Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Дочірнє підприємство «УКРАВТОГАЗ» усунути перешкоди у виконанні ним посадових обов`язків, як начальника регіонального виробничого управління «Київавтогаз» ДП «УКРАВТОГАЗ»; скасувати: наказ в.о. Голови правління ПАТ «НАК» Нафтогаз України» про відсторонення від виконання посадових обов`язків окремих працівників ДП «Укравтогаз» № 50 від 14 лютого 2019 року в частині відсторонення його від виконання посадових обов`язків, на період службового розслідування, зі збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу; наказ директора ДП «УКРАВТОГАЗ» по особовому складу «Про відсторонення» № 147к від 19 лютого 2019 року в частині відсторонення його від виконання обов`язків начальника регіонального виробничого управління «Київавтогаз» ДП «УКРАВТОГАЗ» з 19 лютого 2019 року, на період службового розслідування в ДП «УКРАВТОГАЗ», із збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу; наказ директора ДП «УКРАВТОГАЗ «щодо питання управління РВУ « №45 від 19 лютого 2019 року в частині заборони допуску його на територію відповідних АГНКС ДП «УКРАВТОГАЗ», та обмеження допуску його до об`єктів і транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей тощо на період службового розслідування; стягнути з ДП «УКРАВТОГАЗ на його користь різницю між фактично (нарахованою) виплаченою заробітною платою, починаючи з 19 лютого 2019 року до дня винесення рішення суду по даній справі та середньою заробітною платою за час відсторонення від роботи; стягнути з ПАТ НАК «Нафтогаз Україна» на його користь судові витрати у розмірі 384 гривні 20 копійок; стягнути з ДП «УКРАВТОГАЗ» на його користь судові витрати у розмірі 384 гривні 20 копійок. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що виключні підстави для відсторонення визначені в ст. 46 КЗпП, які не підлягають вільному тлумаченню, таке відсторонення можливе лише в межах закону, який регулює відповідні правовідносини. Жодного кримінального провадження відносно нього не відкрито, підозри правоохоронними органами не пред`явлено, в порядку передбаченому ст.ст. 154, 155 КК України, слідчим суддею чи судом рішення про відсторонення його від виконання посадових обов`язків не ухвалювалось. У зв`язку з чим вважає накази неказенними та протиправними. Також, враховуючи, що його посадовий оклад не включає щомісячні надбавки та премії, внаслідок чого згідно вищезазначених наказів про його відсторонення виконання службових обов`язків нараховується менший розмір заробітної плати, він вимушений просити суд стягнути різницю між фактично виплаченою заробітною платою, починаючи з 19 лютого 2019 року до винесення рішення суду та середньою заробітною платою за час відсторонення від роботи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачами було отримано 06 травня 2019 року. Позивач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 20 травня 2019 року. 28 травня 2019 року відповідачем ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» до суду подано відзив на позовну заяву, в якому просив суд: закрити провадження у справі № 755/3373/19 в частині визнання незаконним та скасування наказів ДП «Укравтогаз» № 147к від 19.02.2019 року та № 45 від 19.02.2019 року у зв`язку з відсутністю предмета спору, а також відмовити [PERSON] в частині стягнення з ДП «Укравтогаз» різниці між фактично (нарахованою) виплаченою заробітною платою, починаючи з 19.02.2019 року до дня винесення рішення суду по даній справі та середньою заробітною платою за час відсторонення від роботи - в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 07 лютого 2019 року о 07 год. 30 хв. невстановлені особи здійснили напад на головного метролога ДП «Укравтогаз» [PERSON] , спричинивши йому тілесні ушкодження. За даним фактом 07 лютого 2019 року слідчим Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області порушено кримінальне провадження № 12019110200000617 за ч. 4 ст. 296 КК України. За даним фактом проводиться досудове розслідування. Протягом січня 2019 року в ДП «Укравтогаз» розроблені заходи з посилення контролю за обліком газу, який надходить на АГНКС ДП «Укравтогаз», а також контроль за обсягом газу, який реалізується споживачам в якості автомобільного моторного палива. Враховуючи те, що головний метролог ДП «Укравтогаз» [PERSON] . є членом комісії з перевірки АГНКС та показників, які передаються до підприємства, є підстави вважати, що напад безпосередньо пов`язаний з його професійною діяльністю. проведення перевірок закрема стосувалось Регіональних виробничих управлінь ДП «Укравтогаз», а саме: РВУ «Київавтогаз», РВУ «Львівавтогаз», РВУ «Харківавтогаз». Враховуючи, що до цього злочину могло бути причетне коло осіб з числа працівників ДП «Укравтогаз», робочою групою Департаменту безпеки ПАТ «НАК «Нафтогаз України» спільно із працівниками підрозділів безпеки відповідача-2, було проведено службове розслідування. Службове розслідування проводилось відповідно до регламенту проведення службових розслідувань та перевірок у ПАТ «НАК «Нафтогаз України», дочірніх підприємствах (компаніях) та господарських товариствах, акціонером (учасником, засновником) яких є НАК «Нафтогаз України» (затвердженого рішенням правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (протокол від 15.07.2016 року №130), зі змінами, внесеними згідно рішення правління від 29.01.2018 року протокол № 33 та на підставі наказу ДП «Укравтогаз» від 08.02.2019 року № 35 «Про проведення службового розслідування». Відповідно до оскаржуваного наказу відповідача-1 №50 від 14.02.2019 року «Про відсторонення від виконання посадових обов`язків окремих працівників ДП «Укравтогаз», зобов`язано директора ДП "Укравтогаз» Ватажишина О.В. відсторонити позивача від виконання посадових обов`язків на період службового розслідування зі збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу. На виконання вищевказаного наказу № 50 від 14.02.2019 року відповідачем-2 видано наказ від 19.02.2019 року на № 147к, п. 1 якого позивача відсторонено від виконання посадових обов`язків на період службового розслідування зі збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу, а також виданий наказ № 45 від 19.02.2019 року про заборону допуску ряду працівників до об`єктів і транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей, в т.ч. позивача. Законодавством України, зокрема ст. 46 КЗпП України, передбачено, що роботодавець може відсторонити працівника від роботи. Враховуючи те, що в законодавстві відсутнє чітке визначення поняття «відсторонення від роботи», під відстороненням працівника від роботи слід розуміти, один із випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає у тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою, або створювати умови для її виконання. Усунення від роботи провадиться на підставі виявленого роботодавцем факту, через який роботодавець має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи. Під час відсторонення вд роботи дія трудового договору не припиняється, але працівник тимчасово до роботи не допускається. При цьому на період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Відсторонення від роботи або іншої діяльності здійснює власник підприємства або уповноважений ним орган шляхом видання наказу (видачі усного розпорядження з наступним виданням наказу) та вжиття заходів щодо контролю за його виконанням. Відсторонення від роботи працівника застосовується як тимчасовий захід до ухвалення остаточного рішення про можливість (неможливість) виконання працівником роботи, передбаченої трудовим договором або перебування його на певній посаді. При цьому, на період усунення від роботи за позивачем збереглося його робоче місце та заробітна плата в розмірі посадового окладу. 26.03.2019 року закінчено службове розслідування за результатами якого складено акт від 26.03.2019 року, що надійшов на адресу відповідача 20.04.2019 року, у зв`язку з чим відпали обставини, що зумовили відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків та заборону допуску до об`єктів, транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей, і відповідно, ДП «Укравтогаз» видав наказ від 08.04.2019 року за № 538к, згідно якого позивач приступив до виконання посадових обов`язків, як начальник регіонального виробничого управління «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз» з 08.04.2019 року. Крім того, виплату заробітної плати позивачу ніхто не зупиняв. Позивач безпідставно припускає, що внаслідок відсторонення йому нараховувався менший розмір заробітної плати. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається в тому числі з додаткової заробітної плати. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Позивач не вказує аргументів, які свідчать про існування будь-яких надбавок і премій, які роботодавець зобов`язаний йому виплачувати протягом певного періоду його роботи, які досягнуті позивачем понад установлені йому норми. Позивач у позовній заяві безпідставно припускає, що йому внаслідок відсторонення було нараховано або буде нараховано менший розмір заробітної плати, а також, що він має право на надбавки та премії, а роботодавець зобов`язаний їх нараховувати та виплачувати. Крім того, позивачу у період відсторонення премія виплачувалась, що підтверджується довідкою про доходи, оскільки рішення про виплату премій за цей період приймалось керівництвом раніше виникнення обставин, що зумовили відсторонення осіб від роботи, та не було скасовано підприємством, у зв`язку із чим у бухгалтерії на момент нарахування заробітної плати були відсутні підстави не нараховувати зазначеним особам премії. 28 травня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - Кисіль Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній, зокрема, просив суд продовжити встановлений судом процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 травня 2019 року було відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - Кисіль Т.В. про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву в межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» про усунення перешкод у виконанні посадових обов`язків та скасування наказів, стягнення заробітної плати. Відзив Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишено без розгляду. 27 вересня 2019 року до суджу надійшло клопотання представника відповідача ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» про доручення до матеріалів справи письмових доказів. Інших заяв по суті справи не надходило. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ПАТ «НАК «Нафтогаз України» № 50 від 14 лютого 2019 року про відсторонення від виконання посадових обов`язків окремих працівників ДП «Укравтогаз», [PERSON] , як начальника РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз», було відсторонено від виконання посадових обов`язків на період службового розслідування зі збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу, у зв`язку з отриманням під час проведення службового розслідування інформацію про можливу причетність працівників ДП «Укпавтогаз» до організації нападу на головного метролога підприємства [PERSON] . Наказом ДП «Укравтогаз» № 147к від 19 лютого 2019 року про відсторонення, [PERSON] , як начальника РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз», було відсторонено від виконання обов`язків начальника РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз», із збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу. Підстава: наказ НАК «Нафтогаз України» від 14.02.2019 року, стаття 46 КЗпП України. Наказом ДП «Укравтогаз» № 45 від 19 лютого 2019 року щодо питання управління РВУ, [PERSON] , як начальника РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз», було заборонео допуск на територію відповідних АГНКС ДП «Укравтогаз», обмежено доступ до об`єктів і транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей тощо на період службового розслідування. Відповідно до ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Нормами КЗпП України визначено виключні підстави відсторонення, таке відсторонення можливе лише в межах закону, який регулює відповідні правовідносини. Частинами 1, 2 ст. 154 КПК України визначено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Відповідачами не надано доказів щодо відкриття кримінального провадження відносно позивача, пред`явлення йому підозри у вчиненні злочинів, чи наявності судового рішення про відсторонення позивача від посади, ухваленого в порядку ст. 157 КПК України. З вищевикладеного вбачається, що у відповідачів не було правових підстав для відсторонення [PERSON] від виконання посадових обов`язків начальника РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз» на період службового розслідування в ДП «Укравтогаз» та заборони його допуску на територію відповідних АГНКС ДП «Укравтогаз», обмеження допуску до об`єктів і транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей тощо на період службового розслідування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про скасування наказу в.о. Голови правління ПАТ «НАК» Нафтогаз України» про відсторонення від виконання посадових обов`язків окремих працівників ДП «Укравтогаз» № 50 від 14 лютого 2019 року в частині відсторонення його від виконання посадових обов`язків, на період службового розслідування, зі збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу; наказу директора ДП «УКРАВТОГАЗ» по особовому складу «Про відсторонення» № 147к від 19 лютого 2019 року в частині відсторонення його від виконання обов`язків начальника регіонального виробничого управління «Київавтогаз» ДП «УКРАВТОГАЗ» з 19 лютого 2019 року, на період службового розслідування в ДП «УКРАВТОГАЗ», із збереженням заробітної плати в розмірі посадового окладу; наказу директора ДП «УКРАВТОГАЗ «щодо питання управління РВУ №45 від 19 лютого 2019 року в частині заборони допуску його на територію відповідних АГНКС ДП «УКРАВТОГАЗ», та обмеження допуску його до об`єктів і транспортних засобів, обслуговування грошових коштів та матеріальних цінностей тощо на період службового розслідування. Щодо стягнення з ДП «Укравтогаз» на користь позивача різниці між фактично виплаченою заробітною платою, починаючи з 19 лютого 2019 року до дня винесення рішення суду по справі, та середньою заробітною платою за час відсторонення від роботи, необхідно зазначити наступне. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно довідки про доходи, виданої 08 квітня 2019 року РВУ «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз» [PERSON] , в лютому 2019 року [PERSON] було виплачено 35475,52 грн., що включало надбавку за стаж роботи, матеріальну допомогу на оздоровлення, оклад, відпускні, навчальну відпустку, премію до свята; в березні 2019 року [PERSON] було виплачено 9912,00 грн., що включало лікарняні за рахунок підприємства, лікарняні за рахунок соцстраха, премію до свята. Крім того, як вбачається з витягу з наказу № 538к від 08 квітня 2019 року по особовому складу, виданого ДП «Укравтогаз», [PERSON] наказано 08 квітня 2019 року приступити до виконання обов`язків начальника регіонального виробничого управління «Київавтогаз» ДП «Укравтогаз». З наданої позивачем довідки про доходи вбачається, що за період відсторонення його від роботи окрім посадового окладу йому було нараховано та виплачено й інші складові заробітної плати, в т.ч. премію та надбавку за стаж роботи. Суд позбавлений можливості визначити різницю між фактично виплаченою заробітною платою, починаючи з 19 лютого 2019 року до дня винесення рішення суду по справі, та середньою заробітною платою за час відсторонення від роботи позивача, оскільки позивачем не надано доказів отримання меншої заробітної плати в період його відсторонення від роботи, від отримуваної ним заробітної плати до такого відсторонення. 27 вересня 2019 року ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Відповідно до ч. 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч. 8 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч. 3 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Провадження у даній справі було відкрито ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 15 квітня 2019 року. На підставі вищевикладеного, суд не приймає подані 27 вересня 2019 року ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» докази, оскільки такі подані після тридцятиденного строку з дні відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ» про усунення перешкод у виконанні посадових обов`язків та скасування наказів, стягнення заробітної плати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial