Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 16.02.1991 виконкомом Василівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 05. Посилається на те, що 16.02.1991 вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], якій на даний час вже повнолітні. Спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Відповідач порушує подружню вірність, у зв"язку із чим в них виникали сварки та скандали. Крім того відповідач ображає її нецензурною лайкою та застосовує до неї фізичне насильство, внаслідок чого в березня цього року вона покинула будинок в якому проживали спільно. Позивач посилається на те, що із-за наведено вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся телефонограмою, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.1991, що підтверджується повторном свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ № 055885 від 02.02.2002 (а.с.7). Від спільного проживання неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось з тих причин, що вони не розуміли один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, через що між ними часто виникали сварки та скандали. Відповідач застосовує фізичне насильствао відносно позивачки. Протягом чотирьох місяців сторони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved