Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить визнати незаконним, протиправним та скасувати наказ відповідача від 31 січня 2018 року № 063 «Про проведення службового розслідування», мотивуючи тим, що підставою для пред`явлення позову стало порушення трудових прав та гарантій [PERSON] ПАТ «Українською залізницею», яке провело службову перевірку з метою з`ясування обставин щодо розкрадання коштів та зловживання службовим становищем окремими посадовими особами ПАТ «Українська залізниця». Позивач вказує на те, що факт проведення перевірки щодо службової діяльності працівника, що визначена умовами його трудового договору, без належного його повідомлення та можливості надати пояснення, є такими, що суперечить змісту трудового законодавства, порушує трудові права позивача та обов`язки сторін трудового договору. Вислухавши представника позивача, який в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити, представника відповідача, який проти задоволення позову заперечив, з підстав наведених у його відзиві, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, а також в витребуваних судом матеріалах службової перевірки щодо правомірності дій керівництва Департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення ПАТ «Укрзалізниці», суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Пунктом 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» встановлено, що ПАТ «Українська залізниця» утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності (а.с. 29-53). Законом, який визначає порядок діяльності акціонерних товариств, в тому числі, державних, є п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про акціонерні товариства». У відповідності до ч. 2 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» виконавчий орган діє у межах, встановлених статутом та Законом України «Про акціонерні товариства». За змістом ч. 5 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» права та обов`язки членів виконавчого органу акціонерного товариства визначаються Законом України «Про акціонерні товариства», статутом товариства та/або положенням про виконавчий орган товариства, а також, контрактом, що укладається з кожним членом виконавчого органу. В п. 81 Статуту ПАТ «Українська залізниця» зазначено, що колегіальним виконавчим органом, який здійснює управління його поточною діяльністю, є правління. Правління діє на підставі законодавства, цього Статуту та положення про нього, що передбачено п. 82 Статуту ПАТ «Українська залізниця». Очолює правління голова, що відповідає п. 84 Статуту ПАТ «Українська залізниця». В п. 2.7.3 Контракту з Головою ПАТ «Українська залізниця» від 06 червня 2016 року закріплено, що у своїй діяльності голова правління зобов`язаний керуватися Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, рішеннями Вищого органу Товариства, внутрішніми документами Товариства та Контрактом. Згідно пп. 11 п. 121 Статуту ПАТ «Українська залізниця» голова правління, відповідно до рішень правління, підписує від імені товариства розпорядчі документи (накази) у межах своїх повноважень. Судом встановлено, що наказом т.в.о. Голови правління ПАТ «Укрзалізниця» Кравцова Є.П . та члена правління товариства [PERSON] від 31 січня 2018 року № 063 на час проведення службового розслідування директора Департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення ПАТ «Укрзалізниця» [PERSON] тимчасово відсторонено від виконання посадових обов`язків із збереженням заробітної плати відповідно до п.п. 5.15, 5.16 розділу V Порядку організації та проведення в ПАТ «Укрзалізниця» службової перевірки у сферах запобігання корупції і економічним правопорушенням, інфрмаційної безпеки, затвердженого наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 25 січня 2016 року № 016 (а.с. 12). Відповідно до п.п. 5.15, 5.16 розділу V Порядку організації та проведення в ПАТ «Укрзалізниця» службова перевірка проводиться з відстороненнмя суб`єкта службової перевірки від виконання службових обов`язків, частковим обмиеженням службових повноважень або без такого відсторонення чи обмеження. Рішення про відсторонення суб`єкта службової перевірки від виконання службових обов`язків або обмеження службових повноважень приймається посадовими особами, зазнгаченими п. 4.2 розділу IV цього Порядку, за мотивованим письмовим зверненням голови комісії, про що видається відповідний наказ. Таке рішення може прийматися одночасно з рішенням про проведенням службової перевірки, про що зазначається в наказі про призначення службової перевірки. На час відсторонення від виконання службових обов`язків, тимчасового обмеження службових повноважень за посадовою особою зберігається заробітна платня, якщо інше не передбачене законодавством України. Згідно з витягом з протоколу апаратної наради ПАТ «Укрзалізниця» «30» січня 2018 року № Ц-02/3 АН, вирішено ЦЦБ, ЦЦУП, ЦПроф (за згодою) провести службове перевірку дій працівників ЦЛ під час службового відрядження до регіональних філій «Львівськп залізниця», «Одеська залізниця», «Придніпровська залізниця» з питань перевірки господарської діяльності структурних підрозділів пасажирського господарства, які здійснювали агітацію щодо вступу до профспілки ВЧ-1 Київ. Доповісти. На період перевірки відсторонити ЦЦЛ від роботи (а.с. 27). Законом, який визначає порядок діяльності акціонерних товариств, в тому числі державних, є Закон України «Про акціонерні товариства», що передбачає ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» до компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган діє у межах, встановлених Статутом та Законом України «Про акціонерні товариства». За змістом ч. 5 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства» права та обов`язки членів виконавчого органу акціонерного товариства визначаються Законом України «Про акціонерні товариства», Статутом та або положенням про виконавчий орган товариства, а також, контрактом, що укладається з кожним членом виконавчого органу. Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства» голова колегіального виконавчого органу має право без довіреності діяти від імені товариства відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства. Інший член колегіального виконавчого органу в порядку, визначеному законодавством України, також може бути наділений цими повноваженнями, якщо це передбачено статутом товариства. Згідно з п.п. 84, 87, 95, 96 Статуту - колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є правління. Очолює правління голова, який призначається та звільняється з посади вищим органом. Права та обов`язки голови та членів правління визначаються законодавством, цим Статутом та контрактом. Голова та члени правління у своїй діяльності повинні керуватися законодавством, цим Статутом, рішеннями вищого органу, рішеннями наглядової ради, внутрішніми документами товариства. Так, п. 121 Статуту передбачено, що будь-які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські та фінансові документи від імені товариства повинні бути підписані щонайменше двома особами: членами правління та/або іншими уповноваженими на це особами. Такі договори, довіреності, правочини та документи від імені товариства вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства виключно у разі, коли вони скріплені двома підписами. Відповідно до п. 123 Статуту голова правління мас право без довіреності діяти від товариства. Крім того згідно з пп. 11 п. 125 Статуту зазначено, що голова правління підписує від імені товариства розпорядчі документи (накази) у межах своїх повноважень. Виходячи зі змісту вказаних положень, суд приходить до висновку про те, що голова правління ПАТ «Укрзалізниця», який очолює колегіальний виконавчий орган, має право без довіреності діяти від імені товариства, в тому числі видавати накази та давати розпорядження, що є обов`язковими до виконання всіма працівниками товариства. Враховуючи зазначене твердження позивача щодо обов`язкового попереднього прийняття рішення правлінням ПАТ «Укрзалізниця» про проведення службової перевірки не відповідає дійсності. За таких обставин посилання представника позивача в цій частині не можуть бути прийняті до уваги. Стосовно доводів позивача щодо недотримання відповідачем вимог Порядку при виданні спірного наказу, сліз зазначити наступне. При призначенні комісії та проведенні службової перевірки з метою з`ясування обставин, щодо правомірності дій керівництва Департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення ПАТ «Укрзалізниця» було застосовано Порядок організації та проведення в ПАТ «Укрзалізниця» службової перевірки у сферах запобігання корупції і економічним правопорушенням, інформаційної безпеки, затверджений наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 25 січня 2016 року № 016. Відповідно до п. 1.2. Порядку службова перевірка - це комплекс заходів, що здійснюються в межах компетенції відповідно до цього Порядку з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», відомчих нормативно-правових актів у сфері забезпечення інформаційної безпеки, запобігання корупційним і економічним правопорушенням, які могли або заподіяли значної матеріальної або нематеріальної шкоди інтересам ПАТ «Укрзалізниця», виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини працівників, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують з`ясування під час проведення таких заходів; суб`єкт службової перевірки - працівник ПАТ «Укрзалізниця», дії або бездіяльність якого стали підставою для проведення службової перевірки або досліджуються під час її проведення. Пунктом 2.3. Порядку чітко зазначені підстави для проведення службової перевірки.-" серед яких є звернення (доручення) органів державної влади, підприємств, установ, організацій, представників влади, громадськості або окремих громадян про факти (ознаки) правопорушень. У Розділі III Порядку визначена мета, завдання і строки проведення службової перевірки. Метою проведення службової перевірки є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення; осіб, причетних до вчинення порушення, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності- причинного зв`язку між порушенням особи (осіб) та його наслідками; причин порушення та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, котрі було порушено; рівня участі кожної з осіб, причетних до порушення; запобігання правопорушенням, іншим негативним проявам у ПАТ «Укрзалізниця». Завданнями службової перевірки є встановлення: наявності чи відсутності факту (події) правопорушення, який став підставою для призначення перевірки (час, місце, спосіб, інші обставини); осіб, причетних до правопорушення, наявності (відсутності) вини кожної з них. її ступеня; наявності (відсутності) в діянні суб`єкта службової перевірки ознак коругтційного правопорушення, злочину, а також причинно-наслідкового зв`язку між діянням та його наслідками; обставин, що впливають на ступінь і характер відповідальності працівника, відомостей, що характеризують особу; вимог законів чи інших нормативно-правових актів, документів ПАТ «Укрзалізниця» та посадових обов`язків, які регламентували дії працівника та були порушені; причин правопорушення та умов, що йому сприяли. Строк проведення службової перевірки визначається з урахуванням обсягу та особливостей її проведення, але не може перевищувати одного місяця. У виняткових випадках цей термін може бути продовжено. Початок службової перевірки визначається датою підписання наказу про її призначення, якщо інше не передбачено цим наказом. Завершення службової перевірки визначається датою підписання акту службової перевірки. Ця дата вважається днем виявлення правопорушення. Згідно з п. 4.3. Порядку у наказі про призначення службової перевірки зазначаються мета, терміни проведення, склад комісії з проведення службової перевірки, голова комісії, посадова особа, на яку покладається контроль за проведенням службової перевірки, термін подання керівнику, який призначив службову перевірку, акта службової перевірки для розгляду. Склад і чисельність комісії для проведення службової перевірки визначаються з урахуванням мети, обсягу, складності та особливостей її проведення. Розділом V Порядку «Організація роботи та повноваження осіб під час проведення службової перевірки» зазначено, що до проведення службової перевірки залучаються досвідчені, належно підготовлені фахівці, в залежності від профілю роботи, інші посадові особи, участь яких потрібна для отримання обґрунтованих оцінок і висновків з питань, що стосуються службової перевірки. Голова комісії організовує та координує її роботу, надає іншим членам комісії обов`язкові до виконання усні та письмові доручення, контролює їх виконання, за необхідності доповідає керівнику, який призначив службову перевірку, або особі, яка здійснює контроль за її проведенням, про хід та результати службової перевірки. Члени комісії детально ознайомлюються з наявними матеріалами службової перевірки, опрацьовують законодавчі та інші нормативно-правові акти, а також збирають необхідну інформацію для забезпечення повноти, всебічності та об`єктивності проведення службової перевірки. Члени комісії мають право отримувати від працівників ПАТ «Укрзалізниця» усні та письмові пояснення, консультації спеціалістів з питань, що виникають під час перевірки; викликати до службових приміщень ПАТ «Укрзалізниця» суб`єктів службової перевірки, інших посадових осіб, а також осіб, які не є працівниками ПАТ «Укрзалізниця» (за їх згодою), котрі обізнані або причетні до фактів або діянь, що стати підставою для призначення службової перевірки, й одержувати від них усні та письмові пояснення, інші матеріали, що стосуються службової перевірки, їх копії. Посадові особи повинні всебічно сприяти проведенню службової перевірки, надавати членам комісії правдиві пояснення, інформацію, матеріали, їх копії, виконувати інші законні вимоги членів комісії, що стосуються мети та завдань проведення службової перевірки. Також п. 4.2. Порядку передбачено, що для прийняття рішення про призначення службової перевірки член Правління ПАТ «Укрзалізниця». директор згідно з розподілом обов`язків, керівник структурного підрозділу, керівник регіональної філії, філії ПАТ «Укрзалізниця», який виявив підстави для її проведення відповідно до цього Порядку, складає і подає на розгляд Голови Правління ПАТ «Укрзалізниця» доповідну записку з викладенням відповідних фактів і обставин та проект наказу. Так, 30 січня 2018 року директором Департаменту безпеки було подано на розгляд в.о. голови правління ПАТ «Укрзатізниця» доповідну записку № ЦБ-14/8, в якій вказана посадова особа безпосередньо викладає відповідні факти і обставини, що потребують додаткового з`ясування, та з метою підтвердження або спростування яких і була у подальшому проведена службова перевірка на підставі наказу № 063 (а.с. 69-70). Крім того, п. 5.15. Порядку передбачено, що службова перевірка проводиться з відстороненням суб`єкта службової перевірки від виконання службових обов`язків, частковим обмеженням службових повноважень або без такого відсторонення чи обмеження. Рішення про відсторонення суб`єкта службової перевірки від виконання службових обов`язків або обмеження службових повноважень приймається посадовими особами, зазначеними в п. 4.2 розділу IV цього Порядку, за мотивованим письмовим зверненням голови комісії, про що видається відповідний наказ (п. 5.16. Порядку). Проте таке рішення про відсторонення суб`єкта службової перевірки може прийматися також одночасно з рішенням про проведення службової перевірки, про що безпосередньо зазначається в наказі про призначення службової перевірки, що і мало місце у даному випадку (абз. 2 п. 5.16. Порядку). На час відсторонення від виконання службових обов`язків, тимчасового обмеження службових повноважень за посадовою особою зберігається заробітна платня, якщо інше не передбачене законодавством України (абз. 3 п. 5.16. Порядку). Отже, при виданні наказу № 063 відповідачем було дотримано всіх вимоги Порядку, а також за позивачем повністю збережено заробітну плату відповідно до вимог чинного законодавства України, про що безпосередньо зазначено у п. 6 оскаржуваного наказу № 063. При цьому, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позивачем не обґрунтовано, які саме права та охоронювані інтереси порушено внаслідок видання АТ «Укрзалізниця» вказаного наказу, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тобто особа має право звернутися до суду у випадку, коли відбулося порушення її прав, свобод або інтересів. Зважаючи на наведене, спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З точки зору закону, при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Звертаючись до суду, позивач будь-яких даних, які б свідчили про порушення його прав при проведенні службової перевірки, в позові не зазначив. Не надав таких доводів та не надав доказів цьому і представник позивача в судовому засіданні. Суд вважає, що приведений позивачем при зверненні до суду аналіз законодавства, а також внутрішніх нормативних актів ПАТ «Укрзалізниця», які, з його точки зору, були порушені відповідачем, без приведення обґрунтувань порушення його прав внаслідок таких дій, не може бути підставою для визнання таких дій та складеного Акту незаконними. Виходячи з викладеного вище, одного з основних принципів здійснення цивільного судочинства, викладеного в ст. 12 ЦПК України, а саме принципу змагальності сторін, відсутність доказів порушення прав відповідача при проведенні службового розслідування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, суд роз`яснює, що в разі такого порушення прав позивача, останній мав би право оскаржувати наказ лише в частині порушення саме його прав, тобто лише в частині відсторонення позивача від роботи, а не наказ у цілому. Окрім цього, 05 лютого 2018 року правлінням ПАТ «Укрзалізниця» прийнято рішення (витяг протоколу №Ц-64/11 (а.с. 71) щодо звільнення позивача згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України. На підставі умов укладеного строкового трудового договору між сторонами та вказаної рішення правління відповідачем видано наказ від 05 лютого 2018 року № 162/ос про припинення трудового договору з позивачем з 07 лютого 2018 року (а.с. 72). Разом із цим, судом встановлено, що постановою апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2018 року у справі № 521/1267/18, якою скасовано рішення від 26 квітня 2018 року та додаткове рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22 травня 2018 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до АТ «Укрзалізниця» про визнання недійсною умови трудового договору щодо визначення строку його дії, визнання трудового договору таким, що укладений безстроково, визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с. 120-124). Дана постанова суду апеляційної інстанції згідно зі ст. 384 ЦПК України набирала законної сили з дня її прийняття. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, постановою суду апеляційної інстанції від 19 грудня 2018 року встановлено належне припинення трудових відносин між АТ «Укрзалізниця» та [PERSON] у лютому 2018 року. Судом приймаються доводи представника відповідача щодо того, що на час розгляду даної справи правовідношення позивача до АТ «Укрзалізниця» відсутнє, а АТ «Укрзалізниця» звільнено від доказування відповідних обставин. Таким чином, при розгляді даної справи, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 82 ЦПК України, АТ «Укрзалізниця» звільняється від доказування обставин правомірності прийняття рішення про проведення спірної службової перевірки та видання наказу із відповідного питання. Отже, підсумовуючи викладене, твердження позивача з приводу незаконності наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 31 січня 2018 року № 063 «Про проведення службової перевірки», підстав проведення службової перевірки, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю обставин, на яких ґрунтується позов. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Outcome: dismissed