Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 18.12.2019 [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просила: (1) стягувати з відповідача аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення повноліття, тобто до [INFO] ; (2) стягувати з відповідача допомогу на утримання позивача, щомісячно, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трьох років, тобто до 29 жовтня 2022 року 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємо порозуміння, різних поглядів на життя, вони проживають окремо, син проживає разом з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач самостійно не має можливості забезпечувати необхідний рівень життя для достатнього розвитку дитини, у зв`язку з чим остання звернулась до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 15.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у справі №296/12074/19 про стягнення аліментів на утримання дитини та допомог на матір, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 2.2. 03.02.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому заперечував проти позову, вказував про приховування від нього факту народження дитини, не визнав свого батьківства стосовно дитини, вказував про наявність несплачених кредитів та несення витрат на оплату житла, одягу, продуктів, медикаментів, комунальних платежів (а.с. 27-30). 2.3. 15.06.2020 представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю. 2.4. 15.06.2020 відповідач та його представник у судовому засіданні вказували, що позивач не виконує рішення виконкому міської ради, яким встановлено порядок побачень відповідача з дитиною та не дає можливості зустріатись з дитиною, а також посилаючись на нетривалий час перебування сторін у шлюбі та приховування позивачем від відповідача наявності ІІІ групи інвалідності при реєстрації шлюбу, просили відмовити у задоволенні позову в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 29.01.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Житомирським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 3.2. 29.10.2019 у м. Житомирі у сторін народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис за №2883. 3.3 29.11.2019 постановою приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та іншу доход боржника [PERSON] (а.с. 44-45). 3.4. Старший-солдат [PERSON] займає посаду начальника електричної станції інформаційно-телекомунікаційного вузла Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова, що стверджується службовою характеристикою від 01.02.2020 (а.с. 25). ІV. ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.3. Частиною другою статті 166 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 4.4. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 4.5. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.6. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 4.7. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 4.8. Згідно з частиною другої статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. 4.9. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття, а також допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. 5.2. З наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його батьком значиться [PERSON] , а тому суд не приймає заперечення відповідача стосовно невизнання свого батьківства щодо дитини. 5.3. Суд звертає увагу, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. 5.4. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо стягнення аліментів на [PERSON] у розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, не заперечував. 5.5. Щодо позовних вимог в частині стягнення стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку, слід зазначити наступне. 5.6. Слід зазначити, що у жінки виникає право на отримання аліментів за сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у батька дитини достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що батько дитини має можливість надавати таку матеріальну допомогу. 5.7. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати дружині матеріальну допомогу суд враховує, що позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати собі необхідний рівень життя, оскільки здійснює догляд за сином Ларіонцевим Данилом , який проживає разом з нею. При цьому, відповідач займає посаду начальника електричної станції ІТВ Житомирського військового інституту ім.С.П. Корольова, середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить близько 10 тис. грн., з якої проводиться стягнення 20 % доходу в рахунок погашення заборгованості перед АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на підставі виконавчого напису нотаріуса №26528 від 07.11.2019 та відповідно до пояснень відповідача залишилось невиплаченими 10 тис. грн. 5.8. Суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника щодо позбавлення [PERSON] права на утримання через нетривалий час перебування сторін у шлюбі, оскільки як вбачається з матеріалів справи шлюб між стронами був укладений 26.01.2019 та до теперішнього часу не припиненим, при цьому народилась спільна дитина. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника щодо позбавлення [PERSON] права на утримання через приховування нею від відповідача наявності ІІІ групи інвалідності при реєстрації шлюбу, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даної обставини відповідачем не надано, при цьому відповідем не обгрунтовано яким чином приховування відомостей про наявність у позивача групи інвалідності порушило його права. 5.9. За вказаних обставин, з урахуванням майнового стану відповідача, наявності аліментних обов`язків по відношенню до сина, а також здійснення ним виплати за критиними зобов"язаннями, з метою дотримання справедливого балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку, що [PERSON] спроможний сплачувати кошти на утримання друдини [PERSON] у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення їх сином трьох років. 5.10. За вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Враховуючи, що позивач та відповідач в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, судові витрати у справі відносяться за рахунок держави.

Outcome: partial