Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури звернувся в суд в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. У позові вказав, що відповідно до Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладається обов'язок представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Так, ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.01.2016 року у кримінальне провадження №12015170240001355 від 28.10.2015 року про обвинувачення [PERSON] у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито, звільнено його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що 28.10.2015 близько 09 години 20 хвилин [PERSON] в світлий час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки Опель Вектра, державний номер [NUMBER], рухався заднім ходом по проїжджій частині вулиці Г.Тютюнника в м. Лубни Полтавської області. Проїжджаючи біля будинку № 14 вул. Г.Тютюнника м. Лубни, водій [PERSON] допустив неуважність, перед початком та під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив наїзд задньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON], котра знаходилась на проїжджій частині. Вказаними діями водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.9 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 року. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлугового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Згідно висновку експерта №433 від 24.11.2015 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи перелічені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров'я. Згідно висновку експерта №1/5 від 24.11.2015 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля [PERSON] маються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Порушення вимог перелічених пунктів Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільно небезпечними наслідками. В умовах даної пригоди водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. Таким чином, своїми діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесні ушкодження, [PERSON] [INFO], вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.286 КК України. 08.08.2015 року [PERSON] було госпіталізовано до Комунальної Лубенської центральної міської лікарні до травматологічного відділення, де вона перебувала на лікуванні з 28.10.2015 по 19.11.2015 року. Зазначеною ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 14.01.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ухвала набрала законної сили. Згідно довідки-розрахунку Комунальної Лубенської центральної міської лікарні №01-8/480 від 23.02.2016 року на лікування потерпілої [PERSON] в період з 28.10.2015р. по 19.11.2015 р. витрачено 4580,22 грн. Однак, витрати затрачені на лікування потерпілої відповідачем не відшкодовані. Враховуючи викладене, прокурор прохає суд стягнути з [PERSON] на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради 4580,22 грн. за лікування Лубенською КЦМЛ потерпілої [PERSON] В судовому засіданні прокурор Савинський С.Г. заявлені позові вимоги підтримав, прохає їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, що підтверджується поштовим повідомиленням. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради Макарова О.Ю. позовні вимоги підтримала. На підставі статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної вили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.01.2016 року в кримінальному провадженні № 539/4130/15-к [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням з потерпілим. Кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст. 286 КК України закрито (а.с.3). Ухвала набрала законної сили. Згідно довідки комунальної Лубенської центральної міської лікарні від 23.02.2016 року на лікування потерпілої [PERSON] затрачено 4580,22 грн. (а.с.4). Згідно ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок здійснювати представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року " Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат також визначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 ( 545-93-п ) від 16 липня 1993 року. Відповідно до п.2. Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545 сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Так, відповідно до довідки головного лікаря Лубенської ЦМЛ громадянка [PERSON], [INFO] перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні з 28.10.2015 року по 19.11.2015 року з діагнозом : закритий черезвертлуговий перелом правого стегна зі зміщенням уламків. Загальна кількість ліжко/днів - 22. Вартість 1 ліжко/дня в травматологічному відділенні в жовтні 2015 року становить 267,10 х 3 = 801,30 грн., в тому числі зарплата з нарахуванням - 257,83 х 3 = 773,49 грн., енергоносії - 4,82 х 3 = 14,46 грн., інші витрати - 4,45 х 3 = 7,65 грн. Вартість 1 ліжко/дня в листопаді 2015 року - 193,33 х 19 =3673,27 грн., в тому числі заробітна плата з нарахуванням - 172,82 х 19 = 3283,58 грн., енергоносії - 15,79 х 19 =300,01 грн., інші витрати - 4,72 х 19 = 65,36 грн., медикаменти - морфін 2 ампули - 32,64 грн. Таким чином на лікування потерпілого затрачено 4 580 грн. 22 коп. (а.с.4). Враховуючи вищевикладене, те що сума коштів витрачених на лікування [PERSON] підтверджується відповідним розрахунком, ухвала суду від 14.01.2016 року у кримінальному провадженні згідно якої [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв'язку з примирення з потерпілим набрала чинності, обставини встановлені в ухвалі суду не оспорюються, позов Лубенської місцевої прокуратури слід задовольнити. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved