overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

З 28.02.2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6,). 04.08.2016 р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою і просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що матеріальну допомогу не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.16). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідач працездатний. Інші стягнення по виконавчим листам з його заробітної плати не здійснюються. За таких підстав, суд з урахуванням всіх обставин справи, розумності, справедливості, і приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей у відповідності зі ст. 182 СК України і потрібно стягнути аліменти в розмірі 1/3 його заробітку (доходу) щомісячно. Водночас із нього на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

З 29 серпня 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка звернулася до суду з позовом про розлучення з відповідачем, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивачка не згодна. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливими, тому позивачка і просить суд розірвати даний шлюб. У судове засідання позивачка не зявилася, але направила письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивачка довела перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї, а відповідач не надав суду своїх заперечень проти розлучення. За таких обставин, суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Завідуюча відділенням комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Марченко В.Б. звернулась до суду з заявою про госпіталізацію в примусовому порядку громадянки [PERSON] у психіатричний заклад з наступних підстав. 23.02.2014 р. о 19-30 год. [PERSON] була госпіталізована в ЧПНЛ. В приймальне відділення була доставлена бригадою ШПД у супроводі медпрацівників з міського відділу міліції де знаходилася в зв'язку з нанесенням порізів лезом в область шиї випадковій прохожій. Хвора була оглянута черговим лікарем-психіатром, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також, [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про її госпіталізацію. Згода [PERSON] відсутня у зв'язку з тяжкістю її психічного розладу. В судовому засіданні лікар-психіатр - представник психіатричного закладу заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу підтримала та пояснила, що у [PERSON] є інвалідом 2 групи з приводу психічного захворювання. [PERSON] просила суд не госпіталізувати її до ЧОПНЛ. Пояснила, що вистрибнула з вікна, бо не хотіла житини; вдарила дівчину один раз лезом по горлу, бо на неї щось найшло. Законний представник особи, щодо якої вирішується питання суду пояснила, що [PERSON] її донька і її потрібно лікувати. Просила заяву задовольнити. Представник прокуратури м. Чернігова Кузюра Л.М. вважає, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], страждає психічними розладами, має 2-гу групу інвалідності з приводу психічного захворювання. Згідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], [INFO] потребує обстеження та лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів № 407 від 24.02.2014 р., страждає на тяжкий психічний розлад. Характер психічного розладу на даний час обумовлює загрозу для себе та оточуючих, потребує обстеження і лікування, які можуть бути надані лише в умовах психіатричного стаціонару, тому необхідно госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку для обстеження та лікування в стаціонарних умовах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Задля отримання соціальної допомоги заявник просить оголосити померлим чоловіка, - [PERSON], [INFO], який ще в 2005 році, залишив постіне місце реєстрації та проживання, пішов шукати роботу на шахтах Донецької області і до тепер про нього не має ніяких відомостей. За рішенням суду від 29.09.2006 року його було визнано безвісно відсутнім. Дотепер місце його перебування невідоме. У судовому засіданні представник заявника зявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи-УСЗН,- надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення вимог заявника. Свідок [PERSON]М вказав, що зниклий є чоловіком заявника та батьком її дитини. Йому відомо, що останній пішов з дому у невідомому напрямку ще в 2006 році і дотепер не повернувся і ніяких відомосте про нього не має. Свідок [PERSON]І дав аналогічні свідчення. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши долучені до справи документи, вважає що заява підлягає задоволенню на підставі ст 46 ЦК України, яка передбачає, что громадянин може судом бути оголошений померлим, якщо в місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування протягом 3 років. Зразки актових записів цивільного стану, зокрема й запису про смерть визначено Постановою КМУ №1025 від 10.11.2010 року. Судом встановлено, згідно паспортних даних (ас 23) та даних свідоцтва про шлюб заявник, - [PERSON] (дошлюбна Перепелиця) [PERSON], яка народилася 06.04.1984 року в смт. Красноріченське Кремінського району Лугванської області, є дружиною [PERSON] (ас4), який згідно свідоцтва про народження (ас5) є батьком [PERSON] [INFO]. [PERSON] народився 18 липня 1981 року в Касанському районі Кашкадар"їнської області Узбекистан, мешкав за адресою пров. Шкільний 7 в м. Кремінна (ас7). Згідно чинного рішення Кремінського районного суду в Луганській області від 29.09.2006 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з травня 2005 року (ас6). З пояснень учасників судового розгляду встановлено, що [PERSON] ніде не був зареєстрований, за останнім відомим місцем проживання [INFO] не мешкає з травня 2005 року і дотепер про нього немає ніяких відомостей, що збігається із даними комісійного Акту органу місцевого самоврядування про відсутність [PERSON]Р, станом на 06.07.2017 (ас7). Таким чином, cудом встановлено, що в місці його постійного проживання немає ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] більше трьох років, що підтверджено достовірними та достаніми доказами, які сумнівів у суду не викликають. а тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Задля отримання спадщини заявник звернувся до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] року у м. Кіровськ Луганської області, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть. Сєвєродонецький міській Відділ ДРАЦС ГТУЮ не приймає цей документ для державної реєстрації смерті її чоловіка, оскільки його видано не правомочним органом, тому просить суд встановити факт смерті. Заявник у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги його задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимоги. Вивчивши справу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до приписів п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, що корелює із роз"ясненнями, наданими в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 іззмінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Особливості провадження в справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлено в ст 257-1 ЦПК України. Судом встановлено, відповідно до даних паспорта та лікарського свідоцтва про смерть громадянин України [PERSON], який народився [INFO] року в м Кіровськ Луганської області, помер [INFO] у м. Кіровськ Луганської області і є чоловіком заявника (а.с4,6). Місце проживання померлого [ADDRESS] (ас5). ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовлено заявнику у державній реєстрації смерті її чоловіка на підставі видачі лікарського свідоцтва про смерть органом, який відсутній в Єдиному державному реєстрі підприємств, організацій та установ, зареєстрованих на підконторльній Україні території (а.с.8). Заявником на підтвердження зазначеного факту додано довідку про причину смерті, якою є інтоксикація, злоякісне новоутворення правої легені(ас7), Свідоцтво про смерть [PERSON] (ас8), договір-замовлення ритуальних послуг(ас9). Оскільки, інших даних щодо факту смерті судом не встановлено та наявною є неможливість реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті, суд дійшов висновку, що громадянин України [PERSON], який народився [INFO] року в м. Кіровськ Луганської області, помер [INFO] у м. Кіровськ Луганської області, місце смерті [ADDRESS], причина смерті, - інтоксикація, злоякісне новоутворення правої легені. У даному випадку заявник не має можливості, окрім як у судовому порядку, встановити даний факт, а тому вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 липня 2010 року, ухваленого по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки вимоги позивача задоволено в повному обсязі. У своїй заяві ВАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» ставить питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні заочного рішення судом в резолютивний частині рішення було зазначено, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 241 432,85 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями №44 літ. „А-Г". розташований за адресою: м.Харків, вул. Сонячногірська, житловою площею 51,80 кв.м., загальною площею 77,60 кв.м., що розташований на земельній ділянці 520 кв.м., шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ВАТ „Ощадбанк з укладанням від імені фізичної особи - [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ВАТ „Ощадбанк всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Це не відповідає вимогам, викладеним у позовній заяві позивача, з приводу яких позивачем було надано докази та пояснення. У відповідності до п.1 ч.І ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо суд, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази та давали пояснення не ухвалене рішення. В судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, прослухавши звукозапис судового засідання від 19 липня 2010 року, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в судовому засіданні представник позивача ВАТ „Ощадбанк, повністю підтримала вимоги позовної заяви та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ „Ощадбанк у розмірі 241 432,85 гривень шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок житловий з надвірними будівлями №44 літ. „А-1, та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме погріб у тому числі вхід літ. „В, гараж літ. ,Д, огорожа №1,2,4,6,7, замощення №3, розташований за адресою: м.Харків, вул. Сонячногірська, житловою площею 51,80 кв.м., загальною площею 77,60 кв.м., що розташований на земельній ділянці 520 кв.м. А також просив судові витрати покласти на Відповідача, а саме витрати за сплату державного мита у розмірі 1 700,00 гривень; витрати за сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року позов ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ ,,Лізинг інформаційних технологій» заборгованість за договором № 120320159 про отримання обладнання в системі Leaseit, в сумі 27414,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, судом встановлено, що при ухваленні заочного рішення суду від 19.08.2015 року не вирішено питання про судові витрати відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України враховуючи сплату позивачем суми судового збору відповідно до вимог статті 6 Закону України „Про судовий збір" . Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 3 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 274,15 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.10.2015 року позов Херсонського державного університету про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про навчання задоволено. В подальшому представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про відшкодування витрат, пов"язаних з публікацією в газеті оголошення. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, про причину не явки суду не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Заочним рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2016 року позовні вимоги КС Перше Кредитне Товариство задоволено частково та стягнуто з [PERSON] борг в сумі 44073 грн. 90 коп. 10.03.2016 року кредитна спілка Перше Кредитне Товариство звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі, оскільки при його ухваленні не вирішено питання про судові витрати, які кредитна спілка понесла при розгляді справи і які складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 141 грн. 59 коп. Сторони в судове засідання не зявилися, про причину неявки не повідомили, відповідно до ч. 3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов»язковою. Суд дослідивши обгрунтування поданої заяви та матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати по справі. Судом встановлено, що при подачі позову до суду 16.12.2015 року, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 141 грн. 59 коп. ( 1,5 відсотка ціни позову), згідно квитанції № 5 від 02.12.2015 року. Заочним рішенням від 12.02.2016 року позовні вимоги кредитної спілки задоволено частково, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменьшено розмір неустойки та стягнуто з відповідача на користь кредитної спілки борг в сумі 44 073 грн. 90 коп. Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено у разі якщо суд на підставі частини 3 ст.551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов"язані зі сплатою судового збору, відшкодувуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь кредитної спілки 2 141 грн. 59 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальнісю "УБМ-П" (08290 Київська область, селище міського типу Гостомель, вул. Чкалова, буд. 37-Б, ідентифікаційний код 35413157) на користь [PERSON] 38490,49грн. заборгованості по заробітній платі, 20325,56грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 17 червня 2014року по 28 жовтня 2014року, а всього 58816 ( п"ятдесят вісім тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 05 коп. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. 12.02.2015р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище заявою і ставить питання про ухвалення додаткового рішення суду. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в процесі розгляду справи збільшував позовні вимоги і просив стягнути 41681,37грн. заборгованості по заробітній платі та 28941,83грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 17 червня 2014року по 22 грудня 2014року. Однак, суд не вирішив питання стосовно заявленого збільшення позовних вимог. Позивач і відповідач в судове засідання не з"явилися хоча про час і місце судового розгляду оповіщені у встановленому порядку. (а.с.80-81) Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення. Як вбачається з наявних матеріалів справи 22.12.2014р. [PERSON] збільшив позовні вимоги і просив стягнути 28941,83грн середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 17.06.2014р. по 22.12.2014р.(а.с.52) Однак незважаючи на те, що позивач надав докази, давав пояснення рішення щодо збільшення позовних вимог не було ухвалене. Відтак у рішенні допущенні описки. Виправлення описок передбачено ч.1 ст. 219 ЦПК України. Що стосується вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 41681,37грн. то такі позивачем в судових засіданнях не збільшувались. За таких підстав в задоволенні вимог і необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 25 липня 2013 року позовні вимоги ПАТ „КБ „Надра" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 05.10.06 року задоволено частково. 04.02.2014 року до суду надійшла ухвала судді судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області про усунення недоліків. В судове засідання сторони не прибули, про причини неявки суд не повідомили, відповідач заперечень не надав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial