Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності на будівлю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 серпня 2003 року померла [PERSON], з якою вони спільно мешкали за адресою позивача в селі Паньківка вул. Урожайна буд. 30 Білокуракинського району Луганської області. За життя спадкодавець на підставі нотаріально посвідченого Нещеретівською сільською радою заповіту від 17 травня 2001 року все майно заповідала йому. Після смерті спадкодавця він для оформлення спадщини не звертався, а коли звернувся в 2006 році, то йому нотаріусом було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Він звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, як йому було пояснено нотаріусом, що право власності на будівлю не буде оформлятися так як право власності не зареєстроване і на спадкодавця і в сільській місцевості його немає необхідності оформлювати, тому на підставі рішення Білокуракинського районного суду від 26 жовтня 2006 року за ним було визнано право власності на земельні ділянки спадкодавця. В теперішній час в зв'язку з сімейними обставинами з ним стали мешкати племінник без реєстрації та прийомні діти. Він вирішив оформити субсидію на дітей, але за ним не зареєстроване право власності на будівлю і ніяких правовстановлюючих документів на будівлю не збереглося, по господарській книзі Білокуракинської селищної ради будинок враховується за ним. Він звернувся до КЗ «Білокуракинське бюро технічної інвентаризації» для виготовлення технічного паспорту та інвентаризаційної вартості майна, який виготовили на замовника, але зареєструвати будівлю неможливо. Оскільки спадкове майно оформлює нотаріус, він звернувся до державного нотаріуса і йому було відмовлено в наданні дубліката про відмову в оформленні спадщини, так як така відмова надавалася йому в 2006 році, коли він звертався до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник позивача у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без їх участі, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої Білокуракинською селищною радою Луганської області 27.10.2017 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], також за цією адресою була зареєстрована та проживала [PERSON], [INFO]. На момент смерті проживали та були зареєстровані [PERSON], чоловік племінниці та [PERSON], племінниця. (а.с.8) Згідно довідки, виданої 20.09.2017 року Білокуракинською селищною радою Луганської області витяг з погосподарської книги [PERSON] про те, що по вул.Урожайна, 30 с.Паньківка Білокуракинського району Луганської області в погосподарській книзі номер об"єкта ПГО 03-0533-1 №8 стор.181, відкритий на [PERSON] на даний час зареєстровані [PERSON] - чоловік, [PERSON] - племінник (проживає без реєстрації), [PERSON] - прийомна дитина (проживає без реєстрації), [PERSON] - прийомна дитина (проживає без реєстрації) (а.с.9). Технічний паспорт на садибний (індивідуальний будинок) вул.Урожайна, 30 с.Паньківка Білокуракинського району Луганської області, виготовлений на замовлення [PERSON] 27.01.2017 року (а.с.10-13). Відповідно до довідки - характеристики, виданої КЗ "Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації" [PERSON], з метою оформлення правовстановлюючих документів, що згідно інвентарної справи №18 житловий будинок №30 по вул.Урожайна, 30 с.Паньківка Білокуракинського району Луганської області зареєстрований в КП "Білокуракинське районне бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі під реєстровим №1/23 (а.с.14). [PERSON] померла 04 серпня 2003 року (а.с.16). Відповідно до заповіту від 17 травня 2001 року [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] (а.с.17). Згідно рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2006 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку (пай), яка залишилась після смерті [PERSON]. (а.с.18). Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.3 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків встановлених Конституцією України та законом. У відповідності до ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законом. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону № 1952-1V права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону про те при здійснені своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб. У відповідності до розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 зазначається, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності суд має врахувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже для реєстрації будівлі необхідно заключит договір, або на підставі судового рішення. Оскільки після смерті спадкодавця, якій належав будинок, без правовстановлюючих документів, так яке на той час воно не реєструвалося, єдиним спадкоємцем по заповіту є [PERSON], окрім того мешкає в будівлі, коли став фактично її власником з 2003 року, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача повністю.

Outcome: approved