Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини-інваліда звернулась [PERSON] . В судовому засіданні позивач та представник позивача суду пояснили, що позивач з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та є інвалідом з дитинства 1 групи підгрупи «А», а позивач є її законним представником (опікуном). Група інвалідності доньці встановлена довічно, вона визнана повністю непрацездатною і такою, що потребує стороннього нагляду та догляду. Вони з відповідачем проживають окремо, їх донька [PERSON] проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні, догляді та піклуванні. До досягнення дитиною повноліття з відповідача стягувалися аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання проте вже з березня 2020 року [PERSON] надає не регулярну фінансову та матеріальну підтримку на утримання своєї доньки. Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача, як матір з якою проживає повнолітня дитина, аліменти на утримання повнолітньої дитини-інваліда - [PERSON] , [INFO] у розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви - 19 листопада 2020 року. В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22 лютого 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне про що зроблено відповідний запис за №346. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. З дослідженої в судовому засіданні довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісію АВ №0948072 виданої 06 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дата огляду - 06 лютого 2018 року; огляд - первинний; група інвалідності - перша А з 29 січня 2018 року; причина інвалідності - інвалід з дитинства; дата чергового переогляду - довічно; висновок про умови та характер праці - непрацездатна; рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - «Д» нагляд психіатра, невролога, потребує стороннього нагляду, догляду, допомоги, ортопедичне взуття; підстава - акт огляду МСЕК №37. З дослідженого в судовому засіданні посвідчення серії [NUMBER] виданого 22 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства, отримує державну соціальну допомогу. Дані про законного представника (опікуна) дитини-інваліда або інваліда з дитинства визнаного недієздатним: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, розмір аліментів, які позивач просить суд стягнути з відповідача заявлений з врахуванням вимог розумності та справедливості, проживання батька окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки сторін [PERSON] , як дитини-інваліда є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved