Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, у вересні 2011 р. між ним та [PERSON], була досягнута домовленість про виконання від його імені та за його рахунок певних юридичних дій. 19.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір доручення та досягнуто істотних умов про предмет, строк та ціну. У відповідності до умов договору [PERSON] зобов'язався вирішити питання щодо стягнення боргу від боржників, взяті на себе обов'язки зобов'язався виконати до 30.10.2011р. На виконання даного зобов'язання [PERSON] отримав від нього 9990,00 грн., про що 19.09.2011р. написав відповідну розписку. До теперішнього часу відповідач своїх обов'язків не виконав. На вимоги повернути гроші відповідач відмовився, у зв'язку з тим, що ці гроші він вже витратив та обіцяв повернути кошти, але пізніше. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по розписці від 19.09.2011р. в розмірі - 9990,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості за період з 31.10.2011р. по 01.07.2014р. в розмірі - 1098,90 грн., а також 3 % річних від простроченої суми за період з 31.10.2011р. по 01.07.2014р. - 798,68 грн., а всього : 11887,58 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 4000 гривень, посилаючись на те, що внаслідок дій відповідача він зазнав душевних страждань та непередбачуваних фінансових витрат. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнили позовні вимоги, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу по розписці від 19.09.2011р. в розмірі - 9900,00 грн., інфляційне збільшення заборгованості за період з 31.10.2011р. по 01.07.2014р. в розмірі - 1197,90 грн., а також 3 % річних від простроченої суми за період з 31.10.2011р. по 01.07.2014р. - 791,73 грн., а всього : 11889,63 грн., також стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 4000 гривень, судовий збір 243,60 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 1000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що згідно розписки (а.с. 7) 19.09.2011 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] на вирішення питань щодо стягнення боргу від боржників 9900 грн. Зобов'язався виконати взяті на себе обов'язки до 30 жовтня 2011 року. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У ч. 2 ст. 625 ЦК визначено правові наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання, а саме, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має сплатити кредиторові три проценти річних від простроченої суми, якщо інший роз мір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки при простроченні виконання боржни ком грошового зобов'язання має місце неправомірне користування чужими грошо вими коштами, вбачається, що проценти від Простроченої суми (у розмірі трьох процентів річних або іншому роз мірі, встановленому договором або законом) є різновидом неустойки і міри цивільно-правової відповідальності. Суд вважає, що у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України Відповідач має сплатити позивачу суму боргу 9900,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції - 1197,90 грн., а також 3 % річних з простроченої суми за період прострочення - 791,73 грн. Позовні вимоги про стягнення з відповідача 4000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються судами, зокрема коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами законодавства. Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Відшкодування моральної шкоди також не передбачено умовами даного договору. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні витрати: на правову допомогу - 1000 грн. та судові витрати -243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial