Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року, який набрав законної сили 18.03.2014 року, [PERSON] засуджений за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 (один) рік, за те, що 13.01.2014 року незаконно заволодів його автомобілем [NUMBER] в с.Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області, пошкодивши вказаний транспортний засіб (розбита фара та інше), чим завдав йому матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн. Оскільки відповідач [PERSON] до цього часу завдану йому матеріальну шкоду так і не відшкодував, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 1000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, а також 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] 26.05.2014 року, 17.07.2014 року та 01.08.2014 року в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року, який набрав законної сили 18.03.2014 року, встановлено, що відповідач в даній справі [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння, йдучи по вул.Молодіжна в с.Цибульківка Царичанського району Дніпропетровської області на узбіччі дороги навпроти домоволодіння №8 по вищевказаній вулиці, помітив автомобіль [NUMBER] темного червоного кольору, належний [PERSON]. Шляхом вільного доступу через незачинені двері вказаного автомобіля з боку водія [PERSON] сів за кермо, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, привів двигун у дію та почав рухатися вперед по вул.Чкалова в с.Цибульківка. Виповнюючи маневр поворот ліворуч навпроти домоволодіння №14 по вул.Чкалова в с.Цибульківка, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив виїзд на узбіччя, де пошкодив праву передню фару автомобіля та припинив рух, внаслідок чого повторно умисно протиправно незаконно заволодів транспортним засобом, належним [PERSON], вартістю 25000 грн., завдавши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн. [PERSON] вину по ч.2 ст.289 КК України визнав повністю, завдану матеріальну шкоду зобов"язався відшкодувати. [PERSON] за вказаним вироком суду засуджений за ст.289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 (один) рік (а.с.2-3). Відповідно до норм ч. 4 ст. 61 ЦПК України вказаний вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов"язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В результаті вище вказаного злочину автомобіль [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON], отримав механічні пошкодження - розбита права передня фара автомобіля, чим останньому було завдано матеріальну шкоду на суму 1000 грн. (а. с. 2). Відповідач по справі [PERSON] на момент ухвалення вироку суду зобов"язався відшкодувати завдану ним матеріальну шкоду в сумі 1000 грн., але до теперішнього часу грошові кошти відповідач так і не відшкодував, у зв"язку з чим суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода, завдана внаслідок злочину автомобілю [NUMBER], повинна бути відшкодована відповідачем в справі на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач в даній справі у зв"язку з злочинними діями відповідача зазнав душевних страждань. Внаслідок протиправних дій [PERSON] він отримав великий стрес відразу після вчинення останнім злочину. Душевні страждання він зазнав як під час досудового розслідування, так і в період розгляду кримінального провадження судом, а також зазнає і на даний час, оскільки засуджений обіцяв, але не відшкодував йому ні матеріальної, ні моральної шкоди. За викладених обставин, на думку суду, позивачу дійсно завдано моральну шкоду в тому розмірі, який оцінює позивач в справі, а тому з відповідача має бути стягнуто 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved