Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та просить стягнути з відповідача в її користь одноразову грошову допомогу за безперервний стаж роботи у зв`язку із виходом на пенсію у розмірі 36184,00 грн. Посилається на те, що вона з 1967 року працювала в дорожній галузі, зокрема, перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі. Наказом № 10-к від 17.07.2018 року її було звільнено з посади дорожнього робітника 4-го розрядку Гусятинського дорожньо-ремонтного пункту Філії «Чортківський райавтодор» за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. На дань звільнення був чинний колективний договір, яким передбачено надання одноразової допомоги при виході на пенсію, за безперервний стаж роботи (в залежності від стажу роботи в дорожній галузі, на кожний відпрацьований рік у розмірі не менше 10% тарифної ставки, посадового окладу та додатково по 10% посадового окладу (тарифної ставки) за кожен рік відпрацьований безперервно в системі облавтодору понад 15 років для жінок, 20 років для чоловіків), проте в добровільному порядку зазначена сума їй не виплачена. Безперервний стаж її роботи в дорожній галузі складає 50 років 3 місяці 2 дні. 03.09.2018 року та 14.02.2019 року позивач зверталася до відповідача з письмовими вимогами про виплату зазначеної вище одноразової допомоги в розмірі 36184,00 грн., проте їй відмовлено з посиланням на відсутність коштів для цих виплат. Посилається на те, що пропрацювавши у відповідача понад півстоліття мала законні очікувані на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із виходом на пенсію. Вважає, що відповідачем порушено її трудові права, які підлягають захисту шляхом стягнення одноразової грошової допомоги у зв`язку із виходом на пенсію розмірі 36184,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що вона заробила кошти, які просить стягнути, оскільки пропрацювала безперервно на протязі 50 років. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 04.12.1974 року була прийнята робітницею та перебувала в трудових відносинах із відповідачем до 17.07.2018 року, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, трудовою книжкою(а.с.34), довідкою Філії «Чортківський райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор»(а.с.35), наказом начальника Філії «Чортківський райавтодор» № 10-к від 17.07.2018 року, яким [PERSON] , дорожню робочу звільнено з роботи 17 липня 2018 року по ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію(а.с.4). Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Статтею 9-1 КЗпП України визначено, що підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників. Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року N 3356-XII встановлено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод. Відповідно до ч. 3 ст. 13 КЗпП України, колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. У пункті 8.1.3 Розділу 8 Пільги, компенсації Колективного договору, укладеного між Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та трудовими колективами працівників філій Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» на 2017-2018 року, укладеного 09.06.2017 року передбачено, що працюючим безперервно в системі облавтодору, жінка понад 15 і чоловікам понад 20 років та досягненні пенсійного віку, при виході на пенсію за віком, у зв`язку з інвалідністю, а також при скороченні працівників передпенсійного віку за 1,5 роки і менше до виходу на пенсію, при наявності фінансових можливостей надавати одноразову допомогу на оздоровлення за кожний відпрацьований рік у розмірі не менше 10 % тарифної ставки, посадового окладу та додатково по 10 % посадового окладу (тарифної ставки) за кожний рік, відпрацьований понад встановлений термін (а.с.27-31). 03.09.2018 року та 14.02.2019 року позивач [PERSON] зверталась до Філії «Чортківський райавтодор» із заявами про виплату їй одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію згідно колективного договору (а.с.5,6) 03.08.2018 року за № 108 адміністрація та профспілковий комітет філії «Чортківський райавтодор» звертались листом до ДП «Тернопільський облавтодор» про виділення коштів для виплати одноразової матеріальної допомоги в зв`язку з виходом на пенсію, згідно колективного договору (п.8.1.3) [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 28.09.2019 року Державне агентство Автомобільних доріг України (Укравтодор) направило [PERSON] відповідь на її звернення до Урядового контактового центру від 11.09.2018 року № КР-8512010/Д1 з приводу невиплати одноразової матеріальної допомоги при виході на пенсію за безперервний стаж роботи працівнику філії «Чортківський райавтодор». Відповідно до статті 96 ЦК України та статутних документів ДП «Тернопільський облавтодор» самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. А також проінформовано, що керівнику ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», директорам підприємств та організацій дорожнього господарства надано доручення першочергово спрямовувати кошти на погашення заборгованості з виплати заробітної плати в міру їх фактичного надходження від замовників на оплату виконаних робіт (а.с.8). 25.10.2018 року за № 3632/01-05-4.3/18 Управління Держпраці у Тернопільській області направило [PERSON] відповідь на її звернення на телефон Урядової гарячої лінії з приводу можливих порушень законодавства про працю в частині невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги при виході на пенсію за безперервний стаж роботи адміністрацією Філії «Чортківський райавтодор» дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України». Зазначивши щодо виплати одноразової допомоги на пенсію за безперервний стаж роботи про те, що в колективному договорі зазначено, що при виході працівника на пенсію надавати одноразову допомогу на оздоровлення, в залежності від стажу роботи в дорожній галузі на кожний відпрацьований рік у розмірі не менше 10 % тарифної ставки, посадового окладу та додатково по 10 % посадового окладу (тарифної ставки) за кожен рік відпрацьований безперервно в системі облавтодору понад 15 років для жінок, 20 років для чоловіків, при наявності коштів. З приводу виплати належних сум матеріальної допомоги на оздоровлення та одноразової допомоги при виході на пенсію рекомендовано звернутись безпосередньо в бухгалтерію закладу (а.с.9). Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені, норми, за. трудові успіхи, та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, .передбачені чиним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать: виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами, і положеннями, виплати, в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Згідно роз`яснень пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Таким чином, з пункту 8.1.3 Розділу 8 Пільги, компенсації Колективного договору вбачається, що виплата одноразової грошової допомоги на оздоровлення проводиться роботодавцем у залежності від фінансових можливостей підприємства. Тобто, за своїм змістом такі норми колективного договору не являються безумовними та обов`язковими для роботодавця, оскільки пов`язуються із фінансовими можливостями самого відповідача. В даному випадку, як вбачається із копії наказу Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» № 62 від 24.07.2018 року, копій консолідованих звітів про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2018 р. та за 9 місяців 2018 року Філії «Чортківського райавтодор (а.с.23-25), у відповідача кошти для виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення при виході на пенсію були відсутні. Доводи позивача про обов`язковість для роботодавця норм колективного договору по виплаті їй одноразової грошової допомоги на оздоровлення при звільненні у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі 36 184,00 грн. і за відсутності фінансової можливості, не ґрунтуються на законі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed