Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

В червні 2020 року представник позивача звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] його дружина та мати позивача [PERSON] . Після їхньої смерті відкрилася спадщина за законом на земельні частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Попільня, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га. Позивач як спадкоємець першої черги звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків. Відповідно до поданої заяви була заведена спадкова справа. Крім позивача інших спадкоємців не має. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з неподанням документів, що посвідчує право на земельні частки ( пай). Позивач, представник позивача у підготовчому судовому засіданні відсутні. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їхньої участі. Просила уточнити позовні вимоги: визнати за позивачем право на спадщину на Ѕ земельної частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га після смерті [PERSON] , визнати право на спадщину на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та право на спадщину на Ѕ земельної частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] ( а.с. 8), [INFO] померла [PERSON] ( а.с. 9), які були батьками позивача. ( а.с. 7). Згідно довідки № 26 від 16.01.2020 року, за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: 1.[PERSON] , [INFO] , який зареєстрований з 01.04.1987 року і виписаний у зв`язку зі смертю [INFO] ; 2.[PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 01.04.1987 року і виписана у зв`язку зі смертю [INFO] . 3.[PERSON] , [INFO] прописаний з 21.11.1995 року і по теперішній час. ( а.с. 10). З названої довідки вбачається, що [PERSON] ( дружина спадкодавця) та [PERSON] , (позивач по справі) фактично вступили в управління або володіння спадковим майном [PERSON] (спадкодавець), оскільки на день смерті останнього проживали та були зареєстровані за однією адресою. Та відповідно [PERSON] , (позивач по справі) фактично вступив в управління або володіння спадковим майном [PERSON] (спадкодавець). Згідно довідок від 08.05.2020 виданих Відділом у Сновському районі міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] сертифікат ( РН № 967245) на право на земельну частку ( пай) площею 4,92 га, який зареєстровано 29.05.1997 року за № 213 друкувався та видавався. [PERSON] сертифікат ( РН № 967244) на право на земельну частку ( пай) площею 4,92 га, який зареєстровано 29.05.1997 року за № 212 друкувався та видавався. Станом на 01.01.2013 рік державні акти на право власності на земельні ділянки ( паї) взамін сертифікату не друкувалися та не видавалися. Вартість вищевказаних земельних часток ( паїв) станом на 01.01.2020 року з коефіцієнтом індексації нормативної грошової оцінки 4,796 становить 32929, 34 грн. ( а.с. 14-16). [PERSON] , [PERSON] включені до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області, що є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН 0021. ( а.с. 17-21). Встановлено, що за життя [PERSON] , отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) від серія РН № 967244 та [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) від серія РН № 967245, які надалі були втрачені. Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» (а.с. 26). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 20 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась до [INFO] , до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Законодавчо визначено, що прийняття спадщини в частині не допускається. Як зазначалося вище, судом встановлено, що [PERSON] ( дружина спадкодавця) та [PERSON] , (позивач по справі) фактично вступили в управління або володіння спадковим майном [PERSON] (спадкодавець), оскільки на день смерті останнього проживали та були зареєстровані за однією адресою. Та відповідно [PERSON] , (позивач по справі) фактично вступив в управління або володіння спадковим майном [PERSON] (спадкодавець). Згідно статті 535 ЦК УРСР, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. У відповідності до положень ст.ст. 529-530 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця[PERSON] було два спадкоємця першої черги: син спадкодавця[PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] , а тому кожен з них при спадкоємстві за законом успадкував по Ѕ частки у спадщині [PERSON] . На час відкриття спадщини після смерті спадкодавця[PERSON] був один спадкоємець першої черги: син спадкодавця[PERSON] . У справі встановлено, що Приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Гордійко О.П. від 05.05.2020 року № 160/02-31,№ 161/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай) після смерті [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. ( а.с. 22-25). Отже, як свідчать матеріали справи [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] належало право на земельні частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ земельної частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га після смерті батька [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та право на спадщину на Ѕ земельної частки ( пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства « Сновський» с. Суничне, Сновського району Чернігівської області розміром 4,92 га, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав у зв`язку з втратою оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай), тому позбавлений можливості оформити спадкові права на земельні частки (пай ) в нотаріальному порядку, та його право підлягають судовому захисту згідно ст. 6 ЦК УРСР. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного та

Outcome: approved