Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 1000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 12 травня 2015 року близько 09 год. 00 хв., [PERSON] таємно, умисно, шляхом вільного доступу з території двору будинку № 5, що розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області по вул. Чапаєва, викрав належну їй газову плиту, вартістю 400 грн., чим спричинив їй матеріальні збитки на зазначену суму.Дані обставини підтверджується вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 року 6-ти місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнили його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. В ході затвердження зазначеної угоди відповідач зобов»язався відшкодувати їй матеріальні збитки в сумі 1000 грн.. Проте, свої зобов»язання належним чином не виконав, завдану шкоду не відшкодував. Крім того, в результаті неправомірних дій відповідача їй спричинено душевні та моральні страждання, пов»язані з втручанням у її приватне життя, чим завдано моральну шкоду, розмір якої вона оцінює в 2000 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. \~У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2015 року близько 09 год. 00 хв., [PERSON] таємно, умисно, шляхом вільного доступу з території двору будинку № 5, що розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області по вул. Чапаєва, викрав належну їй газову плиту, вартістю 400 грн., чим спричинив їй матеріальні збитки на зазначену суму. Дані обставини встановлені Дані обставини підтверджується вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 16 червня 2015 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 1 року 6-ти місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнили його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який набув чинності 17 липня 2015 року. \~\~\~\~Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України \~підставами звільнення від доказування, зокрема, є вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає часткову задоволенню, в частині стягнення вартості викраденого майна в сумі 400 грн.. Завдання відповідачем шкоди в більшому розмірі ніж встановлено у вироку суду, позивачем не доведено, як і не доведено факту домовленості про відшкодування шкоди у більшому розмірі. Згідно ч. ч. 1-3\~ ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України \~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру злочину та вимог розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 2000 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп..

Outcome: partial