Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року в розмірі 178683,37 грн. - звернути стягнення на квартиру загальною площею 76,30 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів з квартири [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, та стягнути судові витрати по справі, зазначивши, що між банком та третьою особою - [PERSON] було укладено договір № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року, згідно якого він отримав кредит у розмірі 126 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2027 року. У порушення зазначених умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Оскільки в забезпечення зобов'язання було укладено договір іпотеки з відповідачами, просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Уточнила суму заборгованості за кредитним договором № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року, що складає 168351,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримує у повному обсязі. Додатково зазначила, що на час укладання договору малолітні діти зареєстровані у спірній квартирі не були. До того ж відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» не вимагається. Крім того наголосила, що в порушення вимог іпотечного договору була проведена реєстрація інших осіб, в тому числі малолітніх дітей, без згоди банку. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява з проханням розглянути справи за її відсутності, заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, про що надала письмові заперечення, згідно яких зазначила, що задоволення заявлених позовних вимог суперечитиме інтересам відповідачів, зокрема інтересам малолітніх дітей, оскільки неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень, для здійснення яких у разі якщо право власності чи користування мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Крім того, вважає, що виселення відповідачів є передчасною позовною вимогою, оскільки підставою для виселення відповідачів може виникнути лише після переходу права власності на жиле приміщення до іншого власника. Додатково зазначила, що в матеріалах справи відсутня письмова вимога про виселення малолітніх дітей, а наявна лише письмова вимога, надіслана на ім'я їх матері. Також наголосила, що [PERSON] виконує свої кредитні обов'язки, сплачує заборгованість по кредиту та розмір заборгованості за кредитом менший ніж вартість заставного майна. Відповідачі [PERSON], [PERSON] особисто та як законний представник малолітніх - [PERSON], [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради в судове засідання не з'явилась, від неї надійшло клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, зазначила оскільки у справі зачіпаються інтереси малолітніх дітей, тому просить суд прийняти рішення на захист житлових прав малолітніх дітей на підставі наявних документів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача, представника відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвоката [PERSON], представника третьої особи органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів [PERSON], [PERSON] особисто та як законного представника малолітніх - [PERSON], [PERSON] та третьої особи [PERSON], фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти. 31 жовтня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року, згідно якого він отримав кредит у розмірі 126 250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 жовтня 2027 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В якості забезпечення повернення кредиту з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки № ZPM0GІ0000001102 від 30 жовтня 2007 року, на підставі якого в іпотеку банку була надана нерухомість, а саме: квартира загальною площею 76,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На теперішній час кредит і відсотки [PERSON] належним чином не сплачуються, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 168 351,84 грн., яка складається з наступного: -123 096,94 грн. - заборгованість за кредитом; -44 920,39 грн. - заборгованість за відсотками; -334,51 грн. - заборгованість по пені. Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він .... не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З вимог ст. 1050 ЦК України вбачається що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати проценти, передбачені договором. Відповідно до п.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки...». Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись за рішенням суду. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. З урахуванням викладеного, враховуючи, що третя особа [PERSON] неналежним чином виконує свої зобов'язання по кредитному договору, а оскільки в забезпечення зобов'язання з відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений іпотечний договір квартири, власниками якої є відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд вважає можливим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому. Згідно довідок ТОВ «Житломасив» в квартирі [ADDRESS] мешкають відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Закону України „Про виконавче провадження", виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих в квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Також, договором іпотеки, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Суд не приймає доводи представника відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвоката [PERSON] та органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, щодо не визнання позову, оскільки відповідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» встановлено, що для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності, або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. До цих випадків віднесено: наявність права власності дітей на це майно, наявність права користування. Отже, згода органів опіки та піклування необхідна лише у випадку, якщо дитина є власником (співвласником), або має право користування жилим приміщенням, що відчужується. Судом встановлено, що на момент укладення договору іпотеки малолітні діти [PERSON], [PERSON] права власності, права користування житловою квартирою не мали. За таких умов згода органу опіки та піклування на передачу спірної квартири в іпотеку була не потрібна. Таким чином, під час укладення договору іпотеки права власника або інших осіб порушені не були, а тому відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, представником органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області та представником відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвокатом [PERSON] в обґрунтування своїх заперечень проти позову не підтверджено доказами, що відповідачі до органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області з відповідними заявами не звертались. Необґрунтованим є посилання представника відповідачів [PERSON], [PERSON] - адвоката [PERSON] щодо відсутності в матеріалах справи письмової вимоги про добровільне звільнення квартири малолітніх дітей, оскільки письмовою вимогою від 21 жовтня 2013 року, направленою на ім'я [PERSON] особисто та як законному представнику малолітніх [PERSON], [PERSON] її разом з малолітніми дітьми зобов'язано звільнити спірну квартиру. Крім того, вказана вимога була направлена позивачем після подачі позовної заяви з тих причин, що під час розгляду справи були встановлені інші зареєстровані особи у спірній квартирі та виникла необхідність в уточненні позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS] та зняттю з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири.

Outcome: approved