Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за поставлений товар на суму 1128,32грн. та штраф у сумі 2251,27 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язання та судові витрати по сплаті судового збору.В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до умов договору поставки № 244/13 від 01.06. 2013 року ПП „Віжес" зобов'язалось проводити поставку продуктів харчування для ФОП [PERSON], а остання зобов'язалася прийняти товар та оплатити його вартість на протязі семи днів з моменту отримання. ПП „Віжес" виконало свої договірні зобов'язання, поставивши відповідачу в період часу з 18.06.2014р. по 18.07.2014 року товар на загальну суму 2468,50 грн. Проте, відповідач не в повному обсязі виконала свої договірні зобов'язання, оскільки отримавши товар, частину його не оплатила, внаслідок чого виникла заборгованість за договором поставки: за товар - в сумі 1128,32 грн., штраф за прострочення оплати товару - в сумі 2251,27 грн. на загальну суму 3379,59 грн. 08.09.2014 року між ПП „Віжес" та ним був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого він отримав право вимоги до відповідача за вказаним вище договором поставки. В судове засідання позивач за викликом суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій підтримав заявлені вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання за викликом суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, докази по справі та оцінивши їх в сукупності , встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.06.2013 року між Приватним підприємством «Віжес» та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір поставки №244/13, відповідно до п.1.1. якого постачальник (ПП «Віжес») зобов'язується проводити поставку продуктів харчування, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти товар і оплатити його за умовами вказаного договору. Відповідно до вимог п.8.1 Договору поставки цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 року. У випадку, якщо розрахунки до Договору зроблені не в повному обсязі, то дія Договору продовжується до повного закінчення розрахунків. Відповідно до вимог п.8.2 Договору поставки якщо у тридцяти денний строк до закінчення дії цього Договору жодна із сторін офіційно не заявить намір його розірвати, то дія Договору автоматично продовжується на один рік з аналогічною пролонгацією на невизначений термін на тих самих умовах. В судовому засіданні встановлено, що договір поставки № 244/13 від 01.06.2013 року є чинним, в установленому законом порядку не розірваний. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Згідно з нормами ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. ПП „ВІЖЕС" виконав свої зобов'язання за договором поставки поставивши для ФОП [PERSON] в період часу з 18.06.2014р. по 18.07.2014р. товар (продукти харчування) на загальну суму 2468,50 грн., а саме: - за видатковою накладною № 166132 від 18.06.2014 року - на суму 1 000 грн. - за видатковою накладною № 197334 від 09.07. 2014 року - на суму 13,64 грн., - за видатковою накладною № 197143 від 09.07 2014 року - на суму 528,04 грн., - за видатковою накладною № 210835 від 18.07. 2014 року - на суму 457,64 грн., - за видатковою накладною № 210926 від 18.07. 2014 року - на суму 322,32 грн., - за видатковою накладною № 209801 від 18.07. 2014 року - на суму 146,86 грн. Отримання відповідачем товару від ПП «Віжес» підтверджується підписанням зазначених накладних. Пунктом 2.2 договору поставки передбачено, що оплата за товар здійснюється на протязі семи днів з моменту отримання товару. З акту звірки від 31.07.2014р. підписаного відповідачем та ПП «Віжес» вбачається, що станом на дату підписання вона має заборгованість по оплаті за поставлений товар в сумі 3867,72грн. 20.08.2014р. на адресу ФОП [PERSON] була направлена претензія на загальну суму 3905,09грн. про оплату поставленого товару з яких 1900грн. сума неоплаченого товару та 2005,09грн. штраф за прострочення оплати. Дана вимога не була отримана відповідачем. Згідно поштового повідомлення повернулося «за закінченням терміну зберігання» та залишилася не виконаною на суму 1128,32 грн. Актом звірки між сторонами станом на 31.08.2014р. встановлена заборгованість відповідача на загальну суму 1128,32грн. З даного акту також вбачається, що відповідач в період з 24.07.2014р. по 28.08.2014р. сплачувала заборгованість на загальну суму 2989,40грн. Пунктом 5.1 договору поставки передбачено відшкодування завданих збитків завданих винною стороною. Окрім того, пунктами 5.3-5.3.4 договору поставки передбачено, що крім нарахування пені, в разі затримки оплати, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов'язаний сплатити штраф при простроченні понад 30 календарних днів у розмірі 100% від суми заборгованості. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. На підставі викладеного суд приходить до висновку про правомірність нарахування відповідачу штрафних санкцій у розмірі 2251,27грн., оскільки останнім затримано оплату товару постачальнику понад 30 календарних днів, а в деяких випадках до 30 календарних днів. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням. 08.09.2014року між ПП «ВІЖЕС» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до вимог п.1.1 зазначеного Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор (ПП „Віжес") відступає, а новий кредитор ([PERSON].) набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору поставки № 244/13 від 01.06.2013 року, відповідно до якого первісний кредитор передав у власність ФОП [PERSON] (продукти харчування) відповідно до накладних на загальну суму 2468,50 грн. Відповідно до вимог п.1.2 Договору про відступлення права вимоги новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в таблиці на загальну суму 3379,59грн.. Відповідно до вимог п.1.3 Договору про відступлення права вимоги до нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій, передбачених п.5.3 - 5.3.4 за порушення основного договору, а саме штраф у розмірі 100 % від суми заборгованості, у зв'язку із простроченням виконання основного зобов'язання боржником на строк більш ніж 30 днів. Відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги на загальну суму 3379,59грн. , яке відповідач не отримала та яке , згідно поштового повідомлення, повернулося «за закінченням терміну зберігання». 20.10.2014р. новим кредитором - позивачем , на юридичну адресу відповідача також направлявся лист - вимога про сплату вищезазначеної заборгованості,який залишився без задоволення. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання у встановлений у договорі поставки строк не виконала чим порушила умови договору, а саме отримавши товар, не оплатила його повну вартість, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором поставки № 244/13 від 01.06.2013р. на суму 3379,59 грн. з яких 1128,32грн. недоплачена сума за накладними , а саме: 631,50грн. - заборгованість за накладною № 166132 від 18.06.2014р.; 56,36грн. заборгованість за накладною № 197143 від 09.07.2014р.; 13,64грн. - заборгованість за накладною № 197334 від 09.07.2014р; 46,86грн. - заборгованість за накладною № 209801 від 18.07.2014р.;57,64грн. - заборгованість за накладною № 210835 від 18.07.2014р.;322,32грн. - заборгованість за накладною № 210926 від 18.07.2014р. та штраф за порушення умов договору поставки № 244/13 від 01.06.2013року нарахований згідно п.5.3 Договору в сумі 2251,27грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved