Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач-відповідач [PERSON], зменшивши свої позовні вимоги, на підставі ст.ст.93, 95, 152, 158 Земельного Кодексу України, ст.ст.1, 6, 25, 27 Закону України „Про оренду землі, ст.ст. 23, 1167 ЦК України просить стягнути з відповідача [PERSON] в її, [PERSON], користь 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі. Відповідачпозивач [PERSON], зменшивши та остаточно уточнивши свої позовні вимоги, у позовній заяві від 26.06.2007 року та від 26.02.2015 року, на підставі ст.ст.12, 93 Земельного кодексу України просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки на вул.Чхаїдзе, в м.Бориславі, площею 0,664 га, укладений між Бориславською міською радою та [PERSON] 05.05.2005 року. Позивач-відповідач [PERSON], допитана як свідок, пояснила, що рішенням Бориславської міської ради від 09.11.2004 року № 429 „Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста, зокрема: п.п.3.3 ч.3 даного рішення їй, [PERSON], передано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку для городництва, площею 664 кв.м., що по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області. На підставі даного рішення та відповідно до вимог Закону України „Про оренду землі, між нею, [PERSON], та Бориславською міською радою укладено договір оренди землі від 05.05.2005 року за №71, який станом на даний час є чинним і ніким не скасований. Відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, укладений договір оренди землі було зареєстровано того ж таки 05.05.2005 року за №71, про що зроблено відповідну відмітку на договорі оренди землі. Ще до укладення договору оренди землі від 05.05.2005 року за №71 відповідно до акту від 12.10.2004 року землевпорядною організацією було винесено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) і закріплено межовими знаками. Отже, у відповідності до ч.2 та ч.3 ст.125 та ч.2 ст.126 Земельного Кодексу України у неї (позивача [PERSON]В.) виникло право на оренду земельної ділянки, площею 664 кв.м., що по вул.Чхаїдзе у м.Бориславі для ведення городництва. Тобто, нею на законних підставах отримано у довгострокове користування спірну земельну ділянку. У травні 2005 року відповідач у справі [PERSON] самовільно, без її (позивача [PERSON]В.) згоди, грубо порушуючи її законні права орендаря, протиправно захопила надану їй у довгострокову оренду земельну ділянку, площею 664 кв.м., що по вул.Чхаїдзе у м.Бориславі, виоравши її, і не допустила її до користування цією землею, чим позбавила її /[PERSON]В./ її прав орендаря, визначених ст.25 Закону України „Про оренду землі, а саме: права самостійно господарювати на землі і отримувати вирощену сільськогосподарську продукцію. Її численні зауваження та усні звернення до відповідача [PERSON] про припинення таких протиправних дій, які позбавляли її можливості користування земельною ділянкою та звільнення, наданої їй у довгострокову оренду земельної ділянки, були залишені без уваги та повністю нею проігноровані. За захистом свого порушеного права на землю, вона вимушена була 28.05.2005 року звернутися до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. До сьогоднішнього дня у відповідачки [PERSON] не має і не може бути жодного правовстановлюючого документу у підтвердження права на спірну земельну ділянку. Ці обставини стверджуються також рядом судових рішень, які у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України є преюдиційними, і не підлягають доказуванню. Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 за позовом [PERSON] до прокурора м.Борислава, Прокуратури м.Борислава, Бориславської міської ради, за участю третіх осіб: [PERSON] Держкомзему м.Борислава Львівської області, [PERSON], про визнання протиправним і скасування рішення ХХІІІ сесії Бориславської міської ради ІV демократичного скликання №672 від 28.10.2005 року «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005 року №14-30» та зобовязання вчинити певні дії її, /[PERSON]В./, адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано відповідача [PERSON] міську раду привести у відповідність до норм чинного законодавства (ст.24 Земельного кодексу України) рішення №429 від 09.11.2004 року, вказавши склад угідь і за рахунок яких земель надано в оренду терміном на 25 років [PERSON] земельну ділянку для ведення городництва площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе м.Борислава Львівської області. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON], зокрема про визнання протиправним і скасування рішення ХХІІІ сесії Бориславської міської ради ІV демократичного скликання №672 від 28.10.2005 року «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005 року №14-30» Львівським окружним адміністративним судом відмовлено, у звязку з тим, що на момент вирішення справи в суді рішення Бориславської міської ради №672 від 28.10.2005 року визнано нечинним згідно рішення Бориславської міської ради від 05.08.2011року №326. Судове рішення у формі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 ніким не оскаржувалося і набрало законної сили. Дане рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 звернуто до примусового виконання і виконано боржником [PERSON] міською радою. Зокрема, рішенням 31 сесії міської ради 6 демократичного скликання 1 пленарного засідання Бориславської міської ради Львівської області від 29.02.2012 року №546 «Про внесення змін до рішення міської ради від 09.11.2004 року №429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста», беручи до уваги постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370, виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2012 року справа №2а-4688/2011, рішення постійної депутатської комісії з питань охорони навколишнього природного середовища, регулювання земельних відносин, будівництва та архітектури від 08.02.2012 року №65/17, міська рада вирішила внести зміни до п.3 п.п.3.3 рішення міської ради від 09.11.2004 року №429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста» і читати його у новій редакції: «п.3 Надати громадянам міста в оренду терміном на 25 років земельні ділянки для ведення городництва, а саме: п.п.3.3 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе, громадянці [PERSON], що проживає на [INFO], за рахунок земель запасу міста під ріллею». Однак, незважаючи на ухвалення судом законного рішення на її /[PERSON]В./ користь, яке набрало законної сили, відповідач [PERSON] звернулася з новим позовом до Бориславського міського суду Львівської області про визнання нечинними рішень Бориславської міської ради №326 від 05.08.2011 року, №546 від 29.02.2012 року, №429 від 09.11.2004 року. Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області про визнання нечинними рішень Бориславської міської ради №326 від 05.08.2011 року, №546 від 29.02.2012 року, №429 від 09.11.2004 року в позові [PERSON] відмовлено. Не погодившись з даним рішенням суду, [PERSON] оскаржила його в апеляційному порядку. Згідно рішення колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області про визнання нечинними рішень скасовано і прийнято нову постанову. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Бориславської міської ради Львівської області №326 від 05.08.2011 р. «Про нову редакцію рішення міської ради від 28.10.2005р. №672 «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005 р. №14-30». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. З даним рішенням суду апеляційної інстанції [PERSON] теж не погодилась і оскаржила його до суду касаційної інстанції. Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 07.08.2014 року у адміністративній справі №К/800/55428/13 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року залишено без змін. Таким чином, суд жодної судової інстанції не визнав за відповідачем [PERSON] права на надану їй /позивачу [PERSON]В./, в законному порядку і на законних підставах, у довгострокову оренду земельну ділянку, площею 664 кв.м., що по вул. Чхаїдзе у м.Бориславі, за яку вона ([PERSON]В.) постійно до сьогодні сплачує орендну плату. Про те, що саме відповідач [PERSON] самовільно зайняла спірну земельну ділянку, незаконно тривалий період часу з травня 2005 року до початку травня 2010 року (тобто протягом п»яти років) користувалась землею, вирощуючи на ній городину, крім її тверджень, стверджується ще і позовною заявою [PERSON], у змісті якої вона сама стверджує про те, що «вона (відповідач у справі [PERSON]Р.) як власниця і землекористувач з допомогою своїх батьків зорала спірну земельну ділянку і користується нею». Таким чином, відповідач [PERSON] порушила її законні права на володіння і користування спірною земельною ділянкою, яка необхідна їй для ведення городництва. Лише на початку травня 2010 року вона /позивач [PERSON]В./ повернула в своє користування земельну ділянку, площею 664 кв.м., що по вул. Чхаїдзе у м.Бориславі, і з того часу до сьогодні обробляє її на законних підставах, продовжуючи сплачувати відповідну орендну плату. Своїми протиправними діями відповідач [PERSON] заподіяла їй моральну шкоду, яка полягає у перенесенні нею душевних страждань і численних психологічних стресів, яких вона зазнала у звязку з такою протиправною поведінкою відповідача [PERSON] щодо неї як законного орендаря спірної земельної ділянки. Адже, протягом п»яти років, внаслідок того, що відповідач [PERSON] самовільно захопила спірну земельну ділянку, вона не могла володіти та користуватися даною земельною ділянкою, реалізовувати свої права орендаря, а саме: самостійно господарювати на землі і отримувати продукцію і доходи, зокрема займатися городництвом, щоб забезпечувати себе та свою сімю сільськогосподарською продукцією, хоча весь цей період часу, незважаючи на такі протиправні дії відповідача [PERSON] вимушена була вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за цю землю. Спірну земельну ділянку вона отримала в довгострокову оренду для того, щоб вирощувати картоплю та іншу городину, а внаслідок таких протиправних дій відповідача [PERSON] вимушена витрачати зайві кошти для придбання на ринку сільськогосподарської продукції. Крім цього, вона вимушена застосовувати зайві зусилля для організації свого повсякденного життя та протягом останніх 10-ти років звертатися у різні органи державної влади, в тому числі і судові, за захистом її прав орендаря, порушених відповідачем [PERSON] Завдану їй моральну шкоду, вона оцінює у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень). Вважає, що саме такий розмір моральної шкоди, яку вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] є розумним, виваженим та справедливим відшкодуванням за завдану їй моральну шкоду. Крім того, відповідач-позивач [PERSON] не надала суду жодного доказу, який би ствердив той факт, що вона була користувачем земельної ділянки, законно наданої в 2004 році їй ([PERSON]В.) в оренду для ведення городництва терміном на 25 років. Однак, саме внаслідок незаконних самовільних дій [PERSON] по захопленню спірної земельної ділянки, вона (позивач [PERSON]В.) як орендар не могла з травня 2005 року до початку травня 2010 року володіти та користуватися цією землею, хоча справно сплачувала орендну плату, і впродовж 10-ти років вимушена була захищати свої законні права орендаря від безпідставних позовів [PERSON], та постійно переносила душевні страждання і численні психологічні стреси внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON], оскільки позбавлена була можливості реалізовувати свої права орендаря, а саме: самостійно господарювати на землі, займаючись городництвом та забезпечувати себе і свою сім»ю сільськогосподарською продукцією. Судами різних судових інстанцій встановлено, що станом на час прийняття Бориславською міською радою рішення від 09.11.2004 року за №429 земельна ділянка надана в оренду [PERSON], площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області належала Бориславській міській раді, не була передана іншим особам, в тому числі і відповідачу [PERSON] Її позов просить задоволити. В позові [PERSON] просить відмовити. Відповідачпозивач [PERSON], допитана як свідок, пояснила, що рішенням Бориславської міської ради від 09.11.2004 року №429 [PERSON] надано в оренду земельну ділянку площею 0,664 га. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі. 05.05.2005 року між [PERSON] та Бориславською міською радою був укладений договір оренди. Названі рішення міської ради та договір оренди землі є незаконними з наступних підстав. У відповідності до договору довічного утримання від 28.12.2004 року між нею та її тіткою [PERSON], вона ([PERSON]Р.) є власницею будинку в м.Бориславі по вул.Чхаїдзе, 11. Її тітка [PERSON] користувалася спірною земельною ділянкою, тому після смерті тітки [PERSON]М, вона весною 2005 року як власниця і землекористувач спірної земельної ділянки, з допомогою своїх батьків, зорала дану спірну земельну ділянку. Тоді ж дізналася про незаконні рішення Бориславської міської ради та договір оренди земельної ділянки, площею 0,664 га по вул. Чхаїдзе на користь [PERSON] Актом обстеження земельної ділянки на вул.Чхаїдзе від 10.06.2005р. Бориславського управління земельних ресурсів та депутатів Бориславської міської ради встановлено, що спірною земельною ділянкою користувалася покійна [PERSON], якій допомагали сусіди, на даній земельній ділянці ніколи не було проходу. Заява [PERSON] про надання їй земельної ділянки в оренду на 25 років на постійній депутатській комісії не розглядалася, тому рекомендовано міській раді відмінити п.3.3 рішення Бориславської міської ради №429 від 09.11.2004 р. У листі Львівського обласного управління земельних ресурсів №01-16/6-2352 від 31.08.2005 р. зазначено, що при прийнятті рішення № 429 від 09.11.2004р. про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0.0664 га на вул.Чхаїдзе в м.Бориславі порушено ст.151 ЗК України, так як в рішенні не вказано за рахунок яких земель надається земельна ділянка та склад угідь; також порушено ст.7 Закону України «Про оренду землі», згідно до якої право на використання земельної ділянки переходить до спадкоємців або осіб, які обробляли дану земельну ділянку разом із користувачем; порушено ст.15 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки є кадастровий план з відображенням обмежень у її використанні; межі земельної ділянки по вул.Чхаїдзе не виносилися на місцевості та не погоджено її межу із суміжним землекористувачем будинковолодіння №22. В абрисі вказано, що межа земельної ділянки по лінії А-Б проходить по землях міськземфонду - прохід, який згідно кварталу генплану м.Борислава не передбачений; укладений договір оренди не пройшов державної реєстрації в Бориславському центрі ДЗК. У зв'язку з цим рекомендовано Бориславській міській раді пере\-глянути рішення № 429 від 09.11.2004 року. [PERSON] земельних ресурсів м.Борислава від 14.03.2006р., зазначено, що Бориславське міське управління земельних ресурсів у даному спорі повністю підтримує позицію Львівського обласного головного управління земельних ресурсів, викладену у листі № 01-16/6-2352 від 31.08.2005 р. Згідно довідки [PERSON] земельних ресурсів м.Борислав №169 від 12.03.2006 р., зазначено, що земельна ділянка площею 700 кв.м. між будинками №22, 24 на вул.Чхаїдзе була у користуванні покійної [PERSON] і вилучення даної земельної ділянки згідно чинного законодавства не проводилося. Згідно довідки від 30.05.2006р. голови квартального комітету, зазначено, що земельна ділянка в розмірі 7 сотих між будинками № 22 та 24 рахувалася і знаходилася у користуванні [PERSON] протягом її життя /прожила 86 років/. Як зазначив свідок на попередньому судовому засіданні [PERSON] у складі комісії 10.06.2005 року взяв участь у розгляді заяви [PERSON] про захист її земельних прав і з'ясував, що жодні права [PERSON] не порушено, так як рішення Бориславської міської ради про надання [PERSON] земельної ділянки є незаконним, на плані земельної ділянки незаконно докреслено прохід, якого ніколи не існувало і не існує, земельна ділянка усе життя була у користуванні [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що в 2005 році вона допомагала [PERSON] в обробітку земельної ділянки на умовах того, що частину урожаю брала собі, і [PERSON] обіцяла їй і на наступний рік надати у користування земельну ділянку. Аналогічні покази дав свідок [PERSON] Усе викладене послужило підставою для внесення протесту прокурора №14-30 вих. від 12.10.2005 р. на рішення № 429 від 09.11.2004 р. про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0.0664 га на вул.Чхаїдзе в м.Бориславі. Як зазначено у протесті і рішенні вказано, що воно прийнято у відповідності до рішення постійної депутатської комісії з питань охорони навколишнього природного середовища, регулювання земельних відносин, архітектури та будівництва, у той час, коли названа комісія дане питання не розглядала. У відповідності до ч.1 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Враховуючи вищенаведене, Бориславська міська рада правомірно 29.10.2005 року своїм рішен\-ні № 672 скасувала рішення №429 від 09.11.2004 року про надання спірної земельної ділянки [PERSON] Як зазначено в ухвалі Львівського апеляційного суду від 04.12.2006 року у справі про оскарження рішення Бориславського міського суду від 26.05.2006 року, розглядаючи позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та позов [PERSON] до Бориславської міської ради, третя особа: [PERSON], про визнання незаконним рішення та недійсним правочину, де предметом спору є земельна ділянка, на яку претендують кожна із сторін, апеляційним судом встановлено, що земельною ділянкою, площею 664 кв.м., що по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі, протягом тривалого періоду часу користувалась [PERSON], в якої дана земельна ділянка не вилучалась і в матеріалах справи відсутні докази, що остання давала згоду на передачу даної земельної ділянки [PERSON] В п.3 ч.3 рішення сесії Бориславської міської ради від 9 листопада 2004 року № 429 „Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста" не вказано за рахунок яких земель надається земельна ділянка та склад угідь, що не відповідає вимогам ст.ст. 93, і 24 Земельного Кодексу України. В акті встановлення меж земельної ділянки [PERSON] від 12 жовтня 2004 року, згідно висновку спеціаліста від 29 серпня 2006 року, підпис представника Бориславського міського ЦДЗК [PERSON], виконаний іншою особою. Це підтверджується матеріалами перевірки, яку проводив Бориславський МВ УМВС Львівській області. Що стосується договору оренди від 05.05.2005 року, то він є незаконним, оскільки у відповідності до ст.116 ЗК України громадяни набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Сам договір оренди землі від 05.05.2005 року без відповідного рішення Бориславської міської і є недійсним (таким, що не породжує жодних прав на землю). Згідно ст.120 ЗК України (цитата) : «У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику». Оскільки, 24.03.2005 року [PERSON] померла, у відповідності до договору довічного утриман\-ня від 28.12.2004 року, вона (відповідач-позивач [PERSON]Р.) з 24.03.2005 року стала її правонаступницею щодо спірної земельної ділянки. Тому договір оренди, який укладений 05.05.2005 року є неправомірним з тих підстав, що у неї земельну ділянку також ніхто не вилучав, і не міг вилучити, так як не було жодних правових підстав. Адже закон не дає нікому право вилучати земельну ділянку у одного громадянина для передачі іншому. Тим більше, що як видно з довідки № 7410 від 26.05.2005 р., свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження, вона (відповідач-позивач [PERSON]Р.) розлучена, має на утриманні малолітню дитину, не користується в м.Бориславі жодною земельною ділянкою, а тому має потребу у спірній земельній ділянці. 09.10.2013 року Львівський апеляційний адміністративний суд виніс постанову, якою апеляційну скаргу [PERSON] на постанову Бориславського міського суду від 31.05.2012 р. було задоволено частково, визнано протиправним і скасовано рішення Бориславської міської [PERSON] Львівської області №326 від 05.08.2011р. «Про нову редакцію рішення міської [PERSON] від 28.10.2005р. № 672 «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005р. № 14-30». У задоволенні решти її позовних вимог було відмовлено. Рішення Бориславської міської [PERSON] №326 р. від 05.08.2011р., приймалось про нову редакцію рішення Бориславської міської ради №429 від 09.11.2004р , яким ч.3 п.3.3. рішення №429 викладалась в новій редакції. Це рішення Бориславської міської [PERSON] постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 р. визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Якщо це рішення №326 від 05.08.2011 р. скасоване, то залишається в силі попереднє рішення Бориславської міської рада №672 від 28.10.2005 р, яким задоволено протест прокурора та скасовано п.3.3 ч.3 рішення Бориславської міської ради №429 від 09.11.2004р. Цим рішенням [PERSON] було надано спірну земельну ділянку в оренду. Рішення №672 від 28.10.2005 р. не було визнано протиправним, в нього лише було внесено зміни. Зміни були внесені рішенням Бориславської міської ради №546 від 29.02.2012 р. і прийнята нова редакція скасованого попередньо рішення №429 «Про внесення змін до рішення міської [PERSON] від 09.11.2004р. № 429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста». Через те, що міська рада приймала рішення про надання [PERSON] спірної земельної ділянки в оренду з порушенням, була внесена плутанина в питання надання земельної ділянки в оренду. Крім того, вона, відповідач-позивач [PERSON], вважає надання в оренду [PERSON] спірної земельної ділянки неправомірною, так як вона є також претендентом на укладення з нею договору оренди на спірну земельну ділянку. Її заява знаходиться нерозглянутою в Бориславській міській [PERSON] з 2005 р. До часу надання земельної ділянки в оренду [PERSON], вона ([PERSON]Р.) цією земельною ділянкою користувалась разом з її покійною в 2005 р. родичкою [PERSON] Вважає, що спір виник тому, що земельна ділянка була надана незаконно, вона не була вільною, а перебувала в користуванні [PERSON] Законність надання спірної земельної ділянки була взята під сумнів прокурором м.Борислава і у зв'язку з цим був принесений протест прокурора від 12.10.2005 р. Беручи до уваги посилання на прийняті вище рішення, протест прокурора задоволений. На її думку спірна земельна ділянка надана [PERSON] в оренду безпідставно, так як рішення № 429 Бориславської міської ради про надання їй в оренду земельної ділянки скасовано за протестом прокурора, самою міською радою на сесії Бориславської міської ради. Перш ніж надавати земельну ділянку Бориславська міська [PERSON] повинна була вияснити, чи дана земельна ділянка дійсно є вільною. На час надання земельної ділянки, ця земельна ділянка була в користуванні громадянки [PERSON] та її (відповідача позивача [PERSON]Р.), як особи, яка їй допомагала. Тому перш ніж надавати землю [PERSON], необхідно було цю землю вилучити у них. Документом, який підтверджує користування земельною ділянкою [PERSON] є сплата земельного податку. Якби спірна земельна ділянка була вільною, то ніяких би спорів відносно неї не було би. Також Бориславська міська [PERSON] не надала ніяких доказів відносно того, що спірну земельну ділянку вона та [PERSON] захопили самовільно. [PERSON] цією земельною ділянкою користувалась не одне десятиліття. Про порушення земельного законодавства при наданні [PERSON] земельної ділянки в оренду було вказано в протесті прокурора м. Борислава від 12.10.2005р. Ці порушення не усунені до теперішнього часу. Протест прокурора був розглянутий і на 23 сесії 4 скликання Бориславської міської ради, рішенням сесії № 672 від 28.10.2005р. був задоволений. Земельна ділянка в них в 2004 році не вилучалась і тому Бориславська міська рада повинна була при прийнятті рішення про передачу в оренду [PERSON] земельної ділянки вказати чи ця земельна ділянка була вільною чи перебувала в користуванні інших осіб. Станом на сьогоднішній день немає жодного судового рішення про те, що вона самовільно зайняла земельну ділянку, площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, незаконно надану в оренду [PERSON] Як і немає встановлено жодним судовим рішенням, що вона була недобросовісним землекористувачем чи захопила у [PERSON] дану земельну ділянку. В дійсності позивач [PERSON] незаконно шляхом примусу відібрала у неї весною після 2007 року, точно не пам»ятає коли саме, спірну земельну ділянку, якою не одне десятиліття користувалася ще її покійна родичка [PERSON], якій вона допомагала обробляти дану земельну ділянку, а з весни 2005 року обробляла сама. Її позов просить задоволити. В задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Пояснення, аналогічні поясненням відповідача-позивача [PERSON], допитаної як свідок, дав у судовому засіданні і її представник [PERSON], допитаний як свідок. Позов [PERSON] просить задоволити. В позові [PERSON] просить відмовити. Вислухавши пояснення позивача відповідача [PERSON], допитану як свідка, вислухавши пояснення відповідача-позивача [PERSON] та її представника [PERSON], допитаних як свідків, з»ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково, а позов [PERSON] до задоволення не підлягає. С У Д О М В С Т А Н О В Л Е Н О, що згідно рішення Бориславської міської ради від 09.11.2004 року №429 „Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста, зокрема: п.п.3.3 ч.3 даного рішення позивачу-відповідачу [PERSON], передано в оренду терміном на 25 років земельну ділянку для городництва, площею 664 кв.м., що по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області. Згідно договору оренди землі №71 від 05.05.2005 року, укладеного між Бориславською міською радою в особі міського голови [PERSON] та орендаря [PERSON], на підставі рішення Бориславської міської ради №429 від 09.11.2004 року орендодавець Бориславська міська рада надала, а орендар [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, загальною площею 0,0664 га, для ведення городництва, строком на 25-ть років. Укладений договір оренди землі зареєстровано того ж таки 05.05.2005 року за №71, про що свідчить відповідна відмітка на договорі оренди землі. Договір оренди землі №71 від 05.05.2005 року на даний час є чинним і діє до 09.11.2029 року. Згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 за позовом [PERSON] до Прокурора м.Борислава, Прокуратури м.Борислава, Бориславської міської ради, за участю третіх осіб: [PERSON] Держкомзему м.Борислава Львівської області, [PERSON], про визнання протиправним і скасування рішення ХХІІІ сесії Бориславської міської ради ІV демократичного скликання №672 від 28.10.2005 року «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005року №14-30» та зобовязання вчинити певні дії адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Зобовязано відповідача [PERSON] міську раду привести у відповідність до норм чинного законодавства (ст.124 Земельного кодексу України) рішення №429 від 09.11.2004 року вказавши склад угідь і за рахунок яких земель надано в оренду терміном на 25 років [PERSON] земельну ділянку для ведення городництва площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе м.Борислава Львівської області. У задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON], зокрема про визнання протиправним і скасування рішення ХХІІІ сесії Бориславської міської ради ІV демократичного скликання №672 від 28.10.2005 року «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005 року №14-30» Львівським окружним адміністративним судом відмовлено, у звязку з тим, що на момент вирішення справи в суді рішення Бориславської міської ради №672 від 28.10.2005 року визнано нечинним згідно рішення Бориславської міської ради від 05.08.2011 року №326. Згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у цій же адміністративній справі №2а-4688/11/1370 закрито провадження у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування протесту прокурора м.Борислава на п.3.3. ч.3 рішення сесії Бориславської міської ради від 09.11.2004 року №429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадян міста» від 12.10.2005 року №14-30 вих. Судове рішення у формі постанови та у формі ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 набрало законної сили і є чинним. Згідно виконавчого листа №2а-4688/2011року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370 звернута до примусового виконання і виконана боржником [PERSON] міською радою. Згідно рішення 31 сесії міської ради 6 демократичного скликання 1 пленарного засідання Бориславської міської ради Львівської області від 29.02.2012 року №546 «Про внесення змін до рішення міської ради від 09.11.2004 року №429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста», беручи до уваги постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.11.2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370, виконавчий лист Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2012 року справа №2а-4688/2011, рішення постійної депутатської комісії з питань охорони навколишнього природного середовища, регулювання земельних відносин, будівництва та архітектури від 08.02.2012 року №65/17, міська рада вирішила внести зміни до п.3 п.п.3.3 рішення міської ради від 09.11.2004 року №429 «Про надання в оренду земельних ділянок громадянам міста» і читати його у новій редакції: «п.3 Надати громадянам міста в оренду терміном на 25 років земельні ділянки для ведення городництва, а саме: п.п.3.3 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе, громадянці [PERSON], що проживає на [INFO], за рахунок земель запасу міста під ріллею». Згідно постанови Бориславського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області про визнання нечинними рішень Бориславської міської ради №326 від 05.08.2011 року, №546 від 29.02.2012 року, №429 від 09.11.2004 року - в позові [PERSON] відмовлено. Згідно рішення колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області про визнання нечинними рішень скасовано і прийнято нову постанову. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Бориславської міської ради Львівської області №326 від 05.08.2011 р. «Про нову редакцію рішення міської ради від 28.10.2005 р. №672 «Про розгляд протесту прокурора м.Борислава від 12.10.2005 р. №14-30». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Згідно Ухвали Вищого Адміністративного Суду України від 07.08.2014 року у адміністративній справі №К/800/55428/13 касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2013 року залишено без змін. Судом Вищого Адміністративного Суду України встановлено, що правомірність дій відповідача [PERSON] міської ради Львівської області щодо надання [PERSON] в оренду земельної ділянки по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, площею 664 м.кв. встановлена судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370, рішення Бориславської міської ради за №429 та №546 прийняті відповідачем [PERSON] міською радою в межах наданих повноважень та у визначений законом спосіб, доводи позивача [PERSON] щодо порушення вказаними рішеннями її прав та інтересів є безпідставними. Обставини щодо правомірності дій Бориславської міської ради Львівської області щодо надання [PERSON] в оренду земельної ділянки по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, площею 664 м.кв. та правомірність рішень Бориславської міської ради за №429 та №546 встановлені судовим рішенням у формі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі №2а-4688/11/1370; судовим рішенням у формі постанови Бориславського міського суду Львівської області від 31.05.2012 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області про визнання нечинними рішень Бориславської міської ради №326 від 05.08.2011 року, №546 від 29.02.2012 року, №429 від 09.11.2004 року; судовим рішенням у формі постанови колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року у справі за позовом [PERSON] до Бориславської міської ради Львівської області, третя особа: [PERSON], про визнання нечинними рішень; судовим рішенням у формі Ухвали Вищого Адміністративного Суду України від 07.08.2014 року у адміністративній справі №К/800/55428/13, які у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України є преюдиційними, і не підлягають доказуванню та повністю спростовують твердження відповідача-позивача [PERSON] про те, що вона була користувачем земельної ділянки площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області. Відповідно до п.7 Постанови\~Пленуму Верховного Суду України\~від 16 квітня 2004р.\~ №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства\~при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) -судам слід мати на увазі, що спори, повязані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК України). Відповідно до п.п.3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001, № 1 (v_001700-09) від 27.02.2009) П.3. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. П.5.Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. (Абзац перший пункту 5 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01) від 25.05.2001 ). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. ( Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001 ) Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. (Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного суду N5 (v0005700-01) від 25.05.2001). Суд дійшов висновку, що саме відповідач-позивач [PERSON] самовільно зайняла спірну земельну ділянку, незаконно тривалий період часу з травня 2005 року до початку травня 2010 року (тобто протягом п»яти років) користувалась землею, вирощуючи на ній городину, що стверджується і її позовною заявою, уточненою в порядку ст.31 ЦПК України, від 26.06.2007 року, у змісті якої відповідач - позивач [PERSON] стверджує про те, що весною 2005 року вона ([PERSON]Р.) як власниця і землекористувач з допомогою своїх батьків зорала спірну земельну ділянку і користується нею, поясненнями позивача відповідача [PERSON], допитаної, як свідка, поясненнями відповідача позивача [PERSON] та її представника [PERSON], допитаних, як свідків. Таким чином, своїми протиправними діями відповідач-позивач [PERSON] заподіяла позивачці [PERSON] моральну шкоду, яка полягає у перенесенні нею душевних страждань і численних психологічних стресів, яких вона зазнала у звязку з такою протиправною поведінкою відповідача-позивача [PERSON] щодо неї як законного орендаря спірної земельної ділянки. Внаслідок дій відповідача-позивача [PERSON] по самовільному зайняттю земельної ділянки площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, яка в законному порядку надана в оренду позивачу-відповідачу [PERSON] строком на 25 років, позивачу-відповідачу [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, оскільки було порушено її права як орендаря даної земельної ділянки, так як позивач-відповідач [PERSON] не могла володіти та користуватися даною земельною ділянкою, реалізовувати свої права орендаря, а саме: самостійно господарювати на землі і отримувати продукцію і доходи, зокрема займатися городництвом, щоб забезпечувати себе та свою сімю сільськогосподарською продукцією, хоча, незважаючи на такі протиправні дії відповідача-позивача [PERSON] вимушена була вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за цю землю. Враховуючи характер, обсяг та тривалість (протягом 5-ти років) душевних страждань позивача-відповідача [PERSON], внаслідок порушення її прав орендаря та не можливістю у зв»язку з цим самостійно господарювати на наданій їй в оренду земельній ділянці, вирощувати сільськогосподарську продукцію для забезпечення себе та своєї сім»ї, суд дійшов висновку, що з відповідача-позивача [PERSON] слід стягнути в користь позивача-відповідача [PERSON] 1000 грн., яке буде достатнім, розумним, виваженим та справедливим відшкодуванням завданої позивачу [PERSON] моральної шкоди. Суд не бере до уваги як доказ для задоволення позову [PERSON] її посилання на договір довічного утримання від 28.12.2004 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], оскільки земельна ділянка площею 664 кв.м. по вул.Чхаїдзе в м.Бориславі Львівської області, яка в законному порядку надана в оренду позивачу [PERSON] строком на 25 років, не є предметом даного договору і даний договір не підтверджує права [PERSON] на користування цією земельною ділянкою. При встановлених у судовому засіданні обставинах позов позивача-відповідача [PERSON] підлягає до задоволення частково, а позов відповідача-позивача [PERSON] до задоволення не підлягає.

Outcome: approved