Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору № KGPLSE00002526 від 18.11.2005 року останній отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. до 17.11.2008 року, а відповідач зобов»ячався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, станом на 18.07.2016 року має заборгованість в сумі 370 071,32 грн. із них: заборгованість за кредитом 11 122,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 98 919,40 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 5 175,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 254 854,09 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 14 034,06 грн., яка була стягнута рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2010 року, а тому різниця до стягнення становить 310 138,45 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець може на свій розсуд вимагати будь-яку частину заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 90 000,00 грн., яка складається із: заборгованості по відсоткам за користування кредитом 71 672,68 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором 18 372,32 грн. Всього сума до стягнення становить 90 000,00 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KGPLSE00002526 від 18.11.2005 року останній отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн. до 17.11.2008 року, а відповідач зобов»ячався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в судовому засіданні наданим розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 18.07.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 370 071,32 грн. із них: заборгованість за кредитом 11 122,83 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 98 919,40 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом 5 175,00 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 254 854,09 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 14 034,06 грн., яка була стягнута рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.04.2010 року, а тому різниця до стягнення становить 310 138,45 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець може на свій розсуд вимагати будь-яку частину заборгованості, а тому заборгованість до стягнення становить 90 000,00 грн., яка складається із: заборгованості по відсоткам за користування кредитом 71 672,68 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання за договором 18 372,32 грн. Всього сума до стягнення становить 90 000,00 грн. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочила виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу та стягнення відсотків і штрафних санкцій. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідачки підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved