Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON], 2005 року народження, стягнення аліментів на утримання даної дитини у розмірі 1 / 4 частки доходу відповідачів, накладення заборони на відчуження майна дитини в [ADDRESS], примусового виселення [PERSON] із буд.[ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачі є батьками [PERSON], 2005 року народження, який з 01 травня 2016 року проживає разом із позивачем, яка є його бабусею, в буд.[ADDRESS], остання здійснює його утримання та виховання, батьки дитини проживають окремо в [ADDRESS]; відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків щодо даної дитини, матеріальна допомога від останніх відсутня, відповідачі не займаються вихованням дитини і не мають бажання забрати сина до себе. В судовому засіданні позивач підтримала позов за обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що здійснює утримання та виховання [PERSON] з моменту його народження, відповідачі не беруть участі у його утриманні та вихованні, на її вимогу щодо надання матеріальної допомоги на дитину належним чином не реагують, відповідач [PERSON] фактично проживає в [ADDRESS], зареєстрований в [ADDRESS]. Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради Єрофєєва Л.Г. в судовому засіданні вважала за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав щодо [PERSON] та стягнути з них аліменти, пояснивши, що дитина з серпня місяця 2015 року перебуває на обліку, відповідачі ухиляються без поважних причин від його виховання та утримання, [PERSON] спричиняла щодо дитини фізичне насильство. [PERSON] в порядку ст.171 СК України в судовому засіданні пояснив, що хоче проживати разом із своєю бабусею. Відповідачі в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені: відповідач [PERSON] шляхом отримання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням від 06 січня 2017 року, відповідач [PERSON] -відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином,-шляхом надіслання судової повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який тривалий час проживає разом із позивачем, яка є його бабусею, окремо від відповідачів, які тривалий час не беруть участі у його вихованні та утриманні, тобто [PERSON] має батьків, які, проживаючи в одному населеному пункті з ним, без поважних причин не виконують свої батьківські обов"язки по його утриманню та вихованню. Висновок органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 29 вересня 2016 року про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав містить висновок щодо розв"язання спору, відповідачі без поважних причин не з"являлись за неодноразовими викликами до органу опіки та піклування щодо вирішення питання про виховання та утримання дитини. Відповідно до довідки Ніжинської ЗОШ №4 від 19 грудня 2016 року батьки [PERSON], як учня 6 класу, участі у вихованні останнього не беруть-не спілкуються із вчителями, не забирають дитину додому, не відвідують дитину у школі, не відвідують батьківські збори. Згідно акту обстеження умов проживання від 15 липня 2016 року [PERSON] проживає разом із своєю бабусею [PERSON] в буд.[ADDRESS], де створені належні умови для його проживання. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідачів від виховання свого сина [PERSON], оскільки відповідачі свідомо, без поважних причин нехтують своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо даної дитини відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідачів до виховання дитини в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст.198, 199 цього Кодексу,-і своїх повнолітніх дочку, сина. Приписами ч.2 ст.166 СК України встановлено, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не отримує від відповідачів грошової або іншої матеріальної допомоги, дана дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто відповідачі, як батьки неповнолітньої дитини, повинні утримувати її до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі по 1 / 4 частці заробітку (доходу) відповідачів, заперечення відповідачів відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від їх заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі по 1 / 4 частці заробітку (доходу) кожного відповідача. Статтею 167 СК України визначено, що суд може постановити рішення про виселення того з батьків, хто позбавлений батьківських прав, з житлового приміщення, у якому він проживає з дитиною, якщо буде встановлено, що він має інше житло, у яке може поселитися, або постановити рішення про примусовий поділ житла чи його примусовий обмін. Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України докази на підтвердження наявності у відповідача [PERSON] іншого житла, у яке він може поселитися, наявності у [PERSON], 2005 року народження, рухомого та нерухомого майна,-учасниками судового розгляду не надані і не зазначені. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Outcome: partial