Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати укладений з Адвокатським об»єднанням «Юридичне бюро »Крижанівський та партнери» Договір про надання юридичної допомоги №237д/2 від 25.04.2013 року, стягнути з відповідача сплачені ним на виконання умов договору 731, 67 гр. та 1000,00гр. в відшкодування моральної шкоди. Крім того, просить рішенням суду анулювати довіреність, видану ним на працівників відповідача на право представляти його інтереси в суді. Посилається в позові на те, що 25.04.2013 року між ним та Адвокатським об»єднанням «Юридичне бюро »Крижанівський та партнери» був укладений Договір № 237д/2 про надання юридичної допомоги, відповідно до умов якого відповідач зобов»язався на підставі нотаріально посвідченої довіреності представляти його інтереси в справі за позовом до ПАТ»Банк»Таврика» про повернення банківського вкладу. На виконання умов договору квитанціями ним на рахунок відповідача було сплачено 731, 67гр., що складає 3% суми позову, 2% за послуги, що мали йому надаватися за умовами договору та 1% суми судового збору. До цього часу позов від його імені відповідачем не був складений та не зданий до суду, умови договору відповідачем не виконані, як і не повернуті сплачені ним кошти за умовами договору. Виходячи з того, що відповідач не приступив до виконання умов укладеного з ним договору, просить розірвати його та стягнути з відповідача сплачену ним суму за умовами договору. Крім того, просить стягнути з відповідача 1000, 00гр. в відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він зазнав моральних страждань з вини відповідача, та душевного болю, втратив можливість отримати судовий захист у спорі з банком. Просить також рішенням суду анулювати видану ним на працівників відповідача довіреність на представництво його інтересів у суді. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з"являвся, про час розгляду справи сповіщався належним чином у порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, однак судові повістки поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Загальне нормативне регулювання правовідносин щодо надання послуг на підставі цивільно-правового договору закріплене у гл. 63 ЦК України України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених договором До загальних норм права, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню також норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Судом встановлено, що 25.04.2013 року між позивачем та Адвокатським об»єднанням «Юридичне бюро »Крижанівський та партнери» був укладений Договір № 237д/2 про надання юридичної допомоги. Відповідно до п.1.1 Договору його предметом є надання позивачу юридичної допомоги щодо представництва його інтересів з питань повернення банківського вкладу, укладеного ним з ПАТ »Банк»Таврика». На виконання умов договору позивачем квитанціями на рахунок відповідача було сплачено731, 67 гр. Крім того, за умовами договору позивач видав довіреність працівникам відповідача представляти його інтереси та вести від його імені справи в судових інстанціях. / а.с. 8 - 12 / Позивач суду пояснив, що відповідач не приступив до виконання умов договору, позов не склав і до суду з позовом про повернення банківського вкладу не звернувся. До цього часу позов від його імені відповідачем не був складений та не зданий до суду, умови договору відповідачем не виконані, як і не повернуті сплачені ним кошти за умовами договору. Так, ч.1 ст.30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. З укладеного між сторонами договору вбачається, що він даним вимогам у цій частині не відповідає і дане питання сторонами при укладенні договору узгоджене не було. Статтею 21 даного Закону визначені професійні обов»язки адвоката, а саме: під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов»язаний виконувати свої обов'язки, передбачені законодавством та договором про надання правової допомоги. Зі змісту укладеного між сторонами договору №237д/2 від 25.04.2013 року вбачається, що відповідач брав на себе зобов'язання захисту та представництва інтересів позивачка з питання повернення банківського вкладу шляхом звернення до Національного банку України та інших юридичних та фізичних осіб з метою повернення коштів з рахунку відповідно до укладеного ним договору банківського вкладу в ПАТ »Банк»Таврика», підготування позову до суду, забезпечення захисту та інтересів клієнта в суді. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що на виконання п.3.2 Договору ним було сплачено на рахунок відповідача 731, 67 гр. З метою представництва його інтересів у суді відповідно до статті 2 Договору позивачем 24.04.2013 року була нотаріально оформлена довіреність на ім»я керівника відповідача [PERSON] та його працівників [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивач у судовому засіданні пояснив, що такою була умова при укладенні Договору. Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. З укладеного між сторонами договору вбачається, що порядок його розірвання сторонами визначений не був. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а в силу ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч.ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 29 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач, не приступивши до виконання умов укладеного з позивачем договору, не представивши його інтереси в суді та не підготувавши необхідний пакет документів для цього при виконанні позивачем усіх зобов»язань за договором, які були передумовою для початку виконання своїх зобов»язань відповідачем, а тому вважає вимоги позивача в частині його розірвання та стягнення сплачених ним коштів обґрунтованими. Суд не знаходить підстав для задоволення решти вимог позивача, виходячи з наступного. Звертаючись до суду, позивач обґрунтовує завдану йому моральну шкоду та необхідність її відшкодування нормами Закону України» Про захист прав споживачів» та ст.ст.23, 1167 ЦК України. Так, частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначені також ст.ст.23, 1167 ЦК України. Положення ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди передбачає таке відшкодування тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров»я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Стаття 1167 ЦК України регулює відшкодування моральної шкоди в позадоговірних відносинах сторін. Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з»ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, а умовами укладеного між сторонами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено і ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв»язку з невиконанням договірних зобов»язань. Виходячи з того, що позивачем не надано доказів заподіяння шкоди його життю і здоров»ю, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо. Згідно з ч.1 смт.248 ЦК представництво за довіреністю припиняється у разі, в т.ч., скасування довіреності особою, яка її видала. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність. За правилами ст.249 цього кодексу особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Виходячи з цих обставин, підстав, за яких позивач просить анулювати видану ним довіреність, суд вважає, що підстави для її анулювання в судовому порядку відсутні. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з цього, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243, 60гр. судового збору.

Outcome: partial