Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій прохає суд встановити факт родинних відносин між заявником та [PERSON], [INFO], яка є його рідною матір'ю. Свою заяву обґрунтував, що йому необхідно встановити факт родинних відносин між ним та померлою матір'ю, тим що не може отримати спадщину після померлої матері через розбіжність в написанні прізвищ його та матері. Так, в документах складених російською мовою, їх прізвище було зазначене однаково «[PERSON]» та «[PERSON]», а при перекладі на українську мову вийшли розбіжності у написанні: прізвище матері зазначене як «[PERSON]», прізвище заявника зазначене як «[PERSON]». У судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на задоволенні вимог наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився,також надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника управління, справу просить вирішити на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, та інші матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO] є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.4-6). Згідно довідки від 15.12.2015 заявник є внутрішньопереміщеною особою (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії матір'ю заявника (мовою оригіналу) «[PERSON]» є «[PERSON]» (а.с.8). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 вересня 2016 року [PERSON] померла [INFO] року у м. Луганську (а.с.7). Відповідно до довідки № 641/02-04.10 від 22.11.2016 вбачається, що внести зміни до свідоцтва про смерть [PERSON], неможливо, оскільки прізвище зазначено на підставі рішення суду та паспорта. Свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], не потребує змін, оскільки прізвище російською мовою «[PERSON]» відповідає написанню згідно з українським правописом «[PERSON]», так як і в паспорті заявника [PERSON] (а.с.11). Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого шляху їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин заявник [PERSON] обґрунтовано звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою матір"ю, оскільки в документах складених російською мовою, їх прізвище було зазначене однаково «[PERSON]» та «[PERSON]», а при перекладі на українську мову вийшли розбіжності у написанні: прізвище матері зазначене як «[PERSON]», прізвище заявника зазначене як «[PERSON]». За вказаних обставин суд вважає, що [PERSON] не може реалізувати свої права у інший спосіб, аніж встановлення факту родинних відносин з матір'ю [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Таке визнання заяви не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved