Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 05.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 13500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами порядку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 178,75 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 11 657,74 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 8 521,01 грн. Позивач просить стягнути наведений розмір заборгованості, відшкодувати судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Уточнивши, вказав на те, що сума, визначена як заборгованість за відсотками, включає заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також 3 % річних, встановлених ст. 625 ЦК України, які нараховано після строку дії картки. Представник відповідача позов не визнала, просила застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 05.11.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 13500,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов кредитування строк дії картки встановлено в три роки. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами порядку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 31.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 20 178,75 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 11657,74 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 7754,00 грн., три відсотки річних - 767,01 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання. За таких обставин суд, погоджуючись із розрахунком заборгованості, який включає нарахування встановлених договором відсотків на протязі дії картки, а також 3-х відсотків річних за прострочення виконання зобов"язань, що наступило після строку дії картки, вважає необхідним стягнути з відповідача грошову суму 20 178,75 грн. Суд не може покласти в основу прийнятого рішення посилання представника відповідача про необхідність застосування строків позовної давності. За положеннями ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що відповідач здійснювала часткове погашення заборгованості 26.05.2011 року в сумі 700,00 грн. та 30.05.2011 року в сумі 270,00 грн. позивач звертався із заявою про видачу судового наказу 04.10.2011 року. За заявою боржника, поданою 11.11.2011 року, ухвалою суду від 21.12.2011 року судовий наказ скасовано. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved