Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства СК «Альфа Страхування» про захист прав споживачів на страхове відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 грудня 2013 року між ним та приватним акціонерним товариством СК «Альфа Страхування» укладено договір страхування № 046.0631889.207 транспортного засобу CHERY М11 2011 року випуску, державний номер [NUMBER]. Договір укладений по 22.12.2014 року. Страхова сума за договором встановлена в розмірі 89000,00 грн. Умовами договору передбачено страхування наземного транспортного засобу за програмою страхування «КАСКО» - страхування транспортного засобу від ризиків, які можуть виникнути у процесі експлуатації автомобіля. 20 липня 2014 року о 13 годині 15 хвилин на 343 км. + 150 м. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 20 липня 2014 року він повідомив страхову компанію про випадок, який має ознаки страхового, для подальшого вирішення питання стосовно виплати страхового відшкодування за Договором № 046.0631889.207. Письмовим повідомленням від 02.10.2014 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» повідомила його, що прийнято рішення про проведення страхового відшкодування у розмірі 47479,50 грн., з посиланням на те, що ремонт транспортного засобу економічно не доцільний і автомобіль не підлягає ремонту за умовами Договору. Пунктом 7.2 [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції, фонду державного майна від 24.11.2003 року №142/5/2092, передбачено, що основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з цим визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість». Відповідно до висновку № 238/14 експертного авто товарознавчого дослідження від 05.11.2014 року ринкова вартість досліджуваного КТЗ до його пошкодження на 06.08.2014 рік становила 98569,96 грн., 70% від ринкової вартості транспортного засобу складає 68998,97 грн., тобто вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу у сумі 68213,71 грн. є меншою за 70% ринкової вартості транспортного засобу, а тому посилання відповідача на п.15.12 частини ІІ Договору є безпідставними та п.15.5.18.1 Договору в даному випадку не може бути застосований, оскільки згідно умов цього пункту він застосовується лише при повній загибелі транспортного засобу. Вважає, що розмір відшкодування повинен визначитися відповідно до вимог п.15.5.11 частини ІІ Договору та скласти 63763,71 грн. Також ним були понесені витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 3200,00 грн. та витрати на оплату послуг експерта за дослідження автомобіля для визначення його ринкової вартості в сумі 500 грн. Тому вважає, що відповідач не доплатив йому суму страхового відшкодування у розмірі 16284,21 грн. Він неодноразово звертався до страхової компанії стосовно надання йому документації щодо розрахунку страхової виплати, та тільки після 10.10.2014 року отримав лист, з якого дізнався про суму ринкової вартості КТЗ до пошкодження та мотивований розрахунок страхового відшкодування, з яким був не згоден та звернувся до експерта [PERSON] для визначення ринкової вартості автомобіля до його пошкодження. Крім того, позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягають у затягуванні строків страхового відшкодування, а також безпідставному розрахунку та виплаті страхового відшкодування йому завдано моральну шкоду, що виразилася у зміні звичайного способу життя, оскільки він та його родина тривалий час не можуть користуватися пошкодженим транспортним засобом. Моральну шкоду він оцінює у 10000,00 грн. Просить суд визнати неправомірним допущене відповідачем зниження страхового відшкодування на суму 16284,21 грн., та стягнути з відповідача на його користь 16284,21 грн. страхового відшкодування, 3700,00 грн. витрат, спричинених страховим випадком та 10000,00 грн. компенсації за завдану моральну шкоду, що разом становить 29984,21 грн., судові витрати покласти на відповідача. Пізніше позивач збільшив розмір позовних вимог стосовно неправильного застосування відсотка франшизи у розмірі 5%, оскільки даний відсоток франшизи відповідно до п. 7.1. Договору застосовується лише при повній загибелі транспортного засобу, а тому повинна бути застосована франшиза у розмірі 2% від страхової суми, тобто у розмірі 1780,00 грн., та стосовно понесених витрат з дефектовки та оплати стоянки автомобіля в сумі 2670,00 грн., тому просить визнати неправомірним допущене відповідачем зниження страхового відшкодування на суму 18954,21 грн., та стягнути з відповідача на його користь 18954,21 грн. страхового відшкодування, 6370,00 грн. витрат, спричинених страховим випадком та 10000,00 грн. компенсації за завдану моральну шкоду, що разом становить 35324,21 грн., а також судові витрати покласти на відповідача. Відповідач надав суду заперечення відповідно до змісту якого вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не визнає повністю та просить відмовити у задоволені позовних вимог. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник позивача надала до суду письмову заяву, згідно якої позовну заяву та заяву про збільшення позовних вимог підтримала, просила змінені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити Страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом встановлено, що 17 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір № 046.0631889.207 добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку щодо транспортного засобу - автомобіля CHERY М11 2011 року випуску, державний номер [NUMBER], належного позивачеві, а позивач зобов'язався сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (а.с.10). Відповідно до довідки ІДПС ст. сержанта [PERSON] 20.07.2014 р. о 13 годині 15 хвилин на 343 км. +150 м. автодороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу CHERY М11, державний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с.19). Умовами договору, а саме п.3.2 визначено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку страховик в межах страхової суми компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та повязані з компенсацією за втрату або за відновлювальний ремонт транспортного засобу. Пунктами 3.3, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.3.4 частини ІІ договору визначено, що при страховому випадку страховик відшкодовує витрати, повязані з оплатою: необхідних і доречних дій з рятування застрахованого ТЗ та запобігання чи зменшення розміру збитку; вартості послуг за отримання документів, що стосуються страхового випадку та/або визначають розмір збитку; вартості послуг за транспортування пошкодженого ТЗ з місця події до найближчого авторизованого/спеціалізованого для конкретного ТЗ місця ремонту у випадку неможливості його пересування по дорогах загального користування своїм ходом; вартості інших послуг/робіт, передбачених програмою страхування. Розмір страхового відшкодування в даному випадку дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням суми франшизи по відповідному ризику. (п. 15.5.7 договору). Відповідно до п.15.5.11 частини ІІ договору якщо відношення страхової суми до ринкової вартості на дату настання страхового випадку більше ніж 90% вартості, то розмір страхового відшкодування визначається як сума вартості відновлювального ремонту за вирахуванням розміру франшизи. Пунктом 7.1 частини І договору передбачена франшиза у розмірі 2%, а при повній загибелі транспортного засобу передбачена франшиза у розмірі 5%. Згідно п.15.12 частини ІІ договору повною загибеллю транспортного засобу є випадок, коли вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає більше 70 % його ринкової вартості на дату укладення договору з вирахуванням величини зносу. Відповідно до 7.1 частини І договору страхова сума складає 89 тис. грн. З листа ПАТ СК «Альфа Страхування» від 02.10.2014 року вих. № 2373.206.14.01.01-0038.10 на повідомлення позивача про виплату страхового відшкодування, вбачається, що вартість транспортного засобу на момент події складала 92690,33 грн., вартість ремонту транспортного засобу становить 68213,71 грн., що складає 73,59 % від його дійсної вартості на момент укладення договору та за умовами договору визнається повною загибеллю транспортного засобу, у зв"язку з чим, відповідно до п. 15.5.18.1 частини ІІ договору розмір страхового відшкодування визначено у сумі 47479,50 грн. (а.с.20). Вказаний лист відповідач обгрунтовує звітом ТОВ «Універсал Асістанс» №2809/2691 від 06.08.2014 року про визначення вартості відновлюваного ремонту з урахування зносу, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER]складає 68213,71 грн., з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 68213,71 грн., а ринкова вартість вказаного автомобіля становить 92690,33 грн.\~(а.с.21-29). Разом з тим, як вбачається із висновку № 238/14 автотоварознавчого дослідження від 05.11.2014 року, здійсненого експертом [PERSON], ринкова вартість автомобіля [NUMBER] до його пошкодження складала 98569,96 грн., що становить 69,00 % від вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу. Суд приймає до уваги вказаний висновок, як належний та допустимий доказ, з огляду на те, що вказаний висновок зроблений особою, яка має достатній стаж експертної роботи та має кваліфікацію експерта авто товарознавця з правом проведення автововарознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку завданого власнику транспортного засобу», про що свідчить № 238/14 автотоварознавчого дослідження від 05.11.2014 року, на відміну від субєкта оціночної діяльності ТОВ «Універсал Асістанс-Україна», який здійснює діяльність на підставі свідоцтва оцінювача\~\~за напрямком «Оцінка обєктів у матеріальній формі» та за спеціальністю у межах напрямку «Оцінка колісних транспортних засобів». Таким чином, враховуючи ту обставину, що згідно висновку № 238/14 автотоварознавчого дослідження від 05.11.2014 року ринкова вартість автомобіля [NUMBER] до його пошкодження складала 98569,96 грн., що складає 69,00 % від вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, тобто є меншою ніж 70% його ринкової вартості на дату укладення договору, підстави для визнання повної загибелі транспортного засобу та визначення розміру відшкодування згідно п.15.12 договору страхування, суд вважає необґрунтованим, а тому з відповідача підлягає стягненню страхове відшкодування визначене у відповідності до п. 15.5.11 договору страхування, коли має місце часткове пошкодження транспортного засобу та якщо відношення страхової суми до ринкової вартості на дату настанні страхового випадку більше ніж 90%, а в випадку з позивачем це відношення складає 90,29%, оскільки страхова сума - 89000,00 грн., ринкова вартість автомобіля на дату настання страхового випадку 98569,96 грн., то сума страхового відшкодування складає (сума вартості відновлюваного ремонту розмір франшизи) 68213,71 грн. 1780,00 грн. = 66433,71 грн., що за вирахуванням раніше виплаченого страхового відшкодування (47479,50 грн.) становить 18945,24 грн. Крім того, на проведення автотоварознавчого дослідження позивачем понесено витрати в сумі 500 грн., які підтверджується квитанцією № 117 від 05.11.2014 року, за послуги евакуатора у сумі 3200 грн., що підтверджується рахунком №б/н від 20.07.2014 року, та за понесені витрати з дефектовки та стоянці автомобіля у сумі 2670,00 грн., що підтверджується товарним чеком №427 від 12.12.2014 року, що відповідно до п.3 «Страхові випадки» договору страхування також підлягає стягненню із відповідача.\~\~ Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. Згідно до ч.2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.95 р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Але позивачем не надано в судове засідання жодних доказів на підтвердження того, що як внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і через протиправну поведінку відповідача щодо правильного нарахування та своєчасної виплати страхового відшкодування, йому були завдані моральні страждання, тому в зазначеній частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та необхідно визнати таким, що не відповідає чинному законодавству, допущене відповідачем зниження страхового відшкодування на суму 18954,21 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 18954,21 грн., а також витрати, спричинені страховим випадком у розмірі 6370,00 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача відповідно до задоволених вимог судом, підлягає стягненню на користь УДКСУ у м. Тернівка Дніпропетровської області судовий збір у сумі 253,24 грн., так як позивач при зверненні з позовом, згідно вимог Закону України "Про судовий збір", був звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial