Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до відповідача [PERSON] вказавши, що в шлюбі із відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Оскільки спільне життя із відповідачем не склалося, 10.11.2005р. їх шлюб розірвано. Зазначає, що з часу розлучення відповідач самостійно сплачував аліменти, однак згодом припинив, в зв`язку з чим позивач була змушена звертатися до суду із заявою про видачу судового наказу про примусове стягнення аліментів з відповідача. 27.12.2017р. Сокальським районним судом видано судовий наказ, згідно якого вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. Постановою державного виконавця Сокальського РВ ДВС від 04.01.2018р. відкрито виконавче провадження та розпочато примусове стягнення аліментів. Однак, вказує, що відповідач аліментів не сплачує взагалі, внаслідок чого утворилася заборгованість із сплати аліментів, яка згідно розрахунку від 17.10.2018р. становить 9885,72грн.. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за час прострочення сплати аліментів з 07.12.2017р. по 01.11.2018р. такий становить 3365,36грн., який просить стягнути із відповідача. В заяві про збільшення позовних вимог представник позивача [PERSON] адвокат Огорілко Ю.В. просив стягнути із відповідача в користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина сторін [PERSON] за період з 07.12.2017р. по 01.03.2019р. в розмірі 4721,60грн., а також 3000грн. витрат на правову допомогу. 03.06.2019 року судом було винесено заочне рішення по справі, однак не було враховано уточнення позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що слід винести додаткове рішення суду з врахуванням уточнених позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує, просять задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Представник позивача у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази в справі суд приходить до наступного висновку. Із копії судового наказу, що винесений 13.12.2017р. Сокальським районним судом в справі №454/3109/17, встановлено, що таким вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2017р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 04.01.2018р. старшим державним виконавцем ВДВС Сокальського РУЮ Квашинською З.Л., встановлено, що такою відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №454/3109/17 виданого 27.12.2017р. Сокальським районним судом. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах проведеного ВДВС Сокальського РУЮ Львівської області, встановлено, що станом на 17.10.2018р. відповідач [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів в сумі 9885,72грн. У відповідності до ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно роз"яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.22), передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач зобов"язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, однак допустив заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується розрахунком заборгованості по аліментах, проведеними державним виконавцем. Окрім того, відповідач не надав суду жодних спростувань, що заборгованість виникла не з його вини, а згідно ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України, аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст.196 СК України, пеня нараховується лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно розрахунку проведеного позивачем та дослідженого судом за період 07.12.2017р. по 01.03.2019р. пеня складає - 4721,60грн. Звідси з відповідача в якості відповідальності за прострочення сплати аліментів слід стягнути 4721,60грн. пені. Крім цього, із дослідженої копії квитанції до прибуткового касового ордера №25 від 18.03.2019р., встановлено, що позивачем [PERSON] сплачено кошти в сумі 3000грн. на оплату адвокатові правової допомоги, які згідно приписів ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved