Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоєлизаветівської сільської ради про скасування та визнання недійсним розпорядження органу приватизації про передачу квартири у власність та свідоцтва про право власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що житлова квартира [ADDRESS] належала до державного житлового фонду та перебувала у віданні Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району. Наймачем житлової квартири являлася його мати, [PERSON]. В квартирі зареєстровані: його батька [PERSON], брат [PERSON] та він до 28.08.2012 року. Розпорядженням органу приватизації №415-р від 13.08.2012 року, яке підписано сільським головою Новоєлизаветівської сільської ради передано наймачу [PERSON] в спільну сумісну власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] На підставі зазначеного розпорядження відповідачем було видано свідоцтво про право власності на житло №415-р від 13 серпня 2012 року, яким посвідчується, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] (1/4ч.), [PERSON] (1/4ч.), [PERSON] (1/4ч.), [PERSON] (1/4ч.). Право власності на зазначену квартиру надалі було зареєстровано в КП «БТІ» за №25 в книзі 3 стор.68, за реєстровим №37551773. Документами для приватизації житла як дізнався позивач на теперішній час займалася його мати. Однак він вважає, що при приватизації були порушені його права, а саме він як член сім'ї наймача, будучи зареєстрований у житловому будинку, фактично в ньому не проживав; згоди на приватизацію житла не надавав, крім того не бажає реалізовувати своє право на приватизацію, у зв'язку з чим вважає, що розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності є недійсним та підлягає скасуванню. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації №415-р від 13.08.2012 року, яке видане сільським головою Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району та свідоцтво про право власності на житло №415-р від 13.08.2012 року, яке видано сільським головою Новоєлизаветівської сільської ради Красноармійського району та яким стверджується право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині за кожним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Представник відповідача Новоєлизаветівської сільської ради до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року за заявою [PERSON] органом приватизації прийнято розпорядження №415-р про приватизацію будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та передачу його у спільну сумісну приватну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках загальною площею 61,70 кв. м. На підставі вказаного розпорядження 13 серпня 2012 року КП «Управління міського господарства» видано свідоцтво про право власності на даний житловий будинок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.4,6). Згідно витягу про державну реєстрацію прав, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], було зареєстровано в КП «БТІ» за №25 в книзі 3 стор.68, за реєстровим №37551773 (а.с.5). Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно з ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян. Тобто, приватизація включає у себе комплекс способів та дій, які вчиняються громадянами, результатом яких є набуття ними права власності на приміщення державного житлового фонду і виникнення якого оформляється органом приватизації шляхом прийняття відповідного рішення та видачі свідоцтва. Згідно ч. 11 ст.8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та кімнат (гуртожитків) державного житлового фонду, вирішуються судом. У відповідності до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло. Згідно частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'є, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Однак, враховуючи пояснення позивача та визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що приватизація житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] була здійснена із порушенням статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Рішення про приватизацію грубо порушує права позивача, у зв'язку з чим є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було прийнято з наступним грубим порушенням чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація проведена без згоди повнолітнього члена родини - [PERSON]. Згідно ч. 3, 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію держаного житлового фонду» передача квартири, (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до п.3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадян. У даному випадку, при встановлених судом порушень Закону України «»Про приватизацію державного житлового фонду» щодо процедури приватизації квартири, необхідно визнати недійсним розпорядження, видане відповідачем, про приватизацію житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнати недійсним свідоцтво про право власності на даний будинок, видане на підставі зазначеного розпорядження. На підставі викладеного,

Outcome: approved