Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Перший заступник прокурора Волинської області звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 червня 2014 року задоволений позов [PERSON] до Володимир - Волинського територіального медичного об'єднання ( далі ТМО ) про поновлення на посаді фельдшера - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії Володимир - Волинського ТМО. Наказом по ТМО № 442 ос від 03.07. 2014 року її поновлено на роботі . Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 30 липня 2014 року стягнуто з Володимир - Волинського ТМО на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 44 435,35 грн . та 444,35 судового збору . Рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою відповідача , рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 31 серпня 2013 року по 03 липня 2014 року 31 938 ,44 грн . та судовий збір в розмірі 319 , 38 грн . На виконання вищезазначених рішень судів Володимир - Волинське ТМО виплатило належних коштів [PERSON] в розмірі 31 938,44 грн . та судового збору в сумі 319 ,38 грв . , оскільки наказом головного лікаря Володимир - Волинського ТМО № 167 - ос від 26 липня 2013 року [PERSON] було звільнено з посади фельдшера - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗ пП України . Прокурор в суді просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Володимир - Волинського ТМО 31 938,44 грн . та судового збору в сумі 319 ,38 грн .в порядку регресу шкоди, завданої у зв'язку з незаконним звільненням [PERSON] пославшись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві . При розгляді даної справи представник Володимир - Волинської міської ради позовні вимоги підтримала , пославшись на обставини наведені в позовній заяві . Представник Володимир - Волинської районної ради при вирішенні даної справи посилається на розсуд суду . Представник Володимир - Володимир - Волинського ТМО Русінчук І.Д. позовні вимоги прокурора не підтримала, відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали пославшись на подані заперечення на позов . В судове засіданні , яке відбулося 04 лютого 2016 року представник Володимир - Волинської міської ради в судове засідання не з'явився , подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник Володимир - Волинської районної ради в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник Володимир - Волинського ТМО в судове засідання не з'явилася , подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності Суд вважає, що дані сторони в судове засідання не з'явилися без поважних причин , хоча були про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому порядку . До суду надіслали заяви про слухання справи у їх відсутність . Суд приходить до висновку , що справу можливо розглянути у їх відсутність на підставі наявних у справі документів . Заслухавши пояснення прокурора , дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено, що наказом головного лікаря Володимир - Волинського ТМО № 167 - ос від 26 липня 2013 року [PERSON] було звільнено з посади фельдшера - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗ пп. України . Рішенням апеляційного суду Волинської області від 12 червня 2014 року задоволений позов [PERSON] до Володимир - Волинського територіального медичного об'єднання ( далі ТМО ) про поновлення на посаді фельдшера - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії ТМО . Наказом по ТМО № 442 - ос від 03 липня 2014 року її поновлено на роботі . Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 30 липня 2014 року стягнуто з Володимир - Волинського ТМО на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 44 435,35 грн . та 444,35 судового збору . Рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 вересня 2014 року, за апеляційною скаргою відповідача, рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 31 серпня 2013 року по 03 липня 2014 року 31 938 ,44 грн . та судовий збір в розмірі 319 , 38 грн . На виконання вищезазначених рішень судів Володимир - Волинське ТМО виплатило належних коштів [PERSON] в розмірі 31 938,44 грн . та судового збору в сумі 319 ,38 грв . Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну працівником підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Згідно ст.134 п.8 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Пунктом 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.92 „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" встановлено, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст.134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу , винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу , обов'язок покрити шкоду , заподіяну підприємству, установі , або організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи . Такий обов'язок покладається , якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону , або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі . За змістом вказаної норми , при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу , невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі , що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті 237 КЗпП ( з 11 квітня 1992 року ) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду , заподіяну підприємству , установі , організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи . Як вбачається з матеріалів справи, наказом по Володимир - Волинському ТМО № 167 ос від 26.07.2013 року [PERSON] було звільнено з посади фельдшера - лаборанта клініко - діагностичної лабораторії на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП Загальна сума, сплачена Володимир - Волинським ТМО у зв'язку із виконанням рішень судів про поновлення [PERSON] на роботі, становить 31 938,44 грн . яка, на думку суду, підлягає до стягнення з [PERSON] який являється головним лікарем Володимир - Волинського ТМО . Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 319 ,38 грн . судового збору.

Outcome: approved