Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій позивач [PERSON] просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,7114 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, належна за життя [PERSON] , померлому [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є онуком, спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . До складу спадщини входить земельна ділянка, розташована на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, кадастровий номер 1422781100:02:000:1382, належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серійний номер ІІ-ДН № 176513. При юридичному оформленні спадкових прав у позивача виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Оригінал Державного акту на право приватної власності на землю втраченого, отримання дублікату є неможливим. За таких обставин [PERSON] , з посиланням на положення ст. ст. 328, 392, 1218, 1265 ЦК України, заявлено вимоги захисту майнових прав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, суду адресовано заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримано. Відповідачем Гришинською сільською радою Донецької області, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є онуком по материнській лінії [PERSON] , родинні відносини документально підтверджено: - згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); - згідно свідоцтва про укладення шлюбу серійний номер [NUMBER] дошлюбне прізвище матері позивача - « [PERSON] » (а.с. 8); - згідно свідоцтва про народження серійний номер [NUMBER] - батьком матері позивача [PERSON] - є [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер (підтверджено свідоцтвом про смерть серійний номер [NUMBER] - а.с. 10), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON] входить право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 4,71 гектарів, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серійний номер ІІ-ДН № 176513, виданого 24.01.2003 року (а.с. 11). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористався наданим ст. 1234 ЦК України правом на залишення заповіту, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] є його онук [PERSON] , позивач по справі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подала заяву до Другої Красноармійської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55633864 після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 21/2018 від 28.01.2019 року за заявою онука [PERSON] ; заяву про відмову від спадщини ніхто не подавав (а.с. 27, 28). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2019 року державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, оскільки спадкоємцем не надано правоустановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 19). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. З матеріалів справи вбачається, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 4,7114 гектарів, розташована на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, кадастровий номер 1422781100:02:000:1382. Так, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 176513, виданого 24.01.2003 року Гришинською сільською радою на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації № 438 від 23.10.2002 року - [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,71 гектарів в межах згідно з планом: від А до Б - землі запасу, від Б до В - землі [PERSON] , від В до Г - землі запасу, від Г до А землі [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1404525932019 від 06.03.2019 року - земельній ділянці згідно Державного акту серій ІІ-ДН 176513 від 24.01.2003 року, належній [PERSON] присвоєно кадастровий номер 1422781100:02:000:1382 (а.с. 12 - 13). Оригінал вказаного Державного акту про право приватної власності на землю - втрачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі. Другим примірником документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал є дублікат. Оформити дублікат втраченого правовстановлюючого документу (у разі втрати або зіпсування) може лише суб`єкт, що видавав такий документ. При цьому, втрата чинності нормативно-правовим актом, на підставі якого відповідний суб`єкт видавав документ, не є підставою для відмови у видачі дубліката документа. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який видав такий документ, це ліквідація (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта. З 1 січня 2013 року відповідно до змін у законодавстві державні акти на землю не видаються. Документом, що посвідчуватиме право власності на земельну ділянку, буде свідоцтво про право власності на нерухоме майно (ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень»). Вказане свідчить про неможливість отримання дублікату Державного акту на земельну ділянку. Суд наголошує, що втрата документа не тягне за собою втрату права власності. Право власності на нерухоме майно, а саме на спірну земельну ділянку, яке належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Разом з тим, отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку дійсно неможливо з об"єктивних причин. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 4,7114 гектарів, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гришинської сільської ради Покровського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті діда [PERSON] , померлого [INFO] Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1296 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved