Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідачів [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області, [PERSON], [PERSON] в якій просить визнати право власності на середню земельну частку (пай) розміром 2.60 умовних кадастрових гектарів із резерву земель пайового фонду на території [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області за нею, як на спадкове майно за законом і встановити факт прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 28.02.1997 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 28.02.1997 помер батько [PERSON]. Після смерті покійного залишилося спадкове майно. При житті жодних заповітів не складав. У відповідності до рішення сесії [PERSON] сільської ради народних депутатів Бродівського району Львівської області від 23.12.1994 покійний батько був включений до списку осіб як такий, що мав право на одержання сертифікату на право власності на земельну частку (пай), як такий, що працював в сільському господарстві в с.Яснище Бродівського району. В 1997 році батько був виключений із списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай) у звязку із смертю. Позивачка вважає, що батька безпідставно виключено із списку осіб, які мають право на середню земельну частку (пай). З цього приводу позивачка зверталася в [PERSON] сільську раду Бродівського району Львівської області із заявою про виділення їй, як спадкодавцю першої черги середню земельну частку (пай), однак їй було відмовлено і розяснено звернутися із заявою в суд. Розмір середньої земельної частки (паю) по [PERSON] сільській раді Бродівського району становить 2,60 умовних кадастрових гектарах і на території [PERSON] сільської ради є в наявності 15.24 га земель пайового фонду, тобто є можливість для виділення середньої земельної частки (паю). На день смерті батька позивачка проживала та була зареєстрована разом з останнім, а відтак відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] на дану спадщину не претендують, що підтверджується їх заявами долученими до позовної заяви. А тому просить позов задовольнити. 05.11.2018 року відкрито провадження у справі. В підготовче судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача адвокат [PERSON] подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача [PERSON], позов підтримав, просить його задовольнити. Представник відповідача представник [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] визнає повністю, просить суд проводити судовий розгляд у відсутності представників сільської ради. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали суду письмові заяви в яких позов визнали, не заперечили щодо його задоволення. Відповідно до ст.211 ч.2 ЦПК України підготовче судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 25 ЦК України - цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Матеріалами справи встановлено, що батько позивачки [PERSON] помер 28.02.1997 року, факт відкриття спадщини підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). Позивачка є спадкоємцем за законом (а.с.7) та інших осіб, які б претендували на спадщину немає, оскільки [PERSON] та [PERSON] на дану спадщину не претендують, що підтверджується їх заявами долученими до позовної заяви (а.с.20,23). Відповідно до Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.7). У відповідності до ухвали 11 сесії 1 демократичного скликання від 23.12.1994 [PERSON] сільської ради народних депутатів Бродівського району Львівської області (а.с.13-14) [PERSON] було внесено (а.с.14) як працівників сільського господарства с.Яснище Бродівського району Львівської області, які мали право на одержання сертифіката на право власності на земельну частку (пай). 10.03.1997 згідно додатку №11 до рішення №24 5 сесії сільської ради від (а.с.15) [PERSON] у звязку із смертю, було виключено із списку осіб, які мали право на середню земельну частку (пай), що не позбавляє права спадкоємців на земельну частку (пай), а тому суд вважає, що вимоги позивача є підставними. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи на території [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області є в наявності 15.24 га земель пайового фонду (а.с.17). А тому позивачу є можливість виділити 2.60 га із резерву земель пайового фонду [PERSON] сільської ради Бродівського району як спадкове майно за законом. Судом встановлено, що на день смерті батька [PERSON] позивачка [PERSON] проживала та була зареєстрована в одному будинку (а.с.11), а відтак вважається такою, що вступила в управління, володіння спадковим майном, тобто фактично такою, що прийняла спадщину. Виходячи з того, що правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим\~Цивільним кодексом України, то до них слід застосувати положення\~ст.549 ЦК України\~(1963 р.). Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що є всі правові підстави для визнання за [PERSON] право на середню земельну частку (пай), оскільки вона являється спадкоємцем за законом і їй належить право на спадкування після смерті батька [PERSON], визначивши спосіб реалізації порушеного права шляхом виділення земельної частки (пай) із земель пайового фонду на території [PERSON] сільської ради Бродівського району Львівської області. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 548-549 ЦК України (1963 року), ст.5 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), ст.151 Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. №720/95,

Outcome: approved