Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про встановлення факту належності домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, до Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року помер її Батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть [NUMBER] виданим 31 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. 17.06.1997 року у зв'язку з одруженням позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. 21.12.2004 року шлюб з [PERSON] був розірваний і 19 лютого2005 року, у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], позивачкою змінено прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу,виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді житлового будинку за [ADDRESS] Дніпропетровської області,в якому спадкодавець постійно мешкав та був зареєстрований . За життя батько позивачки [PERSON] заповіту не складав. 14 вересня 2012 року, позивачка, як спадкоємиця майна, що залишилося після смерті [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини за законом до Петропавлівської державної нотаріальної контори, що свідчить про прийняття нею спадщини у встановлений ч.1 ст.12 70 ЦК України строк. [PERSON] у встановленому порядку відмовилася від належної їй частки спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], на користь позивача, що підтверджується її заявою завіреною нотаріусом нотаріального округу м. Санкт-Петербургу Російської Федерації. Мати спадкодавця [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а значить спадщину, в установлений законом шестимісячний строк, не прийняла. Після спливу шести місяців після смерті батька, позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, але в. о державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 15 лютого 2013 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на житловий будинок. Житловий будинок [ADDRESS] смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області був куплений спадкодавцем у [PERSON] 3 червня 1998 року згідно договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори 03.06.1988 року та зареєстрованого в реєстрі за №928 . За правилами ЦК України 1963 року Спадкодавець [PERSON] набув права власності на житловий будинок за [ADDRESS] смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області з моменту посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку у Петропавлівській Державній нотаріальній конторі 03.06.1988 року. У КП « Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вказаний за [PERSON], що посвідчується довідкою БТІ. Постільки, нотаріально отримати право на спадщину Позивачка не може, вона змушена звернутися з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права. На підставі ст.ст. 1216,1218,1269,1270,1274 ЦК України, ст.ст. 128,227 ЦК УРСР, п.23 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року, ст.31 ЦПК України позивачка прохає суд задовольнити її позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, прохає його задовольнити, встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] року, житловий будинок за [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області, та визнати за [PERSON] право власності, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. на житловий будинок [ADDRESS] Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Відповідач - Петропавлівська селищна рада в судове засідання не з'явилися, надали заяву про слухання справи в їх відсутність, позов визнали в повному обсязі. Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що Позивачка звернулась з даним позовом до Петропавлівської селищної ради. Як зазначено у п.3.3 абзац 14 інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», в якому роз'яснено порядок розгляду вимог спадкодавців про визнання права власності на нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [INFO] року помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] виданим 31 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Родинні відносини між Позивачем та Спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження від 16 грудня 1978 року з серії [NUMBER], де в графі батько зазначено [PERSON] 17.06.1997 року у зв'язку з одруженням позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. 21.12.2004 року шлюб з [PERSON] був розірваний і 19 лютого 2005 року у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], позивачка змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області згідно актового запису за №9 , свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.12.2004 року серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , у вигляді житлового будинку за [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області, в якому спадкодавець постійно мешкав та був зареєстрований. Вартість вказаного житлового будинку, на день розгляду справи в суді, становить 40000 грн., що підтверджується довідкою експерта від 27.04.2015 року за вихідним № 24. За життя [PERSON] заповіту не склав. Відповідно до ст. 1223 ЦКУ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом. А також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті. Той з подружжя який його пережив, та батьки. Відповідно до зазначеної статті спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та [PERSON]. як доньки померлого, доказом чого є свідоцтво про народження, а також мати померлого [PERSON] 14 вересня 2012 року, позивач, як спадкоємиця майна, що залишилося після смерті [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини за законом до Петропавлівської державної нотаріальної контори, що свідчить про прийняття нею спадщини у встановлений ч.1 ст.12 70 ЦК України строк. [PERSON] у встановленому порядку відмовилася від належної їй частки спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], на користь позивачки , що підтверджується її заявою завіреною нотаріусом нотаріального округу м. Санкт-Петербургу Російської Федерації. Мати спадкодавця [PERSON] у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], а значить спадщину в установлений законом шестимісячний строк не прийняла. З заявою до суду щодо поновлення строку на прийняття спадщини не зверталась у вказаному будинку не проживала, що підтверджується довідкою відповідача від 09.06.2015 року № 2580 в якій вказано, що померлий [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS] з 10.11.1995 року по 03.08.2012 року і проживав сам. Згідно копії домової книги, у вказаному будинку [PERSON] зареєстрована не була. Позивач звернулась до Петропавлівської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, після спливу шести місяців після смерті батька, але в. о. державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 15 лютого 2013 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на житловий будинок. Як зазначено у постанові державного нотаріуса, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, зазначене питання вирішується у судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються доданою до позовної заяви копією постанови державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Юрївського району Дніпропетровської області. Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, Позивачка на законних підставах звернулась до суду, як спадкоємець першої черги, за захистом порушеного право і це порушене право підлягає судовому захисту. Задовольняючі позов в частині встановлення факту належності на праві приватної власності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] в смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, суд враховує що вказаний будинок був куплений батьком Позивачки у [PERSON] 03 червня 1998 року, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом ІІетропавлівської державної нотаріальної контори від 03.06.1988 року та зареєстрованого в реєстрі за № 928. На час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку за [ADDRESS] с.м.т. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської в червні 1988 року діяли норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Відповідно до статті 128 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором, а так як частина 1 стаття 227 ЦК УРСР, в редакції 1963 року передбачала, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин і недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, то з момент переходу права власності на житловий будинок був пов'язаний з нотаріальним посвідченням цього договору. Частина 2 статті 227 ЦК УРСР, в редакції 1963 року не пов'язує момент виникнення права власності на будинок з реєстрацію договору купівлі-продажу житлового будинку у виконавчому комітеті чи бюро технічної інвентаризації оскільки вона не впливає на дійсність договору. Як зазначено у п.3.1 (абзац 25,26) інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» державну реєстрацію будівель споруд та права власності на нерухоме майно передбачали підзаконні нормативні акти ( Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР) проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК в редакції 2003 року та Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, за правилами ЦК України 1963 року [PERSON] набув права власності на житловий будинок за [ADDRESS] с.м.т. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області з моменту посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку у Петропавлівській Державній нотаріальній конторі 03.06 1988 року. Оскільки, у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вказаний житловий будинок не був зареєстрований за [PERSON], а залишився зареєстрованим за [PERSON], що підтверджується довідкою БТІ. Враховуючі вказані обставини суд вважає, що вимога Позивачки про встановлення факту належності домоволодіння [ADDRESS] с.м.т. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області під літерою А, жилою площею 24,4 кв.м., загальною площею 48,5 кв.м з господарчими будівлями: саманний сарай Б, сарай дерев'яний В, уборну Г, погріб Д, колодязь К, огорожу 1-2-3, [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті згідно ст. 1218 ЦК України. Виходячи з зазначеного Позивачка, як спадкоємець майна, що залишилося після смерті її батька [PERSON], і яка прийняла спадщину в установлений законом строк, має право на житловий будинок за [ADDRESS] с.м.т. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Стаття 256 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Щодо судового збору суд враховує, що при зверненні до суду Позивачка сплатила 521,80 гривень. В судовому засіданні представник Позивачки прохає суд не стягувати вказані витрати з відповідача а віднести їх на рахунок позивачки. На підставі викладеного, ст.1216, 1218, 1261, ст.1269 , ч.І ст. 1270, ч.2 ст. 1274 ЦК України, ст.128, 227 ЦК УРСР редакції 1963 року, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р., ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд -

Outcome: approved