Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою в якій просила постановити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Після одруження 07.08.2015 року позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Понад вісім років відповідач будь-якої участі у вихованні сина не приймає. Всі питання щодо виховання та утримання сина вирішуються тільки позивачем та теперішнім її чоловіком [PERSON] , без будь-якої підтримки та участі відповідача. Відповідач [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків відносного свого сина [PERSON] . Крім того, 18.10.2019 року відповідачем написано нотаріально посвідчена заява про його згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON] , все зазначене свідчить, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Дану справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] , який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та відзиву суду не надав. 14.08.2020 року від третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - представника Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Вінницької міської ради, надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , а також заява про розгляд даної цивільної справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Мати дитини [PERSON] після одруження з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Згідно нотаріально завіреної заяви від 18.10.2019 року [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно свого сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки комітету мікрорайону «Пятничани» м.Вінниця від 16.10.19 року син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] (а.с.9) Дитина [PERSON] навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №14 Вінницької міської ради з 2018 року, батько [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, до школи не приходить, батьківські збори не відвідує.(а.с.8). Відповідно до висновку від 30.07.2020 №01-00-011-39777 орган опіки та піклування Вінницької міської ради вирішив, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] є доцільним. Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин щодо ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п., п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини. З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved