Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в службі у справах дітей у зв`язку з тим, що проживають в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов`язків, з червня 2021 року перебуває [PERSON] [INFO] . У серпні 2020 року в зв`язку з тим, що залишилась без батьківського піклування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» та наказу ССД, [PERSON] була тимчасово влаштована в сім`ю своєї тітки [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою створені належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини. [PERSON] навчається у Рівненській ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 ім.О.О.Борисенка. Відповідно до інформації навчального закладу, тато і мама дитини на зв`язок з класним керівником не виходять. Вихованням дівчинки займається тітка. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку в Рівненському міського центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Сім`я знята з обліку у вересні 2020 року. Відповідно до інформації Центру, у [PERSON] відсутнє власне житло та постійна робота. Жінку разом з малолітньою донькою [PERSON] двічі поселяли в КЗ «Рівненський центр соціально-психологічної допомоги», їй надавалися консультації щодо працевлаштування. [PERSON] не виконувала рекомендацій працівників Центру. За спостереженнями фахівців РМЦСССДМ у [PERSON] низький виховний потенціал, вона не усвідомлювала відповідальності за життя і здоров`я дитини. З батьком дитини [PERSON] працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Рівненського РУП проведено профілактичну бесіду щодо виконання ним батьківських обов`язків стосовно доньки та складено протокол за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З заявами про повернення дитини на проживання в сім`ю батьки дівчинки до служби у справах дітей не зверталися. Питання про виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків стосовно доньки [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 18.08.2021. Розглянувши матеріали справи, комісія прийняла рішення доручити службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно доньки [PERSON] і рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення їх батьківських прав стосовно дитини. За таких підстав служба у справах дітей, якій рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 19.10.2004 № 261, делеговані повноваження звертатися до суду з позовними заявами про позбавлення батьківських прав, представництво інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей в суді від імені органу опіки та піклування, з міркувань найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає за доцільне звернутися до суду із заявою про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківські обов`язки щодо виховання та утримання доньки. Батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню [PERSON] , не проявляють щодо неї батьківської турботи та любові. Поведінка матері та батька не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. У разі позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав [PERSON] буде надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Ухвалою суду від 15.09.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.10.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача подала заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника позивача, підтримала висновок органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, відзив не подали. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.09.2020 року Рівненським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Наказом служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради №86-осн від 23.06.2021 року взято на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з проживанням в сім`ї, де батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків - [PERSON] , [INFO] . Матеріали справи містять повідомлення [PERSON] начальнику служби у справах дітей, про те, що на її утриманні залишилася малолітня [PERSON] , яку матір дитини [PERSON] залишила в травні 2020 року. Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради від 12.08.2020 р. №88-осн, тимчасово влаштовано в сім`ю [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] . Судом досліджено акт обстеження умов проживання дитини від 04.08.2020 року, психолого-педагогічну характеристику №01-27/154 від 24.06.2021 року видану адміністрацією Рівненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 ім.О.О.Борисенка РмР, відносно [PERSON] , яка є ученицею даного навчального закладу. В матеріалах справи міститься звернення №01-14/569 від 17.06.2021 року, начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради до начальника Рівненського районного управління поліції ГУ НП України в Рівненській області, щодо притягнення батьків малолітньої [PERSON] до адміністративної відповідальності. З батьком дитини [PERSON] працівниками сектору ювенальної превенції відділу превенції Рівненського РУП проведено профілактичну бесіду щодо виконання ним батьківських обов`язків стосовно доньки та складено протокол за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З відповіді №01-15/383 від 26.06.2021 року Рівненського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рівненської міської ради, вбачається, що у [PERSON] відсутнє власне житло та постійна робота. Жінку разом з неповнолітньою донькою двічі поселяли в КЗ «Рівненський центр соціально-психологічної допомоги». За спостереженнями працівників центру у [PERSON] низький виховний потенціал, вона не усвідомлює відповідальності за життя та здоров`я дитини. Судом досліджено висновок органу опіки та піклування від 31.08.2021 №08-1585 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] . Питання про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 18.08.2021 року. Комісія з питань захисту прав дитини, беручи до уваги матеріали справи, прийняла рішення про доцільність позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] . Ст. 52 Конституції України, зазначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Згідно із ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім"ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Вони повинні піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини і водночас, санкція (відповідальність) за протиправну винну поведінку матері або батька. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , свідчить висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради. Суд, вважає даний висновок обгрунтованим, повним та таким, що прийнятий в інтересах дитини, а тому враховує даний висновок під час вирішення спору. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки вони не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, не цікавляться здоров`ям, життям та потребами дитини, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, що є достатньою підставою для позбавлення їх батьківських прав. Також слід звернути увагу відповідача, що відповідно ст.169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. За змістом ч.4 ст.169 СК України поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров`ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. Суд зобов`язаний з`ясувати думку дитини з приводу можливості поновлення батьківських прав і повернення її батькам. Причому мотиви незгоди дитини на поновлення в батьківських правах значення не мають. Але при цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст.171 СК України). Отже, за наявності підстав у майбутньому, відповідачі мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908 грн. на користь держави, порівно по 454 грн. з кожного.

Outcome: approved