Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошового боргу, в якому зазначив, що 01 жовтня 2014 року він позичив [PERSON] одну тисячу триста доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач власноручно склала та передала йому письмову розписку. Відповідно до розписки відповідач зобов'язався повернути йому позичену суму коштів 01 грудня 2014 року, проте до цього часу, взятого на себе зобов'язання не виконав. Його неодноразові вимоги повернути суму позики відповідач веде себе недобросовісно по взятому на себе зобов'язанню, навіть не намагається виконати зобов'язання частинами, а отже така його поведінка свідчить про відмову повертати борг по позиці, що є порушенням його майнових прав та інтересів. Згідно з офіційними даними, викладеними в офіційному інтернет-представництві Національного банку України, станом на 08.12.2015 року офіційний курс гривні до долара США становить: 100 дол. = 2345,0698 грн., тобто 1 дол. = 23,45 грн.. З урахуванням зазначених норм матеріального права та обставин справи, сума боргу по позиці, яку відповідач зобов'язаний йому повернути, станом на 08 грудня 2015 року в перерахунку в національну валюту - гривню складає 30 485,00 грн. (1300,00 дол. США х 23,45), а три процента річних від вказаної простроченої суми за період з 02 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року, тобто за 372 дні прострочення - 932,08 грн., а всього 31 417,00 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з"явився, про день час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, надали до суду заяву згідно якої просять слухати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно належним чином, заперечень суду не надала, надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Суд вважає, що в справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін, в очному порядку без фіксації технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 01 жовтня 2014 року позивач надав грошову позику [PERSON] [INFO], жителькі с.Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області вулиця Садова 2, в сумі 1300 доларів США, що підтверджуються розпискою від 01.10.2014 року, складеною власноручно [PERSON]., строк повернення позики встановлено 01 грудня 2014 року. Відповідно до вимог статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ). Згідно боргової розписки, наданої позивачем, строк виконання зобовязання закінчився 01.12.2014 року. Згідно з офіційними даними, викладеними в офіційному інтернет-представництві Національного банку України, станом на 08.12.2015 року офіційний курс гривні до долара США становить: 100 дол. = 2345,0698 грн., тобто 1 дол. = 23,45 грн.. З урахуванням зазначених норм матеріального права та обставин справи, сума боргу по позиці, яку відповідач зобов'язаний йому повернути, станом на 08 грудня 2015 року в перерахунку в національну валюту - гривню складає 30 485,00 грн. (1300,00 дол. США х 23,45), а три процента річних від вказаної простроченої суми за період з 02 грудня 2014 року по 08 грудня 2015 року, тобто за 372 дні прострочення - 932,08 грн., а всього 31 417,00 грн. Доказів, які б підтвердили факт повного чи часткового повернення позики позивачеві відповідачем не надано та не заявлялося суду клопотань про їх витребування. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інщих осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, являючись позикодавцем, вправі вимагати від відповідача, який є позичальником, повернення грошової позики, а тому позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей, та також три проценти річних від простроченої суми, за весь час прострочення, а тому позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати в сумі 487,20 грн. ( чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.). На підставі ст.ст. 3, 4, 5,10, 15, 27, 31, 57, 60, 61, 88, 107, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.530,625 ЦК України , суд, -

Outcome: approved