Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до ТОВ «ОСТ-Трейд», [PERSON] про стягнення заборгованої за Рамковою угодою № FW106.579 від 30.11.2012 р. Позовні вимог обґрунтовані тим, що між позивачем та ТОВ «ОСТ-Трейд» було укладено Рамкову угоду № FW106.579 від 30.11.2012 р., відповідно до якої Банк здійснював кредитування відповідача на підставі укладених в подальшому кредитних договорів. 28.10.2013р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «ОСТ-Трейд» укладено кредитний договір № 115.44116/FW106.579. відповідно до якого Товариству надано кредит в розмірі 305000 гривень зі сплатою 25% річних на строк 6 місяців. Відповідач належним чином не виконав умов Кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 305000 гривні, за відсотками в розмірі 24428,59 гривень, проценти за неправомірне користування кредитом в розмірі 19959,68 гривень, пеня 160851,79 гривень. Відповідно до п. 8.2.1 Рамкової угоди передбачено право кредитора вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобов»язань тривалістю ніж 3 банківські дні. Позивач посилається на те, що 26.03.2014 р. Банк надіслав на адресу Позичальника вимогу про повне дострокове погашення кредиту, яка згідно з п.8.4 Рамкової угоди повинна була бути виконана до 31.03.2014 р. Крім того, позивач посилається на те, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки від 30.11.2012 р. № FIL.23817-ДП1 Поручитель взяв на себе зобов»язання в повному обсязі відповідати за зобов»язаннями Позичальника як солідарний боржник. На адресу поручителя була надіслана вимога про виконання зобов»язань позичальника 26.03.2014 р., однак вона не була виконана. Враховуючи викладене, відповідно до заявлених вимог позивач просить стягнути з ТОВ «ОСТ-Трейд» та [PERSON], солідарно суму боргу в розмірі 510240,06 гривень. 30.01.2018 р. позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в розмірі 788226,10 гривні, з яких борг по капіталу в розмірі 305000 гривень, борг по процентам - 24428,59 гривень, борг по процентам за неправомірне користування кредитом - 19959,68 гривень, пеня в сумі 438837,83 гривень. 30.05.2016 р. судом провадження у справі в частині вимог до ТОВ «ОСТ-Трейд» було закрито. Представник позивача в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи на те, що Банк не звернувся до Поручителя з вимогою протягом шести місяців з моменту порушення Позичальником зобов»язань, а отже порука є припиненою. Крім того, представник відповідача подала заяву про застосування строку позовної давності до вимог щодо нарахування пені, та звернула увагу суду щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства в частині порядку нарахування штрафної санкції у вигляді пені. Оскільки Позичальником є юридична особа, а Поручитель несе солідарну відповідальність за всіма зобов»язаннями, то пеня підлягає нарахування за строк 6 місяців і її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, однак, відповідно до наданого розрахунку позивачем зазначені вимоги не були дотримані. Крім того, представник відповідача зазначила, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості та просила застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України у разі задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов»язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що предбачені кредитним договором, а Позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. 30.11.2012 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «ОСТ-Трейд» було укладено Рамкову угоду № FW106.579 від 30.11.2012 р., відповідно до якої Банк здійснював кредитування відповідача на підставі укладених в подальшому кредитних договорів в межах суми ліміту в розмірі 1600000 гривень строком 120 місяців. 28.10.2013 р. між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «ОСТ-Трейд» укладено Договір про надання траншу № 115.44116/FW106.579. відповідно до якого Товариству надано кредит в розмірі 305000 гривень зі сплатою 25% річних на строк користування 6 місяців. Цільове призначення кредиту: рефінансування кредитної лінії, отриманої на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 106.4326/FW106.579 від 30.11.2012 Укладені між Банком та ТОВ «ОСТ-Трейд» договори про надання траншу , овердрафту, кредитної лінії є невід»ємною частиною Рамкової угоди та не мають самостійного значення. Відповідно до умов п.2.1 та п. 9.2.2 Договору про надання траншу Позичальник зобов»язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені цим договором платежі, у порядку, визначеному Кредитним договором. Як вбачається з умов Кредитного договору сторони погодили Графік внесення платежів. Відповідно до погодженого графіку Позичальник зобов»язався вносити платежі в розмірі 54913,12 гривень в період з 04.12.2013 р. по 04.04.2014 р., а останній платіж в розмірі 54913,17 гривень 05.05.2014 р. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з п.8.2.1 Рамкової угоди Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобов»язань тривалістю більш ніж 3 банківські дні. Пунктами 8.6, 8.7 Рамкової угоди передбачено, що у разі прострочення погашення грошових зобов»язань за Договором тривалістю більш ніж 30 днів Позичальник зобов»язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред»явив Вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника прийняти рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення. Як встановлено судом, Позичальник за Кредитним договором належним чином не виконав свої зобов»язання і вніс в рахунок погашення кредитної заборгованості лише два платежі: 04.12.2013 р. в розмірі 50,18 гривень в рахунок погашення відсотків; 16.05.2014 р. в розмірі 252,53 гривні в рахунок погашення відсотків за неправомірне користування кредитом. Також судом встановлено, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено Договір поруки від 30.11.2012 р. № FIL.23817-ДП1. Відповідно до п.2.1 Договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання усіх зобов»язань Позичальника у їх повному обсязі як солідарний із Позичальником боржник. Відповідно до п.4.1 Договору поруки, порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належного виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих Кредитних договорів чи погашення зобов»язань Позичальника до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, а також непред»явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред»явити вимоги Поручителю про погашення заборгованості Позичальника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника. У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі, що спростовує посилання представника позивача на наявність у Банку права пред»явити вимоги до Поручителя протягом 3 років. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Outcome: partial