Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом\~ до відповідача\~ про стягнення заборгованості в сумі 15465,53 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.04.2011 року відповідач звернувся до ПАТ «[PERSON] Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форвард», із підписаною ним Заявою №88561234, яка в п. 3 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. Банк 18 липня 2011 року акцептував пропозицію (оферту), викладену в Заяві Відповідача, і уклав з Відповідачем [PERSON] про надання та використання платіжної картки № 90610949, в подальшому [PERSON] відкрив відповідачу платіжну картку № 4061171592785072 строком дії по липень 2013 року, яку перевипустив за № 4061171595767994 строком дії з липня 2013 року по липень 2015 року. Відповідно до підписаної відповідачем заяви, [PERSON] про картку укладений на умовах, викладених в заяві, Тарифах по карткам банку та на Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. Клієнт розуміє і погожується з тим, що складовою та невідємною частиною Договору про картку є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам клієнт отримує в день отримання картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, з якими клієнт може у будь-який час ознайомитись). При укладенні Договору про картку діяли Тарифи, затверджені 08.11.2010 року, змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11-2.13 Умов по карткам та затверджені у зміненій редакції 30.04.2015 року. Відповідно до п. 8 заяви, відповідач зобов»язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити банку відсотки за користування кредитом та інші плетежі, передбачені діючими в банку тарифами. Згідно п. 8.7 Умов по карткам, банк має право стягувати з клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (штрафи, пені), передбачені Договором про картку (у тому числі Умовами по карткам та /або Тарифами). Внаслідок здійснення банком кредитування рахунку, згідно виписки по рахунку у відповідача виникла заборгованість перед банком, в зв»язку з чим 17.07.2015 року та 28.07.2016 року та 23.01.2017 року банк направив відповідачу заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість в сумі 15388,59 грн., проте станом на 29.03.2017 року відповідачем кредитна заборгованість не погашена. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач має заборгованість перед банком в сумі 15465,53 грн., з яких: 15388,59 грн. - сума заборгованості згідно заключного рахунку-виписки, 76,94 грн. - сума трьох процентів річних станом на 29.03.2017 року. Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника та надав згоду на проведення заочного розгляду справи. Повідомлений належним чином відповідач \~ [PERSON] (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду\~ переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду),\~ тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить про те, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами (передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно статті 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.04.2011 року відповідач звернувся до Банку із підписаною нею Заявою №88561234, про укладення договору про надання та використання платіжної картки, 18 липня 2011 року [PERSON] акцептував пропозицію (оферту), викладену в Заяві Відповідача, і уклав з Відповідачем [PERSON] про надання та використання платіжної картки № 90610949, в подальшому [PERSON] відкрив відповідачу платіжну картку № 4061171592785072 строком дії по липень 2013 року, яку перевипустив за № 4061171595767994 строком дії з липня 2013 року по липень 2015 року. Відповідно до підписаної відповідачем заяви, [PERSON] про картку укладений на умовах, викладених в заяві, Тарифах по карткам банку та на Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку. 17.07.2015 року та 28.07.2016 року та 23.01.2017 року банк направив відповідачу заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість в сумі 15388,59 грн., проте станом на 30.03.2017 року відповідачем кредитна заборгованість не погашена. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON], порушуючи умови Кредитного договору не погашав повністю кредит та проценти за користування кредитом, чим порушив майнові права та інтереси ПАТ «БанкФорвард». Згідно довідки розрахунку заборгованість за Кредитним договором\~ № 90610949 від 18 липня 2011 року станом на 29 березня 2017 року становить суму в розмірі \~\~15465,53 грн. (п»ятнадцять тисяч чотириста шістдесят п»ять гривень 53 коп.), яка складається із: заборгованість за кредитом 15388,59 грн., три проценти річних 76,94 грн. (а.с. 99-106). Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами\~\~ та іншими особами, які беруть участь у справі, не\~підлягають доказуванню. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 2 статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими \~коштами встановлюється \~\~договором, \~\~законом \~\~або \~\~іншим \~\~актом цивільного законодавства. Згідно змісту частини 1 статті 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно статті 610 ЦК України порушення\~ зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст.ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов Договору про надання та використання платіжної картки № 90610949, у звязку із чим виникла заборгованість станом на 29 березня 2017 року в розмірі 15465,53 грн., яка підлягає стягненню\~ з відповідача. Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~\~ Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 1600,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved