Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь матеріальну шкоду у розмірі 9270,48 грн. та судовий збір у розмірі 927,05 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 1994 році їхній сім`ї у складі його, [PERSON] , його на той час дружини [PERSON] , їхньої доньки [PERSON] було виділене у користування житло у вигляді двокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . Їх шлюб з [PERSON] було зареєстровано 19.09.1970 року . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Шлюб між ним та [PERSON] розірваний заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.01.2015 року, відповідно до якого їхні подружні стосунки були припинені в 1994 році. За [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстроване право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1997р., виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод», відповідно довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації № 1551 від 23.10.2018 року. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 31.08.2007 року та прийняла прізвище [PERSON] . Відповідачі ніколи не вселялись в квартиру за адресою [ADDRESS] , а залишились проживати у попередньому їхньому житлі за адресою [ADDRESS] , де вони всі були зареєстровані і проживали до надання їм житла за адресою [ADDRESS] . На протязі всього часу з моменту приватизації квартири за адресою [ADDRESS] відповідачі вважаючи себе власниками житла, ніколи не виконували обов`язків власників нерухомого майна по утриманню зазначеного майна, в т.ч. і сплаті комунальних послуг, які нараховуються на їхню спільну власність. Відповідачі не опікуються їньою спільною власністю, а саме, квартирою за адресою [ADDRESS] . Належний санітарно-гігієнічний стан квартири на протязі всього часу користування нею підтримує тільки він, як того вимагають від них обов`язки власників житла. Сплата всіх комунальних послуг та квартирна плата відбувається тільки за його участю. [PERSON] та [PERSON] ніколи не сплачували квартирну плату та комунальні послуги за користування квартирою за адресою [ADDRESS] . За останні три роки ним було сплачено квартирної плати за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року в розмірі 3660,84 гривень. Відповідачі повинні були за цей період сплатити 2440,56 грн. За останні три роки ним було сплачено плати за вивіз сміття за період листопад 2016 року по грудень 2018року в розмірі 763,74 грн. Відповідачі повинні були за цей час сплатити 509,16 грн. За останні три роки ним було сплачено плати за теплопостачання за період з 2015 року по 2018 рік включно в розмірі 9481,35 гривень. Відповідачі повинні були сплатити 6320,76 грн. Загальна сума несплачених ними обов`язкових платежів за три роки складає 9016,52 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні огрунтуванню позову та наполягав на його задоволенні. Представник позивача - адвокат Ярош І.В. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та підтримала обставини викладені у позовній заяві. Зауважила на тому, що оскільки особовий рахунок був відкритий на відповідача [PERSON] , то позивач протягом 2016-2018 років сплачував комуальні послуги від імені відповідача [PERSON] , доки не дізнався, що можливо змінити квартиронаймача. В 2019 році він оформив на себе особові рахунки та сплачує вже від свого імені. Оригінали квитанцій по сплаті комунальних послуг зберігаються у позивача . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила проводити розгляд справи без її участі, а тільки за участю її представника. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Редько С.М. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] не мають можливості мешкати за місцем реєстрації, оскільки з боку позивача чиняться перешкоди в цьому, про що свідчить їх намагання подати зустрічний позов про вселення, та який не був прийнятий судом до сумісного розгляду. Крім того, зауважив, що позивач визначив самостійно частки житла, які належать відповідачам по 1/3 частини, хоча виділення часток в праві властності не відувалося. В квитанціях про сплату комунальних послуг за 2016-2018 роки зазначена як плательщик саме відповідач [PERSON] Зазначив, що відповідач [PERSON] оригінали квитанцій суду надати не може. Підтвердив, що відповідачі не заперечують проти того, що вони дійсно не проживали за місцем реєстрації з часу отримання квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила проводити розгляд справи без її участі, за участі її представника.(а.с.76) Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зіст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідност.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Правовідносини з приводу користування та утримання будинком (квартирою), у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Згідно ст.7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 19 вересня 1970 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2015 року було розірвано. (а.с.12, 13). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] .(а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 11 грудня 1997 року посвідчене Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО "Придніпровський хімзавод", що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , квартира приватизована. (а.с.15). Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1997 р., виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО "Придніпровський хімзавод".(а.с.14) Сплата всіх комунальних послуг та квартирна плата відбувалась тільки за участю позивача [PERSON] , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг.(а.с.21-47) Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють, користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Участь кожного співвласника у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна означає необхідність несення витрат, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних, ергономічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь в у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Виходячи зі змісту цих норм, у разі ухилення співвласника від участі у витратах на утримання спільної власності, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно й вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення зі співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна. У свою чергу, такий співвласник може висунути відповідні заперечення, вважаючи здійснені співвласниками витрати надмірними або зайвими. Утримання будинків і прибудинкових територій полягає у забезпеченні експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року). Особливості регулювання правовідносин у сфері теплопостачання (Закон України «Про теплопостачання від 02 червня 2005 року) також свідчить про те, що послуги з постачання теплової енергії спрямовані не тільки на створення необхідних умов для осіб, які проживають у жилих приміщеннях, а і на збереження санітарно-гігієнічних та ергономічних характеристик житла, які визначають його експлуатаційні якості (підтримання теплового режиму, оптимального рівня вологості тощо). Отже, витрати на утримання будинку та прибудинкової території та витрати на опалення житла є об`єктивно необхідними для належного функціонування спільного майна та збереження його експлуатаційних якостей, які відповідно до ст.360 ЦК України визначаються як витрати на управління, утримання і збереження спільного майна та покладаються на співвласника відповідно до його частки у праві спільної часткової власності. В разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання таз береження спільного майна, участь учому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8ч.2ст 16ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.820 Цивільного Кодексу України - розмір плати за користування житлом встановлюється в договорі найму житла. Відповідно до ст. 67 Житлового Кодексу України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 Житлового Кодексу України - наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні нести разом з позивачем [PERSON] усі витрати, які пов`язані зі сплатою квартирної плати та комунальних послуг. Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року ним було сплачено квартирну плату: 2015 рік- 74,88 грн; 2016 рік- 953,81 грн.; 2017 рік- 991,58 грн., 2018 рік- 1640,57 грн. Відповідачі повинні сплатити 2440,56 грн. (3660 грн.:3 х2= 2440,56 грн.) Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2016 року по грудень 2018 року ним було сплачено за вивіз побутових відходів: 2016 рік- 54,72 грн; 2017 рік- 227,23 грн.; 2018 рік- 481,78 грн. Відповідачі повинні сплатити 509,16 грн. (763,74 грн.:3х2 = 509,16 грн.) Так, згідно наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року ним було сплачено за теплопостачання: 2015 рік- 996,61 грн; 2016 рік- 3256,98 грн.; 2017 рік- 3985,20 грн., 2018 рік- 542,50 грн. Відповідачі повинні сплатити 6320,76 грн. (9481,35 грн.:3х2 = 6320,76 грн.) Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність доказів з блоку позивача про сплату ним комунальних послуг на підставі того, що квитанції оформлені від імені відповідача [PERSON] , оскільки відповідач в судове засіданні не з`явилася для дачі пояснень та не надала суду оригінали квитанцій про сплату комунальних послуг. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав оригінали всіх квитанцій про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , крім , суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що саме позивач [PERSON] несе витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, що нараховуються за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved