Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за угодою № 384130 в розмірі 177050,70 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2655,76 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 14 березня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] було укладено угоду №348130 та підписано додатки № 1 та 2 до неї, які є невід`ємними частинами угоди. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів "Авто Так". Вказана система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, наприклад, автомобіль, і які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. Угоду між ТОВ «Авто просто» та [PERSON] було укладено з метою придбання автомобіля «Chevrolet Cruze». На асигнаційному акті від 27 травня 2011 року [PERSON] надано право на отримання автомобіля «Chevrolet Cruze». 24 червня 2011 року [PERSON] отримав автомобіль «Chevrolet Cruze», кузов № [NUMBER] , 2010 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . [PERSON] , в свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. З метою гарантії повного виконання зобов`язання за угодою 9 червня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати як солідарні боржники перед кредитором у разі невиконання зобов`язань [PERSON] за угодою. [PERSON] протягом березня 2011 - квітня 2017 року сплачував щомісячні внески, систематично порушуючи умови угоди щодо повноти та періодичності сплати внесків. З травня 2017 року [PERSON] припинив сплачувати внески. На виконання умов угоди [PERSON] було сплачено 75,4008 % зі 100 % в оплату чистих внесків та 89 внесків зі 120 внесків в оплату послуг ТОВ «Авто Просто». Розмір боргу [PERSON] за угодою станом на грудень 2019 року складає 24,5992 % від ціни автомобіля, актуальної в грудні 2019 року, та 31 внесок в оплату послуг ТОВ «Авто Просто». Станом на грудень 2019 року поточна ціна автомобіля «Chevrolet Cruze» становила 457080 грн. Заборгованість [PERSON] за угодою у грошовому еквіваленті 177050,70 грн. Ухвалою від 28 січня 2020 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). 20 лютого 2020 року суд отримав відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] . Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказав, що угода від 14 березня 2011 року № 348130 укладена з порушенням положень Закону України «Про захист прав споживачів», принципів добросовісності, справедливості та з порушенням його прав. Перед укладенням договору виконавець зобов`язаний був повідомити споживача у письмовій формі про умови договору, однак його не було повідомлено про сукупну вартість договору, зокрема орієнтовну вартість договору та вартість послуг з оформлення договору, в договорі не встановлено істотну умову, а тому очевидним є факт навмисного надання позивачем недостовірної інформації та введення його в оману. 24 лютого 2020 року відповідач [PERSON] звернувся в суд із зустрічним позовом до ТОВ «Авто Просто», в якому просить визнати недійсною угоду № 348130 від 14 березня 2011 року, укладену між ним та ТОВ «Авто Просто». В обгрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в додатку № 1 до угоди № 348130 зазначається ціна автомобіля в розмірі 152000 грн. В договорі не встановлено істотну умову. Очевидним є факт навмисного надання позивачем недостовірної інформації, що згідно з ч.2 п.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» є такою, що вводить в оману. За своєю суттю як номінальна відсоткова ставка, так і реальна, є ціною кредитних ресурсів, а отже, істотною умовою договору. Тобто, правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Крім того, перед підписанням договору взагалі не було надано інформацію про сукупну вартість договору, переваги та недоліки пропонованих платіжних схем, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію. В додатку № 2 до угоди в ст.11 встановлено, що ТОВ «Авто Просто» укладає від імені учасника договір страхування, що суперечить п.10 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вона встановлює обов`язкову для споживача умову, яка фактично не пов`язана з послугою, яку йому надає фінансова установа. Позивач відповідно до ст.627 ЦК України посягнув на свободу волевиявлення при укладенні договору, тобто очевидним є дисбаланс сторін договору, а самі умови договору по відношенню до споживача є дискримінаційними. Кредитний договір не містить умов про відповідальність позивача. Відсутність істотної умови, передбаченої законодавцем для договорів даного виду, є дефект змісту правочину, що в силу ч.1 ст.215 ЦК України також має наслідком недійсність правочину в цілому. Ухвалою від 25 лютого 2020 року зустрічну позовну заяву залишено без руху та надано відповідачу строк для усунення недоліків зустрічної позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки зустрічної позовної заяви відповідачем усунені. 28 лютого 2020 року суд отримав відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що предметом угоди є надання послуг, а не продаж автомобіля. Спосіб визначення ціни автомобіля погоджений між учасником та ТОВ «Авто Просто» шляхом підписання угоди. Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак. Розмір оплати послуг встановлений у відсотках, а не у твердій сумі. Угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії угоди між сторонами. Вимоги законодавства, які регулюють кредитні правовідносини, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін за угодою № 348130, оскільки ТОВ «Авто Просто» не є ані кредитною, ані банківською установою, відповідно і послуги, які надає ТОВ «Авто Просто», не мають жодного відношення до кредитних. Під час надання послуг ТОВ «Авто Просто» не надає жодних коштів у кредит. Ухвалою від 23 березня 2020 року зустрічний позов [PERSON] суд прийняв до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднав в одне провадження, здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 21 квітня 2020 року суд отримав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник позивача просить у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з позовною заявою зі спливом позовної давності для даного виду позовів на шість років, оскільки перебіг позовної давності почався з 14 березня 2011 року та закінчився 14 березня 2014 року. Підписання та тривале виконання умов угоди, а також отримання автомобіля за угодою свідчить про повну обізнаність [PERSON] зі своїми правами та обов`язками за угодою. Жодних обставин, які б були перешкодою для укладання угоди, не існує і позивач не вказує, про які саме перешкоди замовчали або заперечили представники відповідача під час укладання угоди. [PERSON] були відомі перелік його прав і обов`язків, а також перелік прав та обов`язків ТОВ «Авто Просто», про що свідчить його підпис на угоді та додатках 1 та 2 до неї. Відповідно до п.13.8 ст.13 додатку 2 до угоди учасник мав 7 днів для того, щоб детально ознайомитися з угодою та прийняти її чи відмовитися від участі в системі АвтоТак. [PERSON] цього не зробив, а отже, він усвідомлював умови угоди, вони його повністю задовольняли і були для нього вигідними. Визнання правочину недійсним без застосування наслідків його недійсності є неможливим, оскільки єдиним правовим наслідком недійсності будь-якого правочину є реституція. Ухвалою від 7 вересня 2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Ухвалою від 7 вересня 2020 року суд призначив у справі судову економічну експертизу, яка залишилася без виконання в зв`язку з відсутністю оплати за проведення експертизи. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, зустрічний позов не визнає. Просить первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримує. Пояснив, що на момент укладення угоди працівники ТОВ «Авто Просто» запевняли його, що ціна автомобіля буде 152000 грн, як зазначено в п.2.2 додатку до угоди. Він сплатив повністю вартість автомобіля до 2015 року. Коли ціна автомобіля стала зростати, зрозумів, що щось в угоді неправильно. Умови договору вважає несправедливими по відношенню до нього як споживача. Представник відповідача додатково пояснила, що істотною умовою договору є ціна. Відповідно до п.2.2 угоди поточна ціна автомобіля зазначена в додатку 1 та становить 152000 грн. [PERSON] сплатив цю суму до 2015 року. Суму боргу не визнають, бо по спірній угоді неможливо виставляти заборгованість, так як невідома реальна ціна договору на момент його укладання та на час розгляду справи. З договору не можна очевидно визначити ціну автомобіля, а ТОВ «Авто Просто» змовчав про суму, яка буде сплачуватися споживачем за договором, тобто надав недостовірну інформацію. При укладанні договору позивач зобов`язаний був зазначити сукупну вартість договору в цілому, вартість взагалі послуг. [PERSON] не ознайомлювався з умовами, оскільки документи отримав лише через деякий час після отримання угоди у нотаріуса. Відповідач припинив сплачувати внески після виплати 152000 грн. Вважав, що після цього ТОВ «Авто Просто» не має і не може мати до нього будь-яких претензій. Про порушення його прав [PERSON] стало відомо в 2019 році, а тому строк позовної давності ним не пропущений. Просять в первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Відповідач [PERSON] первісний позов не визнав та пояснив, що [PERSON] звернувся до нього з проханням стати поручителем. Під час укладання договору поруки були присутні всі поручителі. З договором поруки був ознайомлений, але з угодою, яку укладав [PERSON] , не ознайомлювався. Вважав, що виступає поручителем за конкретною сумою вартості автомобіля і ця сума не буде змінюватися, оскільки працівники ТОВ «Авто Просто» запевнили, що сума договору змінюватися не буде, можуть бути лише витрати під час оформлення автомобіля. Договір поруки мали направити поштою, але він його так і не отримував. Просить застосувати до позовних вимог всі види позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання 30 липня 2021 року не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідачі не подали. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про застосування строків позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 14 березня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та відповідачем [PERSON] укладена угода № 348130 та додатки № 1 та № 2 «Правила функціонування системи придбання в групах АвтоТак», які відповідно до ст.1 угоди є невід`ємними частинами угоди. Відповідно до ст.1 угоди № 348130 предметом угоди є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно зі ст.2 угоди № 348130 Авто Просто є товариством, що надає послуги, предметом яких є придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах АвтоТак. Авто Просто гарантує надання учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених угодою. Пунктом 2.1 ст.2 додатку № 2 до угоди № 348130 передбачено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку № 1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором, на день укладення угоди (п.2.2 ст.2 додатку № 2). В додатку № 1 до угоди № 348130 сторони погодили графік внесків (загальна кількість повних внесків, необхідна для повної оплати автомобіля, послуг з обслуговування та адміністрування системи АвтоТак, що надаються Авто Просто, та страхових платежів) - 120; марку автомобіля - «Chevrolet», модель - «Cruze»; поточну ціну автомобіля - 152000 грн; плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи - 5472 грн; щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг - 0,38 %, щомісячний внесок в оплату страхового платежу - 0,065 %; плату за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою - 3%. Згідно зі ст.3 угоди № 348130 Авто Просто зобов`язується надавати учаснику системи послуги в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: включення учасника групи до системи АвтоТак шляхом підписання угоди: формування груп учасників для придбання автомобіля; включення учасника до групи для придбання автомобілів; організація та створення умов для придбання автомобілів учасниками системи; здійснення оплати автомобіля виробнику, імпортеру чи дистриб`ютору за рахунок коштів, сплачених учасниками системи, на умовах угоди; забезпечення отримання автомобіля учасником системи згідно з умовами угоди; здійснення адміністративних процедур, необхідних для передачі автомобіля учаснику системи, який одержав право на отримання автомобіля; формування фонду для повернення коштів; приймання та перерахування страхових платежів відповідній страховій компанії; адміністрування групи, до складу якої входить учасник системи, протягом всього строку її існування; надання інших послуг, визначених в угоді та додатках до неї; вчинення всіх інших дій, спрямованих на придбання учасником автомобіля через систему. Учасник відповідно до ст.4 угоди № 348130 має права, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: право приймати участь в асигнаційних актах, організованих Авто Просто; право вибору моделі або марки автомобіля згідно з можливостями постачальника; право сплачувати авансові внески відповідно до положень угоди; право розірвати угоду до моменту отримання автомобіля; право передачі третім особам прав та обов`язків за угодою; право отримувати інформацію щодо функціонування групи, до якої належить учасник. Статтею 5 угоди № 348130 передбачено обов`язок учасника виконувати зобов`язання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені угодою, включаючи, але не обмежуючись: сплатити плату за послуги, пов`язані зі вступом до системи при укладання угоди; сплатити плату за послуги, пов`язані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; сплачувати внески зі страхування автомобіля після отримання автомобіля; отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою, підписати відповідний двосторонній акт, що свідчить про виконання зобов`язань за угодою; за вимогою Авто Просто надавати копії квитанцій про оплату внесків за угодою. Асигнаційним актом від 27 травня 2011 року відповідачу [PERSON] надано право на отримання автомобіля марки «Chevrolet Cruze», базової моделі. 9 червня 2011 року сторонами угоди підписано акт вибору автомобіля марки «Chevrolet», модель «Cruze», синього кольору, № кузова [NUMBER] . 24 червня 2011 року відповідач [PERSON] отримав автомобіль «Chevrolet Cruze», про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та не заперечувалося відповідачем. 9 червня 2011 року між ТОВ «Авто Просто» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладений договір поруки. Відповідно до ст.1 договору поруки в разі невиконання боржником зобов`язань за угодою, боржник і кожен із спів поручителів відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В п.2.4 договору поруки спів поручителі і кредитор погодились, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених угодою платежів, які підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 166483,79 грн. Вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст.2 додатку № 2 до угоди. Згідно з розрахунком платежів [PERSON] за угодою № 348130 за період з 14 березня 2011 року по 10 квітня 2017 року відповідач сплатив 89 внесків зі 120 в оплату послуг позивача та 75,4008 % від ціни автомобіля зі 100 % в оплату чистих внесків. Станом на 29 вересня 2017 року поточна ціна автомобіля «Chevrolet Cruze» становила 457080 грн, що підтверджується реєстром № 29092017-2 роздрібних цін на автомобілі. Заборгованість відповідача [PERSON] за угодою № 348130 з урахуванням поточної ціни автомобіля «Chevrolet Cruze» становить 64612,68 грн внесків в оплату послуг (457080 грн х 0,38 % + 20 % ПДВ) х 31 внесок) та 112438,02 грн по сплаті чистих внесків (457080 грн х 24,5992 %). Загальний розмір заборгованості становить 177050,70 грн. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується сплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За нормами ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст.554 ЦК України). Всупереч наведеним нормам закону та умовам угоди № 348130 відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за угодою, не сплатив стовідсоткової вартості автомобіля та вартості наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків, а відтак, підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за угодою № 348130 в розмірі 177050,70 грн. Заяви відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). За положеннями ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Згідно зі ст.7 угоди № 348120 угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених угодою. Пунктом 2.3 статті 2 додатку № 25 до угоди № 348130 передбачено обов`язок учасника повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків. Учасник зобов`язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплату за адресою, вказаною учасником в угоді. Неотримання рахунка на сплату за вказаною адресою не звільняє учасника від обов`язку вчасно сплачувати внески на банківський рахунок Авто Просто. Графік внесків визначений сторонами в додатку № 1 до угоди № 348130 в розмірі 120 повних внесків (щомісячних платежів). Враховуючи кількість повних внесків, які зобов`язаний сплатити відповідач [PERSON] , строк дії угоди встановлено сторонами угоди до 14 березня 2021 року. Строк дії договору поруки відповідно до п.4.4 встановлений сторонами договору до 31 березня 2024 року. Як вбачається з розрахунку платежів [PERSON] за угодою № 348130, останній платіж відповідач здійснив в квітні 2017 року. З позовом про стягнення заборгованості за угодою позивач звернувся 14 січня 2020 року, тобто в межах строку дії угоди та до спливу позовної давності. При цьому, покликання відповідача [PERSON] на сплату повної вартості автомобіля в 2015 році суд до уваги не приймає, оскільки в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України доказів на підтвердження цієї обставини відповідач не надав. Повідомлення ТОВ «Авто Просто» від 4 листопада 2015 року № 348130/п/в про три заборговані внески не є передбаченою п.15.4 ст.14 додатку № 2 до угоди платіжною вимогою про одноразову дострокову сплату всіх несплачених внесків згідно з графіком внесків та не свідчить про зміну кредитором строку виконання зобов`язань за угодою. Щодо зустрічних позовних вимог про визнання угоди № 348130 недійсною суд зазначає таке. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). За змістом ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. Згідно з ч.1, 2 тс.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 6 листопада 2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У п.8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно з ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Статті 18 та 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають різні взаємовиключні підстави недійсності угоди, укладеної зі споживачем. Відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими згідно із ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (п.13). Умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. За приписами ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Спірні правовідносини, окрім законодавства про захист прав споживачів, регулюються також нормами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п.5 ч.1 ст.13 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, відповідно до п.11-1 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (який є спеціальним законом у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг), є фінансовою послугою. За змістом положень ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договору, який повинен містити, зокрема: розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Предметом угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах АвтоТак, є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля. За системою придбання автомобілів у групах АвтоТак кожний з учасників, який належним чином виконує зобов`язання за угодою, отримує автомобіль через механізм, передбачений в угоді, оскільки система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можна придбати за рахунок чистого фонду групи (п.1.2 ст.1 додатку № 2 до угоди). При цьому, предметом оспорюваної угоди є не купівля-продаж автомобіля, а надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак, в зв`язку з чим ТОВ «Авто Просто»» не є постачальником автомобіля та не визначає його ціну, а лише надає послуги, спрямовані на його придбання та оплату. Пунктами 2.1, 2.2 ст.2 додатку № 2 до угоди визначено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою. Термін «Поточна ціна автомобіля», спосіб та механізм її визначення й можливість зміни були погоджені між сторонами, засвідчені їх підписами й не суперечать вимогам чинного законодавства. Ціна автомобіля визначена сторонами в угоді та складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії договору. Позивач не має змоги самостійно встановлювати поточну ціну автомобіля, оскільки відповідно до умов угоди поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється постачальником/виробником/імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 313/1464/15 зроблено висновок, що «такі умови договору узгоджуються із вимогами Положення про обов`язкові критерії та фінансові нормативи, а також вимоги, що обмежують ризики в діяльності фінансових компаній при наданні фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 08 серпня 2017 року № 3384, у пункті 34 якого передбачено, що у разі зміни поточної ціни товару адміністратор може змінювати розмір періодичних платежів та винагороди, які мають надалі вноситися учасниками групи з дати зміни поточної ціни товару, на умовах, у порядку та строки, визначені у договорі про адміністрування, при цьому раніше сплачена учасниками групи сума періодичних платежів та винагороди не перераховується і не підлягає додатковій оплаті у зв`язку зі зміною поточної ціни товару. Відповідно до правовідносин, які виникли між сторонами, позивач отримає у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже, за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в залежності від ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому не є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Визначення розміру щомісячних платежів у прив`язці до поточної ціни автомобіля, а не у прив`язці до інших чинників, наприклад зміни курсу валют, підвищення облікової ставник Національного банку України, рівня інфляції, які також можуть впливати на вартість товарів та послуг на ринку, не можна вважати несправедливими умовами договору. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2019 року у справі № 357/13841/16-ц (провадження № 61-30638св18), від 22 травня 2019 року у справі № 285/1777/17 (провадження № 61-39721св18), та від 30 жовтня 2019 року у справі № 141/480/17 (провадження № 61-31528св18). Умови спірної угоди та додатків до неї містять детальний опис послуг, що надаються ТОВ «Авто Просто», визначення термінів, порядок розрахунків та сплати внесків, механізм надання права на отримання автомобіля, вибору марки та моделі, передачі автомобіля, порядок розірвання угоди, відповідальність сторін за невиконання зобов`язань за угодою тощо. В ст.10 угоди № 348130 зазначено, що підписання цієї угоди та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди та додатків до неї. Підписавши угоду № 348130, відповідач засвідчив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника Авто Просто, уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї. Згідно з п.13.8 ст.13 додатку № 2 до угоди № 348130 якщо учасник виявить бажання розірвати угоду та відмовитися від подальшої участі в системі АвтоТак протягом 7 календарних днів від дати підписання угоди, такому учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок Авто Просто. Протягом зазначених 7 днів учасник зобов`язаний письмово повідомити про розірвання угоди шляхом подання заяви. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач [PERSON] звертався із заявою про розірвання угоди у 7-денний термін до ТОВ "Авто Просто", що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами угоди. В угоді визначена поточна ціна транспортного засобу - 152000 грн, яка відповідає розміру фінансового активу на день укладення правочину; марка та модель транспортного засобу зазначені в додатку №1 до угоди («Chevrolet Cruze»), що є цілком достатнім для визначення технічних характеристик автомобіля та відповідає терміну «Товар», що спростовує твердження відповідача [PERSON] про відсутність в угоді та додатках до неї відомостей про ціну договору. Відповідно до умов спірної угоди учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за угодою, отримує автомобіль через визначені механізми надання права на отримання автомобіля. Передбачені угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, що розраховуються, виходячи з поточної ціни автомобіля. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім`я споживач зобов`язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати. При цьому, відповідачу [PERSON] на момент підписання угоди було відомо про можливість зміни поточної ціни автомобіля та вплив такої зміни на розмір складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 313/1464/15 (провадження № 61-17238св18) зроблено висновок, що «надання установою послуг з адміністрування активів, створених за рахунок залучених періодичних внесків учасників групи з метою об`єднання їхніх коштів і спрямованих на почергове придбання кожним із них певних товарів, що обумовлені в договорі, є правомірною діяльністю з надання фінансових послуг (за умови отримання ліцензії), яка передбачена ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», а не нечесною підприємницькою практикою в розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», наслідком якої є визнання угоди недійсною». В статтях 3, 5 спірної угоди встановлені обов`язки ТОВ «Авто Просто» та учасника групи і їх порівняльний аналіз не дає підстав вважати більш жорсткими обов`язками споживача, а умови договору не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін. Відповідальність ТОВ «Авто Просто»» як сторони правочину передбачена в ст.14 додатку № 2 до угоди. Відповідачем не доведено наявність підстав для визнання умов угоди несправедливими, а тому суд дійшов висновку, що спірна угода про надання послуг системи АвтоТак, спрямованих наа придбання автомобіля, не суперечить положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів". Умови угоди № 348120 визначені з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, відповідають вимогам ст.203 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідач [PERSON] мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору, закріпленого в ст.627 ЦК України. За змістом положень ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити, зокрема, назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію. Відповідач [PERSON] був ознайомлений зі змістом угоди, особисто та усвідомлено підписав її, засвідчивши факт згоди з умовами угоди, які він вважає справедливими по відношенню до себе. Умови угоди містять необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, перед підписанням правочину відповідач мав можливість скористатися юридичними послугами. Фінансова послуга, що надається ТОВ «Авто Просто», обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку позивача, що свідчить про безпідставність посилання відповідача на його необізнаність про предмет угоди та її ціну. Доводи відповідача про порушення позивачем вимог законодавства, яке регулює кредитні правовідносини, в тому числі ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «Авто Просто» не є фінансовою установою, що надає кредитні послуги. Відповідно до ст.6 угоди №348130 учасник системи уповноважує та доручає Авто Просто укласти від його імені договір страхування життя та договір страхування автомобіля. При цьому, відомостей про конкретного страховика, з яким укладається такий договір страхування, угода не містить, а тому учасник не позбавлений можливості самостійно обрати останнього. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про безпідставність вимог відповідача [PERSON] щодо несправедливості умов спірної угоди, ведення ТОВ «Авто Просто»» нечесної підприємницької практики, відсутності в угоді істотної умови, навмисного надання позивачем недостовірної інформації та введення в оману, наявності в угоді дискримінаційних умов, а тому в задоволенні зустрічного позову про визнання угоди № 348130 недійсною належить відмовити. Представник позивача заявив про застосування до зустрічних позовних вимог позовної давності. Угода № 348130 укладена сторонами 14 березня 2011 року. Відтак, перебіг позовної давності відповідно до правил ст.253-255 ЦК України розпочався 14 березня 2011 року та закінчився 14 березня 2014 року. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання угоди недійсною 24 лютого 2020 року, тобто зі спливом позовної давності. Покликання представника відповідача [PERSON] , що про порушення своїх прав відповідач дізнався лише в 2019 році, суд до уваги не приймає, оскільки на момент укладання спірної угоди останньому була надана повна та достовірна інформація про послуги, які надає позивач, та порядок їх надання, а тому відповідач мав можливість довідатися про порушення свого права в 2011 році. Умови угоди до моменту звернення позивача з позовом про стягнення заборгованості в односторонньому порядку не змінювалися. Однак, в п.11 постанови Пленуму від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» Верховний Суд України роз`яснив, що, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленої до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійної підставою для цього. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови в позові у разі доведеності позовних вимог. Таким чином, в задоволенні зустрічних позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved