Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у порядку регресу в якому вказує, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.08.1975 року на перехресті вулиць Руська та Шевченка в м. Чернівці, гр. [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та був визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача по справі - [PERSON], який на той час працював водієм автомобіля ГАЗ - 69, що належав підсобному господарству тресту громадського харчування. (Пізніше, вказане підсобне господарство було передано виробничому об'єднанню «Чернівцілегмаш» ( в даний час - ДП «Чернівцілегмаш»). У 2011 році [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ДП «Чернівцілегмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП. В подальшому, позов було задоволено, та стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» на користь позивача втрачений заробіток за період з серпня 2011 року по березень 2012 року в сумі 4410,15 гривень. Вказане рішення було виконано та відповідачем перераховано на поточний рахунок потерпілого грошові кошти в розмірі 4410,15 грн. Зазначає, що у відповідності до норм цивільного законодавства, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування, а тому враховуючи викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 4410,15 гривень в порядку регресу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий кур'єр». Згідно положеннь ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши наявні матеріали справи, суд, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.03.1976 року, в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження та визнаний інвалідом третьої групи загального захворювання. ДТП було вчинене з вини працівника підсобного господарства тресту громадського харчування, водія автомобіля ГАЗ - 69 [PERSON] під час виконання ним своїх трудових повноважень. (а.с.5-8) Встановлено, що на підставі рішення Чернівецького облвиконкому від 27.10.1988 року, підсобне господарство тресту громадського харчування було передано виробничому об'єднанню «Чернівцілегмаш». (а.с. 9) Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.09.2012 року позов [PERSON] було задоволено частково та стягнуто з ДП «Чернівцілегмаш» на його користь втрачений заробіток за період з серпня 2011 року по березень 2012 року в сумі 4410,15 гривень.(а.с.12-16) Згідно копії платіжного доручення № 100 від 29.05.2013 року, грошові кошти в сумі 4410,15 гривень були перераховані на рахунок [PERSON](а.с.31) Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК). Із матеріалів справи встановлено, що відповідач, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди працював слюсарем підсобного господарства треста громадського харчування та вчинив даний злочин при виконанні своїх трудових обов'язків, а тому у позивача наявне право зворотньої вимоги до [PERSON] про стягнення з нього коштів виплачених у вигляді відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved