Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача та зазначає , що 13.08.2013 р. він , в якості покупця та [PERSON] , в якості продавця , домовилися про купівлю-продаж нерухомого майна , а саме - житлового будинку разом з господарчими спорудами розташованими за адресою - [ADDRESS] . На момент домовленості між ними про укладення угоди , зазначене нерухоме майно належало відповідачу на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу , що був посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 25.09.2012 р. № 104141 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно . Вони домовилися з відповідачем , що договір укладений між ними посвідчать нотаріально згодом , оскільки він посилався на незадовільний стан свого здоров"я та небажанням відлучатися з місця свого проживання. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу відповідач надав йому власноручно написану розписку від 17.08.2013 р. про те , що він отримав від нього гроші за продаж вищевказаного нерухомого майна в сумі 50 000 грн. При необхідності , факт передачі грошей за нерухоме майно можуть підтвердити свідки зазначені у розписці . Також відповідач вивіз свої речі з будинку , передав йому ключі від нього , а він ввіз свої речі та зареєстрував місце проживання у цьому будинку . Впродовж всього часу проживання у цьому будинку , він неодноразово звертався до відповідача з проханням все ж таки зареєструвати належним чином своє право власності на нерухоме майно , але він ухилився від нотаріального посвідчення договору , посилаючись на сильну зайнятість. Зголдом він втратив з ним зв"язок. На протязі всього часу проживання в цьому будинку він сплачує послуги за використану електроенергію , отримує кореспонденцію , обробляє садибу , господарює на території придбаного домоволодіння на власний розсуд. На підтвердження факту його проживання за зазначеною адресою було складено акт депутатом Миколаївської сільської ради. Просить суд : - визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений 13.08.2013 р. між ним , [PERSON] та [PERSON] - дійсним . - визнати за ним , [PERSON] право власності на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] з господарчими будівлями та спорудами ( перелік надається ). В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити . Відповідач позов визнав і на підтвердження даної позиції зазначив , що дійсно він домовився з позивачем про купівлю-продаж житлового будинку , який належить йому на праві приватної власності. Також підтвердив , що гроші за свій будинок він отримав від позивача та надав йому письмову розписку. Нотаріально посвідчити договір вони не змогли по тій причині , що він не зміг з"явитися до нотаріуса . Причиною до цього є те , що він довгий час знаходився в реабілітаційному центрі в м. Дніпропетровську , лікувався від наркотиків та перебував під постійним наглядом у пастора релігійної секти. На даний час у нього проблем з наркотиками немає. Просить суд позов задоволити. Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що згідно технічного паспорту на садибний ( індивідуальний ) житловий будинок № 8 виготовленого 10.07.2012 р. Павлоградським міжміським БТІ власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Договором купівлі-продажу від 25.09.2012 р. посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної контори Дніпропетровської області [PERSON] продала , а [PERSON] ( позивач по справі ) купив вищезазначений будинок. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується той факт , що спірний будинок дійсно належить позивачу. Письмовою розпискою позивача зазначається , що останній отримав від [PERSON] грошову суму в розмірі 50 000 грн. за купівлю-продаж будинку [ADDRESS]. Плата за будинок та земельну ділянку здійснена в повному розмірі. В акті проведення перевірки факту проживання складеного депутатом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 15.04.2015 р. зазначається , що [PERSON] дійсно прописаний і проживає за вищезазначеною адресою. З ним проживають дружина і двоє дітей. Звертаючись до суду з даним позовом , позивач виходив з того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, а тому, згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, є підстави для визнання такого договору дійсним, а також для визнання права власності на майно за позивачем. Проте з такою позиціє позивача суд не погоджується. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу зокрема житлового будинку(квартири) укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 6 листопада 2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст.210,640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Оскільки договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна підлягає як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації, у суду не має правових підстав для задоволення позовних вимог . На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed