Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації, виселення з квартири без надання іншого житла, вселення, уточнивши його під час розгляду справи. В позові зазначив, що 04.06.2012 р. помер його батько - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла квартира [ADDRESS]. 06.02.2013 р. ним отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він є власником квартири [ADDRESS]. У квартирі зареєстровані та проживають відповідачі, які не є членами його сім'ї, ніяких договорів найму на квартиру з ним не укладали, на його усні прохання добровільно звільнити квартиру та знятися з державної реєстрації відповідачі не реагують. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], виселити та зняти з реєстрації відповідачів, вселити його у спірну квартиру. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2014 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: виселено [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]; скасовано реєстрацію [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; в задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.11.2014 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 року в частині відмови у задоволенні позову про виселення [PERSON] та [PERSON] та вселення позивача скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового судового розгляду позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON], [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON], треті особи: Орджонікідзевський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, орган опіки та піклування районної адміністрації міської ради по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстрації, виселення з квартири без надання іншого житла, вселення. У уточненій позовній заяві, [PERSON] посилаючись на підстави та обставини викладені первісному позові, просить: 1) усунути перешкоди в здійсненні ним права власності на квартиру [ADDRESS] з боку [PERSON] та [PERSON], шляхом їх виселення із зазначеної квартири без надання іншого житла; 2) зніти з реєстрації [PERSON] та [PERSON], за адресою [ADDRESS]. 3) вселити його у квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягаючи на підставах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Проти позову заперечує, але просить прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - органу опіки та піклування районної адміністрації міської ради по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, в судове засідання не з'явився. Суду надав письмові заперечення проти позову в частині позовних вимог пред'явлених до неповнолітнього [PERSON]. Також просив розглянути справу за відсутності представника органу опіки та піклування. Представник третьої особи Орджонікідзевський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, в судове засідання не з'явився. Суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю Заперечень проти позову не надано. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та третіх осіб, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є двоюрідними братом та сестрою. Власником квартири [ADDRESS] є позивач - [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.02.2013 року, зареєстровано в реєстрі № 994, копія спадкової справи т.1 а.с. 146). Право власності на квартиру позивач набув у порядку спадкування за законом після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO]. (свідоцтво про смерть [NUMBER]). Квартира перейшла у власність [PERSON] на підставі договору дарування від 26.05.2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 135). [PERSON] квартира належала на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.08.1991 року (абз.3 п.1 договору дарування на а.с. 135). Згідно п.5 договору дарування від 26.05.2005 року (т.1 а.с. 135) дарувальник - [PERSON] свідчив, що зазначена квартира в обмежене користування третім особам не передавалась. Судом також встановлено, що [PERSON] з дозволу [PERSON] (третьої особи по справі, дідуся позивача та відповідача [PERSON].) поселилися та зареєструвалися за адресою: [ADDRESS]). В 2004 року [PERSON] покинув своє місце проживання в спірній квартирі. Зараз в квартирі проживає відповідач [PERSON] з неповнолітнім [PERSON], 2004 року народження. Згідно з довідкою МКП „Основаніє" № 169 від 14.01.2015 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник житлового будинку, квартири, згідно ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів сім'ї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. До членів сім'ї відносяться особи, які проживають разом з власником. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживали і не проживають разом з позивачем власником спірної квартири, а тому не відносяться до членів його сім'ї. Питання проживання не членів сім'ї власника житла, в тому числі й колишніх членів його сім'ї врегульовано главою 59 (ст.ст. 810-826)ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Відповідач з власником спірної квартири договір найму не укладали. Проживання та реєстрація сторонніх осіб в квартирі є перешкодою для власника здійснювати свої передбачені законом права власності в повному обсязі. Крім того, суд відхиляє заперечення представника органу опіки та піклування щодо виселення неповнолітнього [PERSON], так як неповнолітніх дітей, які проживають з батьками, саме останні мають забезпечити житлом та створити їм належні умови проживання, і це питання не може бути вирішене за рахунок власника квартири, який такого обов'язку не має ні за законом, ні за договором. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved