Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у лютому 2019 року надійшла вищезазначена позовна заява яка була розподілена для розгляду судді Цитульському В.І. та яким 03.08.2020 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 23.11.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою судді від 03.02.2021 вирішено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Від позивача та третьої особи - Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м.Дніпрі ради надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звуко записуючого засобу не здійснювалося. Стислий виклад позиції позивача зазначеної у позові. [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач не цікавиться життям дитини, дитина проживає разом із позивачем та зважаючи на відсутність зі сторони відповідача матеріальної допомоги на її утримання, позивач вважала за необхідне, задля забезпечення гармонійного розвитку дитини, звернутися до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення з останнього аліментів на утримання доньки у розмірі 1400,00 грн. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №4070, до складу сім`ї [PERSON] зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] входить донька [PERSON] . Згідно з копією акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 25.02.2019 складеного комісією ОСББ «Тополина-10», житлово-побутові умови проживання [PERSON] на належному рівні. Відповідно до характеристики наданої директором школи та класним керівником КЗО «Спеціалізована середня загальноосвітня школа №53 з поглибленим вивченням німецької мови ДМР», мати [PERSON] - [PERSON] приділяє належну увагу у вихованні доньки, завжди цікавиться навчанням доньки, допомагає дитині досягти успіху, приймає активну участь у житті класу, піклується про здоров`я та всебічний розвиток дитини. Постійно співпрацює з класним керівником, реалізує поради у відносинах з дитиною, систематично відвідує батьківські збори. Батько дівчинки з сім`єю не проживає. За чотири роки навчання не приймав жодної участі у шкільному вихованні [PERSON] , не піклувався про фізичний та духовний розвиток, не виявляв інтересу до її внутрішнього світу. У школу жодного разу не приходив. Згідно з копією довідки директора фітнес клубу «Авангард» [PERSON] від 26.02.2019, [PERSON] , займається танцями, проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Мати дівчинки приділяє багато уваги вихованню та тренуванню доньки, догляду за нею. Батько [PERSON] ніколи не з`являвся. Мати приділяє достатньо уваги для належного виховання доньки. Відповідно до копії заяви [PERSON] від 27.02.2019, остання повідомляє, що є сусідкою [PERSON] та вказує, що остання виховує дитину сама, батька [PERSON] не бачила. Згідно з копією заяви [PERSON] від 25.05.2019 посвідченою приватним нотаріусом ДМНО Новіковою Н.А. за реєстровим №1171, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у встановленому чинним законодавством порядку відносно [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №633 від 12.10.2020, за доцільним є позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] . Норми права, що застосував суд. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснено у п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що однією з підстав для позбавлення батьківських прав, перелік яких відповідно до приписів ст.164 СК України є вичерпним, є ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути відображено у відсутності піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя. Згідно з ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2395,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінка суду. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги зміст заяви [PERSON] щодо надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] і відсутності заперечень з приводу заявлених вимог (розгляд справи тривав майже два роки) заявлені позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, в той же час виходячи з того, що позивачем на підтвердження доводів щодо обґрунтування розміру аліментів не надано жодного належного доказу, однак зважаючи на приписи ст.166 СК України, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів на рівні 1198,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial