Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

В лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити свого батька - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Ширазлу Араратського району Вірменії померлим, посилаючись на те, що останній з 2002 року за місцем свого проживання по [ADDRESS] не з`являється, будь-які відомості протягом 18 останніх років про його місцеперебування близьким родичам невідомі. Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2006 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. Оголошення [PERSON] померлим необхідно для оформлення спадщини на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні заявник доводи заяви пітримала та просила ухвалити рішення про визнання [PERSON] померлим. Суд, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] [INFO] , уродженць с. Ширазлу Араратського району Вірменії, до серпня 2002 року проживав по [ADDRESS] . У зв`язку із відсутністю відомостей про місце його перебування протягом одного року рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2006 року [PERSON] визнано безвісно відсутнім. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 травня 1997 року. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації від 24.03.2021 №91-10679/0/15-21-вих інформації про перетин кордону [PERSON] за останні п"ять років не виявлено. Відповідно до листа Романівської селищної ради від 29.03.2021 №608/0229 будь-яка інформація щодо [PERSON] відсутня. Свідки [PERSON] (сусідка) та [PERSON] (подруга [PERSON] ) у судовому засіданні підтвердили, що з 2002 року немає відомостей про [PERSON] і до теперішнього часу місце його перебування невідоме. Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно з частини першої статті 308 ЦПК України суд розглядає справу про оголошення фізичної особи померлою за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Статтею 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у статті 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] має особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку просить оголосити померлою - батька [PERSON] , відомості про місце перебування якого відсутні більше ніж 18 років. Така заінтересованість обумовлена можливістю в подальшому реалізувати своє право на спадщину. Таким чином, досліджені судом докази свідчать про наявність підстав для оголошення [PERSON] померлим. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved