Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання. Свій позов мотивувало тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого теплопостачання, що надаються КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідачі порушують умови надання послуг, в зв`язку з чим станом на 30 червня 2021 року утворилася заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 33720,72 грн, яку і просить стягнути з відповідачів. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін. Відповідачі правом на відзив не скористалися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву та просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини сторін, що ґрунтуються на вимогах ст. 526, 625 ЦК України, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Судом установлено, що помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за цією адресою, що підтверджується витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду, інформацією Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 28 серпня 2021 року за №61333. Відповідно до інформації Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 28 серпня 2021 за №61332 [PERSON] за цією адресою на даний час не проживає, оскільки з 30.08.2019 і по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Водночас, з інформаційної довідки УДМС у Вінницькій області від 07 вересня 2021 за №13/17221 наведеної станом на 04.04.2016, убачається, що відповідач по справі [PERSON] був зареєстрований з 27.02.2004 за цією адресою (інформація актуальна станом на 04.04.2016), але згідно довідки Департаменту адміністративних послуг від 30.08.2021 інформація щодо зареєстрованого місця проживання даної особи в реєстрі територіальної громади міста Вінниці відсутня. Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає передбачений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Отже згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити спожиті житлово-комунальні послуги. 25 вересня 2017 року між позивачем та [PERSON] укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до якого виконавець зобов`язується надати споживачеві та членам його сім`ї, а також іншим особам, які фактично проживають в квартирі [ADDRESS] , вчасно та відповідної якості послуги з опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Розрахунковим періодом є календарний місць. Споживач зобов`язаний вносити плату за надані послуги до 20 числа місяця наступного за розрахунковим ( п.8 договору). Договір діє протягом одного року. Строк позовної давності становить 5 років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловила намір внести до нього зміни або доповнення, він вважається щорічно пролонгованим на наступний термін (п.34,35 договору). Помешкання забезпечувалося послугами. Доказів про те, що послуги не надавалися чи надавалися в не повному обсязі чи неналежної якості матеріали справи не містять. Щомісяця позивач нараховував по вказаному помешканню плату за надані послуги з теплопостачання, однак кошти за вказані послуги не сплачувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно оборотної відомості та розрахунку, розмір заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання з урахуванням суми основного боргу, 3% річних, суми втрат від інфляції за період з серпня 2018 року по 30 червня 2021 року, за адресою: [ADDRESS] , становить 33720,72 грн, з яких: 32987,71 грн - сума заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 382,93 грн - 3% річних від суми заборгованості, 350,08 грн - сума втрат від інфляції. Дана сума заборгованості встановлена судом і ніким не оспорюється. Доказів, які б спростовували наявну заборгованості по сплаті комунальних послуг або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять. При цьому суд звертає увагу, що нарахування за спожиті послуги здійснено за встановленими тарифами з урахування кількості спожитої теплової енергії, що облікована приладами обліку теплової енергії, та загальної опалювальної площі квартири. При визначені заборгованості також враховані постанова Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1082 та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09.01.2020 за №11, від 06.02.2020 за №291 та від 05.03.2020 №527 щодо нарахування плати за теплову енергію та послуги централізованого постачання у зв`язку із змінами ціни природного газу. Щодо стягнення визначених сум з відповідачів, то суд враховує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору; дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово - комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Натомість, з матеріалів справи не убачається підтвердження належними доказами обставин того, що відповідач по справі [PERSON] є власником квартири (іншого судом не встановлено, доказів щодо цього матеріали справи не містять), відсутні будь-які належні докази щодо його зареєстрованого проживання у вказаній квартирі в заявлений до стягнення період заборгованості, а отже не може вважатись споживачем в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», даних послуг не споживав, а тому і не зобов`язаний їх оплачувати та нести відповідальність у зв`язку з їх не оплатою. Аналогічні обставини щодо фактичного споживання наданих послуг та підстав нарахування заборгованості у зв`язку з цим, починаючи з вересня 2019 року відносно відповідача [PERSON] , також не підтверджуються. Отже, суд дійшов висновку, що визначена сума заборгованості за теплопостачання в розмірі 33720,72 грн, з яких: 32987,71 грн - основний борг, 382,93 грн - інфляційні втрати, 350,08 грн - 3% річних, підлягатиме стягненню, однак лише з відповідача [PERSON] та частково в межах доведеності матеріалами справи з відповідача [PERSON] , а тому позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, вказана сума заборгованості підлягає стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 11268,60 грн за період з серпня 2018 по серпень 2019 включно, з врахуванням нарахованих інфляційних втрат та 3 % річних, та з відповідача [PERSON] в розмірі 22137,45 грн за період з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2021 року включно, з врахуванням нарахованих інфляційних втрат та 3 % річних. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає пропорційному стягненню судовий збір в розмірах 1260,47 грн та 252,86 грн відповідно. На підставі викладеного,

Outcome: partial