Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом щодо визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зокрема зазначено, що вказана квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], [INFO], враховуючи, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті своїх батьків, проте, приватним нотаріусом Багдасаровою О.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правоустановлюючого документу. З письмових пояснень представника відповідача вбачається, що останній фактично визнав позов. У письмовій заяві позивач просив задовольнити позов, надав для огляду документи, копії яких містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.ст.1270, 1272 ЦК України: для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття; якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.5 ст.1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши наведені дані, всі матеріали справи, а саме копії: свідоцтва про народження позивача та свідоцтв про смерть його батька [PERSON], [INFO], та матері [PERSON], - [INFO]; постанови приватного нотаріуса Багдасарової О.М. щодо відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з відсутністю правоустановлюючого документу на вказане нерухоме майно; ордеру, форми №3 та довідки Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-19" щодо сплати суми пайового внеску у повному обсязі 05 січня 1994 року по вказаній квартирі, а також надані позивачем оригінали вказаних документів, суд вважає, що вказаними документами підтверджено вищевказане обгрунтування щодо належності вказаної квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON], [INFO], та матері [PERSON], - [INFO], враховуючи, що [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті останніх, проте, приватним нотаріусом Багдасаровою О.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на вказану спадщину у зв"язку з відсутністю правоустановлюючого документу. Судом також встановлена відсутність даних про те, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує свободи та інтереси інших осіб, а тому, враховуючи зміст вищенаведених положень діючого законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved