Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про визнання за набувальною давністю права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач придбав житловий будинок у [PERSON] без належного оформлення, після смерті останнього [INFO] відкрилась спадщина, яка за заповітом від 29 грудня 1997 року відійшла на користь дочки спадкодавця [PERSON], яка не вчинила дій по оформленню спадкового майна; позивач постійно, відкрито добросовісно користується та володіє даним будинком, утримує його в цілому більше 10 останніх років. Згідно заяви від 18 грудня 2017 року позивач підтримує заявлені вимоги та просить їх задовольнити, згідно заяви від 27 вересня 2017 року відповідач [PERSON] та заяви від 18 грудня 2017 року Кунашівський сільський голова Сурмачевський В.І. просять розглянути справу за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову. Із врахуванням заявлення клопотання про розгляд справи за відсутності всіма учасниками справи, судовий розгляд справи в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Набувальна давність може застосовуватись для набуття права власності на майно, володіння яким почалося не раніше 1 січня 2001 року. Положення щодо набувальної давності закріплені у ЦК України, зокрема, як первісний спосіб набуття права власності, оскільки права набувача залежать не від волевиявлення попереднього власника, а від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України - добросовісності заволодіння, відкритості та безперервності подальшого володіння річчю протягом певного строку. Виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 23 червня 2017 року буд.[ADDRESS] на праві власності не зареєстрований. Згідно довідки Кунашівської сільської ради Ніжинського району від 06 липня 2017 року вищезазначений будинок станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого та членом був [PERSON]. Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратив права на даний будинок. [PERSON] помер [INFO] в м.Київ, спадкоємцем за його заповітом від 29 грудня 1997 року є відповідач-його дитина [PERSON]., спадщина прийнята шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу, Глиняна М.С. відмовилась від прийняття обов"язкової частки у спадщині останнього. Відповідно до довідки Кунашівської сільської ради Ніжинського району від 06 липня 2017 року [PERSON] фактично постійно проживає в буд.[ADDRESS] з 15 червня 2006 року по даний час, користується присадибною земельною ділянкою. За таких обставин позивач [PERSON] з 2006 року володіє та користується відкрито, безперервно даним будинком та земельною ділянкою в цілому, що підтверджується вищезазначеними доказами і не заперечується відповідачами, і є підставою для застосування до спірних правовідносин положень ст.344 ЦК України та задоволення позову повністю. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved