Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно довідки Гончарівської селищної ради Чернігівського району та області від 27 серпня 2019 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини та в утриманні позивачки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини, позивачки і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved