Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

Позивач 10.09.2014 року звернувся до суду з позовною заявою та просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року право власності на земельну ділянку площею 5,460 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на яку 15.01.2002 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 096610 на ім'я [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2837, та на яку 25.04.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі й на зазначену земельну ділянку. Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] року на ім'я якої 15.01.2002 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку. [PERSON] за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу по справі [PERSON] При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,460 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті [PERSON], померлої [INFO] року отримано представником [PERSON] - [PERSON] 25.04.2014 року вже після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Даний факт перешкоджає позивачу реалізувати його спадкові права, у зв'язку з чим, позивач просив визнати за ним право власності на вище вказану земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 56). Представник відповідача по справі - Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с. 39). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.40). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], якій за життя належала земельна ділянка площею 5,460 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на яку 15.01.2002 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 096610, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2837 за [PERSON], що вбачається і з листа Управління Держземагенства Криворізького району Дніпропетровської області 04.11.2014 року (а.с.10,19,48). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, в порядку ст.., 1261, ст.. 1268 ЦК України прийняв спадщину її чоловік [PERSON] (а.с.11), оскільки як вбачається з довідки Недайводської сільської ради Криворізького району від 29.08.2014року № 246, останній постійно проживав та був зареєстрований зі спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.15). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії [NUMBER] від 17.02.2014 року (а.с.6). [PERSON], померлий [INFO] року, за життя склав заповіт, посвідченого 11.12.2012 року секретарем виконавчого комітету Недайводської сільської ради Великодною Л.Л. за № 74, який є чинним, та яким все своє майно заповів [PERSON] - позивачу по справі. (а.с.7). При зверненні [PERSON] до нотаріальної контори 24.06.2014 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON], заведено спадкову справу № 56229874, [PERSON] було видано 01.10.2014 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.12.2012 року секретарем виконавчого комітету Недайводської сільської ради Великодною Л.Л. за № 74, на земельну ділянку площею 5,660 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 096592, що вбачається З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.11.2014 року, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.2014 року (а.с. 50-55). Аналогічні відомості містяться і в листі завідувача Криворізької районної державної нотаріальної контри [PERSON] від 04.11.2014 року (а.с. 49). Як слідує, з вище вказаного листа, окрім позивача по справі з заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї до нотаріальної контори більше ніхто зі спадкоємців не звертався (а.с.49). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,460 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на яку 15.01.2002 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 096610, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, постановою Державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контри [PERSON] від 19.08.2014 року № 2451/02-31 позивачу було відмовлено, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку після смерті [PERSON], померлої [INFO] року отримано представником [PERSON] - [PERSON] 25.04.2014 року вже після смерті [PERSON], який помер [INFO] року(а.с.28). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на спірну земельну ділянку отримав представник [PERSON] - [PERSON] 25.04.2014 року, вже після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, та за життя, прийнявши спадщину, свідоцтво про право на спадщину за законом отримати не встиг (а.с.13,6). Вказана обставина перешкоджає позивачу реалізувати його спадкові права на земельну ділянку та отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на загальних підставах, тому успадкування вказаної земельної ділянки має здійснюватися в судовому порядку. Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Згідно ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З огляду на викладені обставини та виходячи з положень ч.5 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, суд вважає за необхідне, визнати за позивачем як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року право власності на земельну ділянку площею 5,460 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, на яку 15.01.2002 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], померлої [INFO] року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2837, нормативна грошова оцінка якої станом на 27.03.2014 року складає 56681,60 грн. та яку успадкував [PERSON] в порядку ст.. 1268 ЦК України (а.с.33). На підставі викладеного,

Outcome: approved