Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с. 21-25 ) та вимоги мотивує тим, що 31 жовтня 2011 року нею було укладено договір б/н з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» про встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Нею було підписано анкету-заяву про долучення до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк». 23 листопада 2016 року в неї було викрадено банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» та вчинено їх протиправне використання, внаслідок чого їй було спричинено матеріальну шкоду сумою 14480грн. За її заявою Сумським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області заведено кримінальне провадження №12016200440005126 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України. ПАТ КБ «ПриватБанк» пред`явило до неї позов, який частково задоволений Ковпаківським районним судом м.Суми. Так, відповідно до рішення суду від 01 березня 2019 року (справа №592/1217/18, провадження №2/592/470/19) з неї було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 18289грн. 53коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1993грн.-93коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 389грн. 06коп., штраф - 619грн. 15коп. та за послугу «Миттєва розстрочка» - 15287грн. 39коп. За рішенням суду, що не оскаржувалося ПАТ КБ «ПриватБанк» і набрало законної сили, нею до центрального відділення Сумської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача було сплачено 18289грн. 53коп. і 998грн. 67коп. судового збору, тобто кредитне зобов`язання виконане належним чином з дотриманням вимог ст.527 ЦК України. Незважаючи на повну сплату визначеної рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2019 сум заборгованості відповідач повторно вимагає від неї сплатити попередньо вже сплачених платежів, а також нараховує суми пені і відсотки на такі суми. Вважає, що дії відповідача по подвійному нарахуванню їй суми заборгованості за вже сплачений кредит, а також безпідставних сум заборгованості є неправомірними. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» по стягненню пені в сумі 10481грн. 00коп., а тому дії відповідача по подальшому нарахуванню їй цієї суми заборгованості і сум неустойки по її несплаті не відповідають вимогам законодавства України. Після закінчення строку кредитування, направлення відповідачем до суду позовної заяви і виконання нею рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.03.2019 року кредитор втратив право на нарахування відсотків та неустойки за кредитним договором. По Даному Договору нею отримувалися банківські картки: № [NUMBER] і № [NUMBER] , які у неї викрадені невстановленими слідством особами і за її зверненням заблоковані відповідачем, термін дії картки № [NUMBER] завершився у вересні 2015 року. Будь-яких інших карток, рахунків у відділеннях відповідача у неї на даний час немає і вона відповідно до п.2.7.5.8.3 Даного Договору бажає припинити дію договору б/н від 31.10.2011. Договір б/н від 31.10.2019 підлягає припиненню і відповідно до положень п.1.1.7.42. Даного Договору оскільки нею закриті всі рахунки у ПАТ КБ «ПриватБанк», проведені розрахунки по всіх кредитних зобов`язаннях, а також не використовуються послуги Банку. Право сторони визнати припиненим договір (правочин), по якому його умови повністю виконані, визначено і статтями 16, 214, 215 ЦК України. Діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, що виразилася у постійному тривалому перебуванні в стресовому стані, перенесенні душевних страждань, враховуючи її стан вагітності. У зв`язку з цим просить суд визнати договір б/н укладений 31.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] про надання споживчого кредиту припиненим у зв`язку з повним виконанням нею вимог; визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» по безпідставному нарахуванню неустойки по вже виконаному договору б/н від 31.10.2011 року; стягнути з відповідача на її користь моральну (немайнову) шкоду у сумі 20000грн. В судовому засіданні представники позивача позовну заяву [PERSON] підтримали в повному обсязі, просили суд її задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 року з позивача стягнута заборгованість, що існувала станом на 28.11.2017 року. Таким чином, факт укладення кредитного договору, факт користування кредитними коштами та факт прострочення їх вчасного повернення встановлено рішенням суду від 01.03.2019 року. Вважають, що вимога про визнання договору від 31.10.2011 року припиненим є безпідставна, оскільки ні Цивільним кодексом України, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено такого способу захисту прав споживача, як визнання Жодних доказів, які б підтверджували, що АТ КБ «ПриватБанк»» вчиняються якісь дії, що порушують права позивача після ухвалення рішення позивачем до суду не надано. Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази наявності порушеного права відповідачем, який підлягає захисту, вимоги щодо зобов`язання банку не нараховувати позивачу відсотки за договором від 31.10.2011 року є безпідставними. Крім того, позивач не надав суду жодних доказів спричинення їй моральної шкоди. Відтак вважають, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом установлено, що 31.10.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (на цей час - « [PERSON] ») було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій вказано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. За умовами договору позивач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3700грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивачу були надані наступні кредитні картки: № [NUMBER] термін дії до 05.2020 року, № [NUMBER] термін дії до 03.2020 року, № [NUMBER] термін дії до 09.2015 року. 23.11.2016 року у позивача були викрадені банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , № [NUMBER] . Викладені обставини підтверджуються копією заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 року у справі №592/1217/18 (а.с.55-58). З рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] (на цей час « [PERSON] ») про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що судом була стягнута повністю заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором б/н від 31.10.2011 року в сумі 18289грн.53коп., з яких заборгованість за кредитом - 1993грн.93коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 389грн.06коп., штраф - 619грн.15коп. та відповідно до п.1.1.1.129 Умов та Правил надання банківських послуг Сервіс «Миттєва розстрочка» - 15287грн.39коп. Після набрання рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 01.03.2019 року законної сили позивач повністю сплатила АТ КБ «ПриватБанк» стягнуту суму заборгованості в розмірі 18289грн.53коп. та судовий збір в сумі 998грн.67коп., що підтверджується квитанціями від 19.04.2019 року (а.с.13). З виписки з банківських карток [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.54) вбачається, що на час ухвалення рішення суду по картці № [NUMBER] рахувалася заборгованість за сервісом « Миттєва розстрочка», по картці № [NUMBER] , яка була заблокована 23.11.2016 року, була заборгованість в сумі 1993грн.93коп., ці суми боргу були стягнуті за рішенням суду та оплачені [PERSON] Картка № [NUMBER] була заблокована 08.07.2016 року. По цій картці АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно нараховував суму пені. В рішенні суд встановив, що нарахування банком пені і штрафу є подвійною цивільно-правовою відповідальністю і відмовив в стягненні пені в сумі 10481грн. У анкеті-заяві, підписаній позивачем, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання за договором. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З виписки руху коштів по банківським карткам [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.54) вбачається, що суд стягнув всю суму заборгованості позивача перед АТ КБ «ПриватБанк» на час ухвалення рішення у справі. Після ухвалення рішення у справі позивач не користувалася кредитними коштами, повністю сплативши заборгованість перед банком за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, [PERSON] повністю сплативши заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк» за рішенням суду виконала свої зобов`язання за договором б/н від 30.10.2011 року. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним визнати договір б/н, укладений 31.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського,1, код ЄДРПОУ 14360570) та [PERSON] ( [ADDRESS] , рнокпп - [NUMBER] ) про надання кредиту припиненим у зв`язку з повним виконанням [PERSON] його зобов`язань. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оскільки суд визнав договір припиненим, не є способом захисту прав позивача визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню неустойки по договору від 30.10.2011 року. Відповідно до ст.611 ЦК України правові наслідки у вигляді відшкодування моральної шкоди настають лише у тому випадку, якщо встановлені договором або законом. Договірні відносини між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] на підставі договору від 30.10.2011 року не передбачають стягнення моральної шкоди. У зобов`язаннях за кредитним договором законодавством не передбачено стягнення відшкодування моральної шкоди. З викладених підстав, вимоги позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на вимогах законодавства і не підлягають задоволенню. Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір в розмірі 840грн.80коп.

Outcome: partial