Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/ZAMDUI/3/001 від 30.11.2012 року, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] отримав в позивача кредит в розмірі 20 000,00 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, сплатою 0,001 процентів річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,2 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет. Внаслідок порушення відповідачем взятих на себе кредитних зобов"язань за ним наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 43, 48). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 30.11.2012 року між ПАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є ПУАТ "ФІДОБАНК" та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/ZAMDUI/3/001, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 20000,00 грн. зі строком користування кредитними коштами 36 календарних місяців, сплатою 0,001 процентів річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,2 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет (а.с. 5-12). Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що повернення кредиту (основної позичкової заборгованості), сплата процентів за користування кредитом, сплата щомісячної комісії здійснюється Позичальником щомісячно двадцятого числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відповідно до Графіку платежів наведеного в Додатку №2 до Кредитного договору (а.с.5). Однак, відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, систематично порушує умови п. 1.4 Кредитного договору та допускає прострочення сплати обов'язкових платежів по Кредитному договору. У зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, відповідачу направлено за місцем реєстрації Лист з вимогою про дострокове погашення боргу за кредитним договором від 09 грудня 2013 року (а.с.16). Відповідно до п. 1.6 кредитного договору та п. 2.7, 4.2.2, 6.1 «Правил надання та обслуговування кредиту для споживчих потреб в АТ «Ерсте Банк» у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, банк має право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за Кредитом, прострочену заборгованість позичальника за процентами, та/або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та неустойку (пеню, штрафи) (а.с.5, 8, 9, 10). Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. що залишилася. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). Позивачем станом на 11 лютого 2014 року проведено розрахунок заборгованості відповідача за Кредитним договором № 014/ZAMDUI/3/001 від 30.11.2012 року, згідно якого заборгованість відповідача за кредитними зобов'язаннями становить 24 879,15 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дев'ять гривень 15 копійок), з яких: - прострочені нараховані проценти: 512,15 грн.; - нараховані проценти за період з 20.01.2014 по 11.02.2014 включно: 0,01 грн.; - борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору станом на 11.02.2014: 6 486,46 грн. ; - залишок строкової заборгованості станом на 11.02.2014 р.: 12 432, 47 грн.; - прострочені нараховані комісії: 5277,10 грн.; - нараховані комісії: 170,32 грн. (а.с.18). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не представлено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved