Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В судове засідання представник позивача, не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує повному обсязі, справу просить розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовних вимог вбачається, що 11.12.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 386 К, згідно якого, відповідач отримав кредит в розмірі 25000 доларів США зі сплатою 16 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 10.12.2012 року. Погашення заборгованості здійснюється шляхом надання відповідачем грошових коштів (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. На забезпечення виконання вищенаведеного кредитного договору, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 386 К від 11.12.2007 року. Однак відповідач умов кредитного договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 4191,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 107271,23 грн. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно копії кредитного договору № 386 К від 11.12.2007 року (а.с.13-15), позивач надав позичальнику кредит на суму 25000 грн. зі сплатою 16 % річних та строком користування до 10.12.2012 року. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший\~ розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 386 К від 11.12.2007 року (а.с.4-8), виданої ПАТ КБ «ПриватБанк»,загальна сума заборгованості становить 4191,92 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 107271,23 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 4191,48 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 107259,97 грн.; заборгованість по відсотках 0,44 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 11,26 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 7.1 кредитного договору № 386 К від 11.12.2007 року, даний договір в частині п. 4.5 набуває чинності з моменту підписання, в інших частинах з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту в межах зазначених у них сум і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за даним договором. Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно договору поруки № 386 К від 11.12.2007 року, (а.с.16), поручителем [PERSON] являється [PERSON], що передбачає її солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання зобовязань [PERSON], оскільки відповідно до пункту 2 вищеназваного договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж розмірі, що і боржник. Відповідачем [PERSON], жодна з умов кредитного договору не виконана, що дає суду підстави для задоволення позову в повному об"ємі та стягнення судових витрат, понесених позивачем, як із відповідача [PERSON], так і з його поручителя [PERSON] На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved