Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 1429 грн. 49 коп заборгованості по заробітній платі за листопад місяць 2013 року, 500 грн. моральної шкоди та 5599 грн. 30 коп середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з посиланням на те, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах, після звільнення 18 листопада 2013 року належні суми заробітної плати не виплачені, що спричинило позивачу моральну шкоду внаслідок необхідності докладення додаткових зусиль для нормалізацію свого життя та відновлення свого порушеного права, станом на 22 квітня 2014 року відповідачем не виплачену заробітну плату за листопад місяць 2013 року у вищезазначеному розмірі, середньоденна заробітна плата 58 грн. 94 коп, кількість днів затримки розрахунку при звільненні-95. Позивач в судове засідання не з"явився, відповідно до клопотань від 06 травня 2014 року, 12 травня 2014 року, 21 травня 2014 року підтримує заявлений позов, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Представник відповідача повторно в судове засідання не з"явився, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач згідно письмових клопотань не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимогпро розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи-по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Запити суду (на виконання клопотання позивача до позовної заяви) від 07 травня 2014 року, 27 травня 2014 року, 06 червня 2014 року щодо надання відомостей про належні позивачу суми, які підлягають виплаті при звільненні, довідки про середню заробітну плату позивача, відповідачем не виконані, докази на підтвердження поважності їх невиконання суду не надані, не надані дані відомості і на запити суду до прокуратури Святошинського району м.Києва від 27 травня 2014 року, 06 червня 2014 року, у зв"язку з чим суд бере до уваги, як доказ згідно ст.64 ЦПК України, відомості Управління пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі від 15 квітня 2014 року щодо заробітку позивача для нарахування пенсії за 2013 рік, згідно яких заробітна плата позивача за листопад місяць 2013 року становить 1429 грн. 49 коп, що відповідає тому розміру заборгованості по заробітній платі, яку просить стягнути позивач. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, позивача звільнено 18 листопада 2013 року, докази на підтвердження виплати позивачу належних сум при звільненні, зокрема, заборгованості по заробітній платі за листопад місяць 2013 року у розмірі 1429 грн. 49 коп,-відсутні, тобто при звільненні позивачу належні суми не виплачені, що є підставою для стягнення на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, при цьому суд враховує, що сума заборгованості у розмірі 1429 грн. 49 коп визначена без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів, оскільки їх справляння і сплата є обов'язком роботодавця та працівника. Докази на підтвердження відсутності вини у невиплаті позивачу належних сум при звільненні відповідачем не надані. Відповідно до положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 1995 року №100, середньоденна заробітна плата позивача становить 111 грн. 74 коп (виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата розрахунку при звільненні: 2355,52 грн. заробітної плати позивача за вересень місяць 2013 року (згідно довідки Управління пенсійного фонду України в м.Ніжині та Ніжинському районі від 15 квітня 2014 року)+2561,46 грн. заробітної плати за жовтень місяць 2013 року=4916,98 грн./44 робочі дні=111,74 грн.). Кількість днів затримки (без врахування вихідних та св"яткових днів) розрахунку при звільненні з 18 листопада 2013 року по день постановлення рішення 13 червня 2014 року складає 141 день (листопад 2013 року-9, грудень 2013 року-22, січень 2014 року-21, лютий 2014 року-20, березень 2014 року-20, квітень 2014 року-21, травень 2014 року-19, червень 2014 року-9). Позивачем період затримки розрахунку при звільненні не зазначений, вимога позивача про стягнення середнього заробітку по день постановлення рішення не заявлена. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 15755 грн. 34 коп (111,74 грн.*141 день=15755,34 грн.). Із врахуванням викладеного та меж заявлених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню 5599 грн. 30 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Докази на підтвердження спору сторін про розмір належних до виплати сум позивача при звільненні відсутні, у зв"язку з чим правові підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом даної статті підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В судовому засіданні встановлене порушення прав позивача, як працівника, у сфері трудових відносин внаслідок невиплати належних йому грошових сум, що є підставою для відшкодування моральної шкоди в порядку ст.237-1 КЗпП України. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує рівень втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення трудових прав, межі заявлених вимог, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 500 грн.. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.ст.117, 237-1 КЗпП України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved