Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

До суду с вказаною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що її мати [PERSON], [INFO], проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] в належному їй на праві власності житловому будинку. У вересні 2013 року вона, через скарги на стан здоров'я матері, забрала її на постійне місце проживання до місця свого постійного проживання в квартиру [ADDRESS]. На початку березня 2014 року у матері стався крововилив в мозок, внаслідок якого вона перестала рухатись. 02 квітня 2014 року стався другий крововилив в мозок, і [INFO] року вона померла. Після смерті матері [INFO] року їй Комунальним закладом Міська лікарня №1 ім. Пірогова Управління охорони здоров'я Севастопольської міської державної адміністрації видано довідку про причину смерті, відповідно до якої причина смерті [PERSON] - ішемічний інсульт від 02.04.2014 року. 07 квітня 2014 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі вчинив актовий запис про смерть [PERSON] за №416 та видав їй свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. 22 листопада 2016 року Ставищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті матері, оскільки факт смерті відбувся на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження Заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим Україна за місцем проживання [ADDRESS] В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] заяву підтримали, підтвердили обставини, на які посилаються в заяві, допитана як свідок заявник суду показала, що 4 квітня 2014 року у її матері [PERSON], перебуваючи за місцем її проживання в квартирі [ADDRESS] стався другий крововилив в мозок, і [INFO] року вона померла у Комунальному закладі Міська лікарня №1 ім. Пірогова Управління охорони здоров'я Севастопольської міської державної адміністрації. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції в Київській області до суду не прибув, вказаний відділ подав до суду лист з проханням розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення заяви відділ не заперечує. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що заявник є дочкою померлої [PERSON]. У вересні 2013 року остання переїхала з с. Іванівка проживати до заявника в м. Севастополь АРК, оскільки хворіла. У березні 2014 р. в неї стався крововилив у мозок, 2 квітня стався черговий крововилив, після якого вона [INFO] року померла у міській лікарні. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, її покази як свідка, пояснення представника заявника [PERSON], покази свідків [PERSON], [PERSON], та дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. З копій свідоцтв про народження (а.с. 7, 11), витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 12) встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю заявниці. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 червня 1987 року, та заявник обрала прізвище „[PERSON]" (а.с. 8). Із копії паспорта громадянина України (а.с. 5) вбачається, що заявник є громадянином України, зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Іванівської сільської ради від 25.11.2016 р. заявник підтвердила своє місце перебування як громадянина України, який проживає на тимчасово-окупованій території, вказавши адресу, за якою їй може бути вручена офіційна кореспонденція - [ADDRESS] Відповідно до довідки про причину смерті № 544, виданої [INFO] року Комунальним закладом Міська лікарня №1 ім. Пірогова Управління охорони здоров'я Севастопольської міської державної адміністрації, [PERSON] померла [INFO] року, причина смерті - ішемічний інсульт від 02.04.2014 року (а. с. 14). Вказаний факт підтвердила допитана в якості свідка заявниця та свідок [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 квітня 2014 року, (а.с. 9) та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополь (а.с. 16), [PERSON] померла [INFO] року. З метою реєстрації факту смерті свого метрі [PERSON] на території України, заявник звернулась до Ставищенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Вказаний відділ 22 листопада 2016 р. відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі вищевказаного свідоцтва про смерть, з посиланням на те, що факт смерті відбувся на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а. с. 18). Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 1. Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України у редакції, що діє на час розгляду справи, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що [PERSON], громадянин України, яка народилася [INFO] року в с. Іванівка Ставищенського району Київської області, зареєстрована в [ADDRESS] дійсно померла [INFO], перебуваючи на тимчасово окупованій території, факт її смерті суд вважає доведеним і встановленим. Оскільки вищевказані свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, - заяву про встановлення факту смерті [PERSON] слід задовольнити, так як даний факт має юридичне значення, на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх прав на отримання одноразової соціальної виплати у зв'язку із похованням та реалізації спадкових прав.

Outcome: approved