошові кошти адвокату [PERSON] за надання правової допомоги у зазначеній справі та його співмірність, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні ст. ст. 77, 79 ЦПК України, а саме, не надано даних щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу, зокрема будь-яких платіжних документів, що унеможливлює встановити, що певні витрати були дійсно понесені позивачем саме у зв`язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою та їх дійсний обсяг. Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови в задоволенні вимог Позивача про відшкодування судових витрат в частині витрат на правову допомогу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1051 грн. (50%). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial