Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Заявник [PERSON] 15.01.2021 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання свого діда [PERSON] , [INFO] , на території України з липня 1986 року по серпень 1989 року. В своїй заяві вказує, що він народився [INFO] в м. Тбілісі Грузія. У віці трьох місяців його батьки [PERSON] та [PERSON] переїхали разом з ним до м. Маріуполя Донецької області Україна на постійне проживання до своїх батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1963 року народження, які є дідом та бабусею заявника. Батько заявника, [PERSON] має посвідку на постійне проживання в Україні та 19 років проживає на території України. Дід заявника, [PERSON] є громадянином України у зв`язку із тим, що на час оголошення незалежності України він проживав та був зареєстрований на території України. В 2003 році батьки заявника віддали його до дитячого садку, який на даний час має назву комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу «Ясла-садок № 45 «Ясочка» Маріупольської міської ради Донецької області, який знаходиться про пр.Будівельників, 28 в м.Маріуполі. В 2006 році батьки віддали заявника навчатися до гімназії № 2 в Приморському районі м. Маріуполя, в якій він навчався з першого по четвертий клас. З четвертого по шостий клас заявник навчався в середній школі № 29 в Приморському районі м. Маріуполя. З шостого по десятий клас в гімназії № 2 в Приморському районі м.Маріуполя. З десятого по одинадцятий класи в середній школі № 34 в Кальміуському районі міста Маріуполя Донецької області. Після окінчення навчання в школі,заявник в 2018 році поступив до Приазовського державного технічного університету де навчається і по цей час. За цей час заявник за межі України не виїжджав, за виключенням випадку отримання паспорта громадянина Грузії. На даний час заявник бажає отримати громадянство України, для чого має намір відмовитися від громадянства Грузії. В Україні проживають всі його рідні та близькі, в Грузії в нього немає ані коріння, ані свого житла. Для отримання громадянства України заявнику необхідно встановити факт постійного проживання його діда - [PERSON] на території України станом до 24 серпня 1991 року, оскільки, згідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, чиї дід чи баба народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», реєструються громадянами України. Заявник [PERSON] та йго представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали, надали пояснення аналогічні заяві, просили суд задовольнити вимоги заяви. Представник заявника адвокат Довженко В.І. до суду не з`явився, надав заяву в якій вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву [PERSON] , не заперечував проти її задовлення . В судовому засіданні заінтересована особа підтвердив,що він дійсно є дідом заявника. Наприкінці весни 1986року він приїхав до м. Маріуполя, на той час назва міста Жданов, з Грузії. Разом з ним до України , в місто переїхала його дружина та діти. Він працював в сфері торговлі. Разом з дітьми та дружиною проживали за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою була тимчасова реєстрація, яка була передбачена діючим на той час законодавством. В м. Маріуполь, він разом з сім?єю прожив до 1991року, потім він повертався в м. Баку, а з жовтня 1991року постійно проживає на території України та міста. В 1998році він отримав паспорт громадянина України. Його онук проживає на території України майже з народження, всі рідні і близькі живуть в Україні. Представник Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області Пантелійчук В.Є. в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Також раніше були надіслані письмові пояснення по справі, в яких зазначалось, що згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої, дід чи баба на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Однак ,в матеріалах цивільної справи відсутні відомості щодо підтвердження факту постійного проживання на території України [PERSON] саме з липня 1986року по серпень 1989року. Свідок [PERSON] надала пояснення, зазначила, що мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1961 року. За зазначеною адресою, з 1986року мешкала сім`я [PERSON] , а саме [PERSON] ,його дружина та діти. З родиною [PERSON] підтримує дружні стосунки, разом відмічали свята, ходили один до одного у гості . Свідок [PERSON] пояснила, що підтримує дружні стосунки з [PERSON] з сім`єю Гадживалі її познайомила [PERSON] в літку 1990 року. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним задовольнити заяву з таких підстав. Відповідно до ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] народився [INFO] в Грузії, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] .(а.с. 14-16). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] № [NUMBER] (з перекладом), згідно якого він народився [INFO] у с. Ілмазпо, район Марнеулі, ГрузРСР, про що в книзі реєстрації актів про народження 20.03.1980 року здійснено запис № 56. В графі батьки зазначені: батько [PERSON] , мати - [PERSON] .(а.с.17) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] ,серії [NUMBER] (з перекладом), згідно якого він народився [INFO] у м. Тбілісі, Грузія, актовий запис № 292. В графі батьки зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.20). Згідно з довідкою №3 від 24.02.2021 року, виданої Адміністрацією комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 29 Маріупольської міської ради Донецької області», [PERSON] , [INFO] , навчався в школі з 01.09.2009 р. по 09.11.2012 р. та з 17.04.2013 р. по 08.09.2014 р. (а.с.45). Відповідно до\~довідки №26\~від 11.02.2021\~року,\~виданої комунальним\~закладом «Маріупольська\~загальноосвітня школа\~І-ІІІ\~ступенів №34\~Маріупольської міської\~ради Донецької\~області»,\~ [PERSON] \~ [INFO] , навчався в комунальному закладі «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №34 Маріупольської міської ради Донецької області» з 10-го класу по 11-й клас. Зарахований до 10 класу до комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №34 Маріупольської міської ради Донецької області» 07 квітня 2017 року. Випущений зі школи з 11 класу 25.06.2018 року.(а.с.46). \~ \~ \~ \~Згідно довідки\~№176\~від 15.01.2021\~року наданої\~Маріупольською гімназії\~№2\~Маріупольської міської\~ради,\~ [PERSON] \~ [INFO] , навчався в Маріупольській гімназії №2 з 2007 року. (а.с.47). Вказані відомості та письмові докази в своїй сукупності свідчать про те, що дід заявника - [PERSON] , [INFO] , тривалий час до 24.08.1991 та 13.11.1991 року та станом на вказані дати постійно проживав на території України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 2 Протоколу №4 Європейської Конвенції до Конвенції про\~захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України „Про громадянство України". Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Відтак, юридичне значення має факт постійного проживання на території України на момент проголошенні незалежності України - 24.08.1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13.11.1991 року. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тлумачення статті 293 ЦПК України дає підстави для висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Можливість такого способу захисту прав особи як встановлення факту постійного проживання на території України також підтверджується судовою практикою Верховного суду, зокрема Постановою КЦС ВС від 30.04.2020 № 133/2348/17 (61-40027св18) та від 22 серпня 2018 року №363/214/17-ц. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши усі вищезазначені докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що дід заявника [PERSON] , [INFO] , постійно проживав на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та станом на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року. У зв`язку із цим заява [PERSON] є обґрунтованою та доведеною, а тому її слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved