Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду 03 вересня 2020 року з позовом про усунення перешкод у користуванні наземним гаражем боксового типу шляхом встановлення заборони паркування на даху вказаного гаража з можливістю встановлення заборонної споруди (конструкції) на його даху. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником наземного гаража боксового типу (блок Ж, бокс 4), який розташований за адресою: [ADDRESS] . Поряд із належним позивачу гаражем розташований будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок перебуває на утриманні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Так, наземний гараж розташований рівнем нижче, а будинок [ADDRESS] - рівнем вище, що зумовлює ситуацію, коли відповідач та, зокрема мешканці будинку, використовують дах гаража, як прибудинкову ділянку, для своїх цілей, здійснюючи наїзд на дах належного позивачу гаража та використовують його, як місце для паркування транспортних засобів. Позивач зазначає, що мешканці будинку [ADDRESS] паркують транспортні засоби на даху його гаражу щоденно, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном. Крім того, паркування транспортних засобів на даху гаража призводить до його пошкодження, а саме у гаражі утворюються тріщини по його периметру у верхній частині біля стелі. Вказані пошкодження утворюються внаслідок просідання даху, яке відбувається через постійне навантаження на нього, що зумовлено регулярним розташуванням на ньому автомобілів. На усні звернення позивача до відповідача ОСББ «Престиж-1» щодо усунення перешкоди у користуванні належним нерухомими майном останні не реагують та відмовляються усунути вказані перешкоди шляхом встановлення заборони паркування на даху гаража та надання дозволу на виготовлення заборонної конструкції. Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2020 року. 02.02.2021 року відповідачем Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] » подано відзив на позовну заяву в якому заперечуються позовні вимоги, оскільки земельна ділянка в межах якої розташований гараж позивача не передана рішенням Хмельницької міської ради у власність мешканців багатоквартирних будинків, а перебуває у комунальній формі власності. Вважає, що ОСББ «Престиж-1» не є належним відповідачем у даній справі. Разом з тим, прибудинкова територія будинку не створює жодних перешкод у користуванні належним позивачу гаражем. Посилання позивача на те, що відбувається руйнування гаража та наявні пошкодження не підтверджено належними та допустимі доказами, також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між прибудинковою територією та збудованим гаражем та його пошкодженнями. Зазначає, що гараж розташований за адресою: [ADDRESS] , тоді як ОСББ «Престиж-1» знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому наявні обґрунтовані сумніви, що вказаний гараж розташований саме на прибудинковій території по [ADDRESS] , а не в іншому місці. Разом з тим, вимога позивача про дозвіл на встановлення заборонної споруди (конструкції) на даху гаража є загальною та неконкретною, оскільки не зазначено, яку саме конструкцію він збирається встановити на даху гаража. Також, жодного проекту, ескізу, креслення, позивачем не надано, а відтак відсутній предмет позову. Зазначає, що будь-які тимчасові або капітальні споруди, конструкції паркани, встановлюється відповідно до «Правил багатоустрою території міста Хмельницького», затверджених рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 12.06.2014 №377. Фактично на встановлення будь-якої заборонної конструкції позивачу потрібно було отримати дозвіл, в свою чергу рішення суду не є нормативно-правовим актом, який замінює дозвіл на встановлення вищеозначених конструкцій. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 06 липня 2021 року позивачем подано клопотання про залучення співвідповідача -Хмельницьку міську раду. Протокольною ухвалою суду від 06.07.2021 року до участі у справі залучено співвідповідачем - Хмельницьку міську раду. Протокольною ухвалою суду від 01.12.2020 року до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів залучено Гаражний кооператив «Успіх». Ухвалою суду від 30 липня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні майном, а саме гаражем, шляхом встановлення заборони паркування та заборонної конструкції на даху гаража. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві та у письмових поясненнях. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ОСББ «Престиж-1» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що земельна ділянка в межах якої розташований гараж позивача не передана у власність мешканців багатоквартирних будинків, а належить до земель комунальної форми власності, зокрема, знаходиться у розпорядженні Хмельницької міської ради. Разом з тим, облаштування прибудинкової території будинку не створює жодних перешкод у користуванні належним позивачу гаражем. Крім того, на прибудинковій території мешканці будинків інколи паркують транспортні засоби, однак, відсутній причино-наслідковий зв`язком між пошкодження гаража позивача та паркуванням транспортних засобів на прибудинковій території будинку [ADDRESS] . Звертає увагу суду на те, що гараж позивача розташований за іншою адресою ніж місцезнаходження будинку [ADDRESS] та його прибудинковою територією. Крім того, вимога позивача про дозвіл на встановлення заборонної споруди (конструкції) на даху гаража, яка зображена на фотографії задоволенню не підлягає, оскільки позивач не звертався за відповідним дозволом до Хмельницької міської ради та дозволу на її встановлення не має, а рішення суду не є нормативно-правовим актом, який замінює дозвіл на встановлення вищеозначеної конструкцій. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Хмельницької міської ради у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням. Відзив на позовну заяву суду не надали. Представник третьої особи Гаражного кооперативу «Успіх» у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням. Клопотань про проведення розгляду справи без участі представника та письмових пояснень щодо вимог позовної заяви не надали. Вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, враховуючи відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу гаража від 31 січня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Шевцовою І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 107 [PERSON] придбав наземний гараж боксового типу (блок «Ж», бокс 4), загальною площею 20,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У пункті 2 Договору зазначено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6807639342019, виданого 31 січня 2019 року Відділом у Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області, площа земельної ділянки на якій розташований гараж становить 1,4987 га., кадастровий номер земельної ділянки: 6810100000:17:002:0028. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №154670193, 31.01.2019 за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на наземний гараж боксового типу (блок Ж, бокс 4), який розташований за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 30095363. 13 грудня 2012 року на підставі акта було передано на баланс об`єднання співвласників «Престиж-1» багатоповерневу 73 квартирну житлову секцію по [ADDRESS] . З листа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , вбачається, що згідно з планом зонування території міста Хмельницького, затвердженого рішенням п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 № 25, земельна ділянка по [ADDRESS] відноситься до зони багатоквартирної житлової та громадської забудови. Також, повідомлено про те, що існує накладення прибудинкової території будинку [ADDRESS] на гаражі боксового типу, блок «Ж», які розташовані за адресою: [ADDRESS] , включно із гаражем бокс № [NUMBER] . Крім того, листом Управління архітектури та містобудування Департаменту Архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 28.04.2021 №1365/03-17, повідомлено про те, що Хмельницькою міською радою не приймалися рішення про надання статусу автостоянки (парковки) верхньому покриттю (даху) гаражів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в тому числі гараж блок «Ж», бокс [NUMBER] . Також, в управлінні відсутня інформація про межі прибудинкової території будинку по [ADDRESS] . Наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі - фотоматеріалами, підтверджується, що за адресою [ADDRESS] «з» блок «Ж» розташовані гаражі боксового типу (фото 1.1.). На фотографіях 1.2, 2.1., 2.2 зафіксований загальний вид з середини гаражу боксового типу блок «Ж», бокс 4 на яких зафіксовані тріщини по задній та лівій боковій стіні гаражу з повздовжньою тріщиною у верхній частині задньої стіни. На фотографіях 3.1., 3.2 зафіксовані припаркові транспортні засоби на даху гаражів боксового типу блок «Ж», де, розташований наземний гараж позивача. Даними технічного звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій об`єкта, складеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] (сертифікат серії АЕ №000323 віл 31.05.2012 р.), щодо наземного гаражу боксового типу (блок Ж, бокс 4) по [ADDRESS] проведеного з метою визначення придатності будівлі для подальшої безпечної експлуатації та надання рекомендацій щодо усунення виявлених недоліків/дефектів/пошкоджень підтверджується, що бетонна (задня) стіна боксу 4 має суцільну горизонтальну тріщину шириною розкриття до 4-5 мм по всій довжині на висоті 2.35-2-45 м від підлоги (0.35-0.45 від стелі) з кришінням (роздрібнюванням) тіла бетону уздовж тріщини (фото 2-6). Тріщина переходить частково і на перегородки (з сусідніми блоками 3 та 5). На площині задньої стіни наявні також інші вертикальні, вертикально-похилі тріщини в опоряджувальному шарі стіни (виконаному по синтетичній сітці), локальні місця відшарування штукатурного опорядження (в основному, верхньої зони стін). Розташування і характер пошкодження стіни, на думку експерта, може свідчити про те, що висоту стіни нарощували не в процесі її первинного проектного рішення і зведення, а пізніше в ході будівництва сусіднього житлового будинку (по [ADDRESS] ) для використання гаражного блоку Ж в якості підпірної стіни та розширення майбутньої відкритої автомобільної стоянки на верхньому рівні». У пункті 4.7. звіту (дах будівлі) вказано про те, що фактично на гаражах блоку Ж, в тому числі боксу 4, влаштовану експлуатовану покрівлю з верхнім асфальтобетонним покриттям, яка використовується мешканцями сусіднього житлового будинку по [ADDRESS] , в якості прибудинкової відкритої автомобільної стоянки. Водовідведення з експлуатованої покрівлі виконано із зовнішнім неорганізованим водостоком (без улаштування ринв та водостічних труб) по поверхі відкритої автостоянки в зливоприймальні колодязі (2 шт.) дворової зливової каналізації зазначеного будинку по [ADDRESS] . Так, у звіті за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта наземного гаражу боксового типу (блок Ж, бокс 4) по [ADDRESS] , експерт зазначив про те, що несучі та огороджувальні будівельні конструкції загалом перебувають в задовільному технічному стані. Проте, подальша безпечна експлуатація будівлі можлива за умови вчасного усунення виявлених дефектів і пошкоджень покрівлі (водовідведення з даху) та несучої бетонної стіни, припинення використання даху будівлі для стоянки автомобілів. Недотримання вказаних рекомендацій у стислі терміни призведе до різкого погіршення стану будівлі та призведе до її в стан, непридатний до нормальної експлуатації. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Вимогами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім цього згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, порушується його право власності чи законного володіння. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року по справі № 688/63/15-ц. Відтак, вказане в сукупності з положеннями ст. ст. 317, 319 ЦК України дає підстави для висновку, що таке порушення права пов`язується із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право користування та розпорядження належним йому майном повністю або частково, що є безпосереднім наслідком конкретних дій третіх осіб. При цьому, достатньо, щоб такі дії хоч і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Захист від таких порушень права власності здійснюється за допомогою негаторного позову. Негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння. Суд вважає, що негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак, протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати право користування та розпоряджання ним. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпоряджання майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними. Положеннями ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» (далі - Закон). Цей Закон регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. У пункті 6 статті 1 Закону вказано, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно з Прикінцевими положеннями Закону, викладено у новій редакції частину другу статті 382 ЦК України, якою визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав". Судом встановлено, що на даний час ОСББ «Престиж-1» не зареєструвало за собою права на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , разом з тим, позивач та відповідач не заперечували тієї обставини, що мешканці квартир та власники нежитлових приміщень, без дозвільних документів влаштували майданчик для паркування транспортних засобів у межах земельної ділянки, де розташований житловий будинок [ADDRESS] , а також частина земельної ділянки є дахом наземних гаражів, розташованих за адресою: [ADDRESS] «з», оскільки в судовому засіданні встановлено, що є накладення прибудинкової території на наземні гаражі боксового типу. Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача ОСББ «Престиж-1» про те, що наземний гараж за адресою: [ADDRESS] , який належить позивачу знаходиться в іншому місці та не знаходиться на прибудинковій території будинку [ADDRESS] , оскільки в матеріалах справи наявні докази, що спростовують доводи відповідача. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позивачем доведено порушення ОСББ «Престиж-1» прав позивача, влаштувавши майданчик для паркування транспортних засобів на даху його гаража. Тому, посилання представника ОСББ «Престиж-1» що вони є неналежними відповідачами у справі є безпідставним, оскільки саме дії співвласників будинку [ADDRESS] порушують право власності позивача. Варто зазначити, що відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, позивач довів, що такі дії співвласники квартир і нежитлових приміщень здійснюють з відома ОСББ «Престиж-1». Враховуючи, що позивач [PERSON] є власником нерухомого майна - гаражу, дах якого використовується мешканцями та власниками будинку [ADDRESS] , як майданчик для паркування транспортних засобів, що не заперечувалось у судовому засіданні представником відповідача ОСББ «Престиж-1». Дії співвласників будинку порушують право позивача на вільне володіння своїм майном, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном шляхом встановлення заборони паркування на даху неземного гаража так, як зазначені обставини підтверджуються належними та допустимими доказами щодо створення позивачеві перешкод у користуванні належним йому майном на день звернення до суду з позовом. Таким чином, з огляду на вищевказане суд прийшов до висновку, що позов про усунення позивачу перешкоди у користуванні наземним гаражем бокового типу блок Ж, бокс [NUMBER] , який розташований за адресою: [ADDRESS] «з» шляхом встановлення заборони паркування на даху гаража підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про встановлення заборонної конструкції (споруди) суд зазначає наступне. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Натомість, всупереч зазначеним нормам, позивачем долучена роздруківка з сайту https://epicentrk із зображенням забороняючої споруди, однак суд не може прийняти вказану роздруківку, як належний доказ та вирішити питання чи відповідає дана забороняюча споруда вимогам, які викладені у Правилах багатоустрою території міста Хмельницького, затверджених рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 12.06.2014 №377, оскільки це відноситься до повноважень Хмельницької міської ради. Враховуючи викладене, суд вважає вимогу позивача щодо встановлення заборонної споруди на даху гаража передчасною та необґрунтованою, оскільки позивач відповідно до вимог законодавства не звертався до Хмельницької міської ради з заявою про надання дозволу на встановлення такої споруди та відповідне рішення з цього приводу не приймалось, тому в даній частині позов задоволенню не підлягає та є передчасним на думку суду. Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу позову покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з належного відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial