Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за центральне опалення в сумі 3\~365,99 грн. та судових витрат. В обґрунтування вимог покликається на те, що відповідачі зареєстровані, проживають у [INFO] та є її співвласниками, і відповідно користуються послугами з централізованого опалення. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення Відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги Відповідачам, останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб, та не відмовлялися від них, усвідомлюючи, шо за послуги треба платити, але оплату не проводили, чим порушили ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р. а також п. 3.1 договору приєднання, де прямо вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Станом на 21.04.2016р., за період з 01.07.2014р. по 30.09.2015р. за квартирою № 73 будинку № 50 по вул. Хімічна в м. Львові, де проживають вищезазначені відповідачі, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 2 373,55 грн., інфляційні нарахування за вищевказані послуги складають 965,18 грн., а 3% річних - 27,26 грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 2 373.55 грн. + інфляційні витрати 965.18 грн. + 3% річних 27,26 грн. = 3 365.99 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. Заслухавши учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 02 листопада 2015 року за заявою ЛМКП "Львівтеплоенерго» Шевченківський районний суд м. Львова видав у справі № 466/9088/15-ц судовий наказ № 2-н/466/1491/15 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 2 373,55 грн., інфляційних витрат - 965,18 грн. та 3% річних - 27,26 грн., всього - 3 365,99 грн. та 609,00 грн. судового збору . 23 листопада 2015 року вказаний судовий наказ ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова скасовано. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані, проживають у [INFO] та є її співвласниками. Згідно ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання». Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої види ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм ЗУ «Про житло-комунальні послуги» та споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Разом з тим, відповідно до п. З ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЛМКП «Львівтеплоенерго» було підготовлено та направлено на адресу відповідачки [PERSON] для підписання два примірники договору приєднання, що підтверджується супровідним листом від 27.01.2016р. № 09-1045 та СПИСКОМ рекомендованих листів № 09-1060, а також фіскальним чеком ВПЗ Львів-40 про відправлення. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач зобовязаний Укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін. Проте, станом на день подання позову та під час судового розгляду вказаної справи договір приєднання Відповідачами не підписаний і один із примірників, як це передбачено чинним законодавством, виконавцю назад не повернено. Своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, від 25.11.2014 року у справі № 3-184гс14, які в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України\~мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При цьому, також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 Договору приєднання предметом договору є те, що Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця), а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 01 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення Відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Відповідно до пункту 2.1 Договору приєднання, тарифи на послуги та їх загальна вартість встановлюється уповноваженим органом на момент надання таких послуг, тобто Національною комісією, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Отже, з огляду на вищенаведене, між Відповідачами та Позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: Виконавець надавав послуги Відповідачам, останні такими послугами користувалися, не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводили, чим порушили ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р.. а також п. 3.1 договору приєднання, де вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Суд не приймає заперечення відповідачки щодо того, що вони не ухилялися від укладення договору, а скерували ЛМКП «Львівтеплоенерго» зауваження та пропозиції, оскільки такі виходили за межі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та водопостачання холодної і гарячої води, що затверджений постановою КМУ від 21 липня 2015 р. № 630. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Така позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013р. при розгляді справи №6-59цс13. Таким чином, всупереч п.5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р., а також п.3.1 Договору приєднання відповідачі не виконали свого зобовязання щодо сплати послуги з централізованого опалення, а тому зобовязані сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до Розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, заборгованість Відповідачів станом на 21.04.2016р. за період з 01.07.2014р. по 30.09.2015р. складає 2 373,55 грн., інфляційні нарахування за вищевказані послуги складають 965,18 грн., а 3% річних - 27,26грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 2 373.55 грн. + інфляційні витрати 965.18 грн. + 3% річних 27,26 грн. = 3 365.99 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює на посаді заступника начальника відділу обліку та збуту теплової енергії, дала показання про те яким чином і в який період приймалися до уваги при розрахунку показання загальнобудинкового лічильника теплової енергії. Свої показання щодо розрахунків вона виклала письмово, вони долучені до матеріалів справи. Свідок погодилася, що за вказаний у первинній позовній заяві період часу розрахунок оплати за центральне опалення проводився з розрахунку опалювальної площі відповідачів 44,6кв.м, а не 42,3кв.м відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою: м. Львів, вул. Хімічна, 50/73. Корекція розрахунку проведена лише в березні 2016р. Отже, при розрахунку суми боргу, що підлягає стягненню з відповідачів слід врахувати, що площа квартири є меншою на 2,3кв.м, а тому необхідно зменшити суму заборгованості та визначити таку відповідно до фактичної опалювальної площі квартири. Борг за послуги центрального опалення, що підлягає стягненню з відповідачів, за період з 01.07.2014р. по 30.09.2015р. включно, виходячи з опалювальної площі квартири 42,3кв.м., становить 2\~251,15 грн. У звязку із зменшенням суми заборгованості меншими є розмір інфляційних втрат 915,41 грн., та 3% річних 25,85 грн. Загальна сума заборгованості відповідачів за вказаний період за послуги централізованого опалення складає 3\~192,41 грн. Ця сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів солідарно в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У звязку з частковим задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: partial