Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача за участю третьої особи Служби по справам дітей (сектор опіки та піклування) Торезької міської Ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною. Свої вимоги мотивував тим, що знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 липня 2008 року по 28 травня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач мешкає з дитиною окремо, перешкоджає позивачу займатися вихованням дитини. Просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, та встановити порядок зустрічей з дитиною щотижнево на протязі двох днів-суботу та неділю за місцем проживання позивача без присутності відповідача, з ночівлею, зобов'язав передати дитину в 10 год. 00 хв. у суботу в місці проживання дитини та повернути до 16 год. 00 хв. у неділю,надати можливість спільного відпочинку на протязі 30 календарних днів у році за попередньою домовленістю у телефоном режимі. До початку розгляду справи позивачем уточнені позовні вимоги, просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною, та встановити порядок зустрічей з дитиною: побачення щосереди з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. та щосуботи з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; надати можливість спільного відпочинку з дитиною протягом 7 календарних днів у році в межах території України, з обов'язковим повідомленням за 7 днів до початку відпочинку. 04 грудня 2013 року ухвалою суду допущено прокурора міста Тореза до участі у справі. Прокурор міста Тореза Симоненко І.О. підтримала позовні вимоги. Пояснила, що позивач має право на підтримання з дитиною регулярних особистих стосунків і прямих контактів, це відповідає інтересам малолітньої дитини. Разом з тим, при визначенні способів участі батька у вихованні дитини необхідно врахувати вимоги діючого законодавства, вік дитини, право матері на спілкування з дитиною. Позивач підтримав уточнені позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснив, що з серпня 2013 року позивач стала перешкоджати спілкуванню з дитиною, наполягає тільки на її присутність під час побачення з дитиною. Відповідач частково визнала позовні вимоги. Пояснила, що з позивачем не досягли згоди щодо способів участі у вихованні дитини, тому виникли сварки. Наполягає на її присутності, чи присутності її родичів під час побачення позивача з дитиною. Надання батьку спільного відпочинку з дитиною протягом 7 календарних днів у році в межах території України, з обов'язковим повідомленням за 7 днів до початку відпочинку, можливо тільки в присутності матері з урахуванням незадовільного стану здоров"я та віку дитини. Представник третьої особи органу опіки та піклування Торезької міської Ради визнала уточнені позовні вимоги. Пояснила, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини, вважає доцільним за рішенням суду визначити спосіб участі батька у вихованні дитини. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи: 19 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області, між позивачем та відповідачем укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 175 та видане свідоцтво про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). 28 травня 2012 року рішенням Торезького міського суду Донецької області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.9-9зв.). Згідно довідки Виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області, позивач звертався до служби у справах дітей про вирішення питання щодо участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На засідання комісії з питань захисту прав дитини була запрошена матір дитини - [PERSON], але на засідання вона не з'явилась (а.с.46). Згідно довідок наданих загальноосвітньою школою I-II ступенів №1 ліцей «Спектр» заняття для майбутніх першокласників будуть проводитись у лютому- квітні щосуботи з 10 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. (а.с.31,65). Аналізуючи добуті докази суд дійшов наступного висновку. Згідно із Декларацією прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, (принцип 2), (мова оригінала): "ребёнку должна быть обеспечена специальная защита и предоставлены возможности и благоприятные условия, которые позволяли бы ему развиваться физически, умственно и нравственно, духовно и в социальном отношении здоровым и нормальным путём и в условиях свободы и достоинства; (принцип 6) ребёнок для полного и гармоничного развития его личности нуждается в любви и понимании. Он должен, когда это возможно, расти на попечении и под ответственностью своих родителей и во всяком случае в атмосфере любви и моральной и материальной обеспеченности". Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Відповідно до ч.1 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно норм ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо),місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках,якщо це викликано інтересами дитини,суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 19 липня 2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає з відповідачем. 28 травня 2012 року рішенням Торезького міського суду шлюб між відповідачем та позивачем було розірвано. Відповідач підтвердила наявність суперечок між нею та батьком дитини щодо участі його у вихованні дитини, визнала позовні вимоги в частині побачення позивача з дитиною щосереди з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. та щосуботи з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. Щодо надання батьку можливості спільного відпочинку з дитиною протягом 7 календарних днів у році в межах території України, з обов'язковим повідомленням за 7 днів до початку відпочинку, відповідач наполягала на присутності матері під час спільного відпочину, посилаючись на незадовільний стан здоров"я та вік дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Заперечення відповідача щодо необхідності урахування стану здоров"я дитини та визначення у присутності матері спільного відпочину батька з дитиною спростовуються довідками консультативної поліклініки Торезької центральної міської лікарні від 17 січня 2014 року про те, що [PERSON], [INFO], на теперішній час та в 2013 році на диспансерному обліку у дитячо-підліткового гінекологу не знаходилася. Медична допомога надавалася 06 липня 2010 року. Огляд проводився 16 січня 2014 року у присутності відповідача, діагноз: здорова (а.с.33,76). В обгрунтовання доводів відповідача про неможливість спільного відпочинку дитини з батьком без присутності матері з урахуванням віку дитини, суду не надано будь-яких доказів. Оскільки між сторонами існує спір щодо спілкування позивача з дитиною, виникла необхідність визначити способи участі батька у вихованні дитини. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Служби по справам дітей (сектор опіки та піклування) Торезької міської Ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною підлягають задоволенню повністю: зобов'язати [PERSON] не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною - донькою [PERSON], [INFO]; визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON], [INFO], наступним чином: побачення щосереди з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. та щосуботи з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; надати батьку [PERSON] можливість спільного відпочинку з дитиною протягом 7 календарних днів у році в межах території України, з обов'язковим повідомленням за 7 днів до початку відпочинку.

Outcome: approved