Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 2002 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №363. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач у поданій позовній заяві покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08 серпня 2002 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися. Спільного господарства з відповідачем вони не ведуть з 2010 року, з травня 2020 року проживають окремо. Вказала, що примирення між ними неможливе. Шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження його є недоцільним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 15 квітня 2021 року справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими документами направлено на адресу відповідача та отримано особисто відповідачем [PERSON] 19 травня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №0311330144349. Відзиву на позовну заяву суду надано не було. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2002 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 363, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06 січня 2021 року (видане повторно). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 16 квітня 2005 року. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved