Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

В червні 2012 року [PERSON], звернувшись до суду з позовом про визнання права власності та виділ в натурі частки із спільного майна, просила визнати за нею право власності на 25/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; поділити вказаний житловий будинок з надвірними спорудами між співвласниками і виділити їй у власність реальну частку в натурі відповідно до висновку експертизи. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником 3/16 частин будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS], власником інших 13/16 частин є відповідач по справі - [PERSON], який проживає в цьому будинку та перешкоджає їй в доступі до нього. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 квітня 2013 року позов [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 25/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Виділено [PERSON] 25/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], за варіантом №1 згідно висновку судової експертизи № 37-12С від 20.12.2012 року КП «ЧМБТІ», а саме: кімнату 1-2 площею 7,4 кв.м вартістю 8090 грн., кімнату 1-9 площею 8,4 кв.м вартістю 9183 грн., тамбур «а» площею 4,8 кв.м вартістю 3607 грн., а всього вартістю 20880 грн. Залишено у власності [PERSON] 75/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], за варіантом № 1 згідно висновку судової експертизи № 37-12С від 20.12.2012 року КП «ЧМБТІ», а саме: коридор 1-4 площею 7,8 кв.м вартістю 8528 грн., кухню 1-5 площею 8,1 кв.м вартістю 8855 грн., коридор 1-6 площею 4,8 кв.м вартістю 5248 грн., кімнату 1-7 площею 8,4 кв.м вартістю 9183 грн., кімнату 1-8 площею 18,4 кв.м вартістю 20116 грн., ванну 1-10 площею 3,9 кв.м вартістю 4264 грн., туалет 1-11 площею 1 кв.м вартістю 1093 грн., кладову 1-12 площею 0,4 кв.м вартістю 437 грн., тамбур «а-1» площею 2,2 кв.м вартістю 1875 грн., вбиральню «В» вартістю 1450 грн., а всього вартістю 61049 грн. Зобов'язано [PERSON] відкрити дверний пройом з приміщення II до приміщення 1-2, демонтувати перегородку між приміщеннями 1-2 та 1-9. Зобов'язано [PERSON] закрити дверний пройом з приміщення 1-6 до приміщення 1-2, закрити дверний пройом з приміщення 1-8 до приміщення 1-9. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 5518грн.50коп. грошової компенсації. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 3745грн.48коп. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що, визнавши за позивачкою право власності на 25/100 частин вказаного житлового будинку та позбавивши його 1/16 частини будинку, суд порушив вимоги ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, проігнорував вимоги ДБН-В.2.2.-12-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення». Також апелянт наголошує на тому, що виділяючи позивачці частку із спільного майна, суд виходив з варіанту, наданого висновком судової будівельно-технічної експертизи, в частках близьких до ідеальних поділу житлового будинку, але з відхиленням від будівельних норм. У судовому засіданні відповідач та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. Позивач та її представник апеляційну скаргу не визнали, просили в її задоволенні відмовити, залишити без змін рішення суду 1 інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до даної норми та ч.2 ст.183, ч.2 ст.364 ЦК України, у разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції вважав, що необхідно згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 грудня 2012 року визнати за позивачкою право власності на 25/100 частини спірного житлового будинку з надвірними будівлями та провести розподіл його відповідно до 1 варіанту висновку експертизи. За [PERSON] суд не визнав право власності на 75/100 частин будинку та не виділяв йому 75/100 частин будинку, а тільки залишив їх у його власності, оскільки він таких позовних вимог не заявляв. Проте, з таким висновком суду 1 інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є власницею 3/16 частин домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11 лютого 2009 року № 1-556. [PERSON] є власником 13/16 частин даного домоволодіння з них: 1/16 частини на підставі договору дарування від 06 березня 2009 року № 1-918, 3/16 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24 січня 2009 року № 1-250 та 9/16 частин на підставі договору дарування від 07 березня 2009 року № 770 (а.с. 21). З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 37-12С від 20 грудня 2012 року КП «ЧМБТІ» вбачається, що поділ домоволодіння [ADDRESS] пропорційно до часток неможливий. На розгляд суду запропоновано варіант № 1 поділу будинку з відхиленням від будівельних норм та з відхиленням від частки. При даному розподілі експертом запропоновано співвласнику 3/16 частин ([PERSON]) виділити приміщення, що складають 25/100 частин домоволодіння та більше від ідеальної частки на 5518 грн. Співвласнику 13/16 частин ([PERSON]) запропоновано виділити приміщення, що складають 75/100 частин в домоволодінні і на 5518 грн. менше від ідеальної частки. Крім того, вказаним висновком експертизи передбачена необхідність проведення певних переобладнань (а.с. 36-60). З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №33-13С від 31 січня 2014 року вбачається, що, враховуючи обґємне-планувальне рішення житлового будинку та розміри часток співвласників, інші варіанти поділу будинку [ADDRESS] відсутні. Варіант поділу даного житлового будинку відповідно до ідеальних часток співвласників, або близьких до ідеальних часток співвласників без відхилення від будівельних норм неможливий. Технічний стан спірного будинку оцінено судовим експертом як незадовільний (а.с.185-193). Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу комітету місцевої ради. На запит апеляційного суду Чернігівської області від 28.02.2014 року щодо надання дозволу виконкомом Новозаводської районної у м. Чернігові ради на переобладнання з урахуванням вищезазначених висновків експертизи, надано рішення виконавчого комітету №46 від 11.03.2014 року, з якого вбачається, що виконкомом визнано „...таким, що суперечить вимогам п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» варіант переобладнання будинку [ADDRESS], запропонований висновком №37-12С судово будівельно-технічної експертизи від 20 грудня 2012 року та висновком експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31 січня 2014 року №33-13С..." (а.с.203). На повторний запит апеляційного суду, Новозаводською районною в м. Чернігові радою надано роз'яснення стосовно вказаного вище рішення виконавчого комітету районної ради, з якого вбачається, що для здійснення поділу житлового будинку необхідно розділити будинок на ізольовані квартири, але зазначеними вище висновками експертизи запропоновано варіант перепланування будинку з відхиленням від будівельних норм, тому було прийнято рішення виконкому, згідно якого запропонований варіант розподілу суперечить вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (а.с.205). Отже, виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що у даному випадку неможливо провести реальний поділ спірного домоволодіння, оскільки запропоновано тільки один варіант реального розподілу, який не може бути здійснений, оскільки має суттєві відхилення від будівельних норм, запропоновані переобладнання та перепланування домоволодіння суперечать вимогам положень ДБН В.2.2-15-2005, будинок перебуває в незадовільному стані, і виконком місцевої ради згоди на відповідне перепланування не надає. Крім того, враховуючи частки сторін в спірному домолодінні (3/16 - у позивача та 13/16 - у відповідача), при такому поділі суттєво зменшується ідеальна доля [PERSON] в домоволодінні (на 1/16 частину). За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, має пільги по сплаті судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави належить стягнути 57 грн.35 коп. судового збору, який мав бути сплачений при поданні апеляційної скарги.

Outcome: approved