Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває вищевказана об`єднана цивільна справа. Позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що 12.09.2009 між сторонами було зареєстровано шлюб. [INFO] від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] . 18.12.2014 рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у справі № 761/34837/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. 03.08.2015 між сторонами було укладено Договір про утримання дитини [PERSON] , [INFO] , який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстровим №2600. Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є змішаним договором, який регулює відносини, щодо визначення місця проживання дитини, визначення порядку спілкування дитини, з тим з батьків, котрий проживає окремо від дитини, а також порядок сплати аліментів на утримання дитини та додаткових витрат. [PERSON] звертаючись до суду з позовом про розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів, мотивує свої вимоги тим, що згідно п. 23 вказаного Договору передбачено, що він може бути змінений, доповнений або достроково розірваний шляхом укладання додаткових угод до нього, посвідчених нотаріально. Одностороння відмова від виконання Договору або одностороння зміна його умов не допускається. При відсутності домовленості між сторонами, питання змін чи розірвання договору вирішується у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.651 цього Кодексу договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним с таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За правилом ст.652 цього Кодексу у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досяглії згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зазначає, що [PERSON] порушила наступні умови Договору. Так, відповідно до п.3 батьки домовились, що Дитина буде проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Однак рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01 березня 2017 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. З адресної картки (в додатках) вбачається, що [PERSON] змінила місце реєстрації ще 6.11.2015 року. Ця обставина свідчить про порушення відповідачем п.3 умов договору. Крім того. [PERSON] не повідомила позивача про зміну місця проживання, що свідчить про умисне порушення зобов`язання. Крім того, відповідно до п.19 Договору батько має право на особисте спілкування з Дитиною. Мати не має права перешкоджати Батькові спілкуватися з Дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові [PERSON] . Однак [PERSON] перешкоджає позивачу у спілкуванні з дитиною. З 14 листопада 2016 року батько не бачив [PERSON] та жодного разу відповідач не дала йому можливості поспілкуватись з нею. Також, варто зазначити про істотну зміну обставин. Так, рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради №382/1 від 13 вересня 2016 року було визначено місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01 березня 2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що п.3 договору суперечить вказаним рішенням. Сторони добровільно не дійшли згоди стосовно цих розбіжностей. Якби сторони могли це передбачити, то вони б не укладали вказаний договір, так як рішення суду обов`язкове для виконання та договір суперечить йому. [PERSON] вважає, що ця обставина є істотною та одночасно наявні всі умови, передбачені сг.652 ЦК України. У зв`язку з вищевикладеним просить суд розірвати договір про утримання дитини та сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстрованим № 2600 укладений 03.08.2015 між сторонами. [PERSON] звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів, і стягнення аліментів на дитину за рішенням суду, мотивувала свої вимоги тим, що По - перше, пунктом 3 вказаного вище Договору визначено, що дитина буде проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Проте, оскільки ця квартира є особистою приватною власністю Відповідача, то після розірвання шлюбу Позивач та її малолітня донька не мали жодної правової підстави для проживання у даній квартирі. [PERSON] та її малолітня донька зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що належить Позивачу на праві приватної власності від 06.11.2015 року. Проте, саме ця умова Договору стала підставою для Відповідача тлумачити Договір так, що дитина повинна проживати за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року у справі за № 761/30125/16 -ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області та Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю позов було задоволено: визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року апеляційну скаргу відхилено, Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року - залишено без змін. Таким чином, з моменту набрання законної сили зазначеного вище судового рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Договір в даній частині - припинив свою дію , в силу ст. 653 ЦК України По - друге, пунктом 19 вказаного вище Договору встановлено право батько на особисте спілкування з дитиною, в обсязі, що не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Проте, сторони не змогли домовитись в договірному порядку про спосіб та порядок участі батько у вихованні дитини. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року по справі № 367/3813/16-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про безперешкодну участь батька у вихованні та забезпеченні дитини та зобов`язання особи не чинити перешкоди - задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у здійсненні свого обов`язку у спілкуванні, вихованні та забезпеченні дитини [PERSON] .\~ Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом задоволено частково. Визначено способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] надавши наступні періоди спілкування з дитиною: щотижня вівторок та четверг з 17 години до 20 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ;\~ першу та третю суботу місяця з 10 години до 18 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ;\~\~ першу та третю неділю місяця з 10 години до 18 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Перші півроку спілкування з дитиною проводити в присутності матері дитини. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 27.03.2019 було скасовано Постанову Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року, якою було частково скасоване Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року та залишено в силі Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року по справі № 367/3813/16-ц. Таким чином, з моменту набрання законної сили зазначеного вище судового рішення про визначення порядку та способу участі батька у вихованні дитини, Договір в даній частині - припинив свою дію, в силу ст. 653 ЦК України. І. Відповідно до п. 5 даного Договору, за домовленістю Батьків, у зв`язку з тим, що Дитина постійно проживатиме разом з [PERSON] , відповідно до ст.ст. 180, 181, ст.182 СК України, договором встановлюється обов`язок Батька сплачувати на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, розмір якої за домовленістю Сторін складає 3 000 (три тисячі) грн. 00 копійок. Відповідно до п. 6 Договору виплата аліментів здійснюється Батьком щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця за наступний місяць. Згідно до п. 7.2. Договору виплата здійснюється шляхом банківського перерахування на поточний ( картковий ) рахунок Матері: Банк - отримувач: АТ «Ощадбанк», рахунок [NUMBER] , МФО 300465,ЄРДПОУ 0032129. Призначення платежу поповнення карткового рахунку № [NUMBER] ( [PERSON] ). З дати укладання Договору, а саме з 03.08.2015 року та по сьогоднішній день на вказаний вище картковий рахунок Позивача у рахунок АТ «Ощадбанк» було перераховано загальну суму 155 914 гривень 00 коп., з них комісія банку 2 095, 90 гривень. Таким чином, загальна сума перерахованих на даний рахунок коштів на утримання дитини становить: \~ \~ \~ \~153 828, 10 гривень. При цьому, останній платіж зроблений Відповідачем від 19.07.2016 року. Пунктами 8, 9 цього Договору визначений обов`язок батько брати участь у додаткових витратах на дитину (які викликані розвитком здібностей Дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) в розмірі 50 відсотків, від коштів, що були витрачені матір`ю. Спочатку, сплачені наперед кошти, були визначені, як додаткова допомога на дитину (в зв`язку з придбанням Позивачем квартири та проведення в ній ремонту та облаштування дитячої кімнати меблями). Потім, Відповідач намагався стягнути дані кошти з Позивача, як боргові зобов`язання (цивільна справа № 367/9113/16-ц залишена без розгляду судом). І тільки в 2017 році Відповідач повідомив Позивача, що сплачені наперед кошти є аліментами на утримання дитини. Проте, з 03.08.2015 року по 03.10.2020 року пройшло 62 місяця. Якщо, 153 828, 10 гривень розділити на 3 000 гривень на місяць, то дорівнює 51 місяць. Таким чином, з грудня 2019 року і по теперішній час (на час подання позову це 11 місяців) у Відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 33 000 гривень. (3 000 грн. *11= 33 000 гривень) При обраному Відповідачем порядку оплати аліментів, що не відповідає умовам Договору, стягнути аліменти з Відповідача на підставі виконавчого напису нотаріуса не має можливості, оскільки заборгованість не є безспірною. Відповідач, не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо додаткових витрат. На даний час [PERSON] , [INFO] , навчається у школі. Додатково вивчає англійську мову. Займається танцями. Також Відповідач не сплачує кошти за лікування дитини та оздоровлення. Більш того, в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа № 367/6763/16-ц, за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області про розірвання договору про утримання дитини та сплату аліментів і визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідач в супереч п. 5 Договору (а також в супереч Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року) оспорює постійне проживання дитина разом з матір`ю, та вважає, що це є підставою не платити аліменти на час розгляду спору в суді. Така позиція Відповідача, свідчить про наявність спору та унеможливлює вчинення виконавчого напису на спірному договорі. А відтак, Позивач вимушена звернутись для захисту порушених прав до суду з вимогою про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на дитину в розмірі, що станом на дату подання позовної заяви становить: 33 000 гривень. II. Сторонами добровільно не досягнуто згоди щодо розірвання або зміни договору. На пропозиції Позивача з`явитись до нотаріуса та вирішити спірні питання, Відповідач не реагує - направлені на поштову адресу Відповідача листи повертаються за закінченням терміну зберігання. Враховуючи вищезазначені дії Відповідача, Позивач вважає, що це є істотними порушеннями договору з боку Відповідача, і наслідком цього має бути розірвання договору у порядку ч. 2 ст. 651 ЦК України. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. На даний час, між Сторонами існують неприязні стосунки, про що свідчать численні судові процеси між Позивачем та Відповідачем. Відповідач не виконує умов даного Договору, маніпулює з перерахуванням коштів на рахунок, має заборгованість по сплаті аліментів. За способом оплати, визначенним Відповідачем на власний розсуд, всупереч вимогам договору, не можливо визначити, що це за суми, а також погодити додаткові витрати на дитину. Крім цього, не можливо внести зміни або доповнення до договору в нотаріальному порядку. На наявність таких обставин та отримання такого результату Договору, Позивач не розраховувала при його укладенні договору, і як наслідок цього договору є порушення права дитини. Зазначені обставини відповідно до ст. 652 ЦК України є підставою для зміни або розірвання договору. Враховуючи, що Сторони за цим договором не дійшли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, вважає, що слід розірвати Договір про утримання дитини та сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстрованим № 2600 та встановити розмір аліментів у судовому порядку. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з Відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів з грудня 2019 року по жовтень 2020 року в розмірі 33 000 гривень, за Договором про утримання дитини та сплату аліментів від 03.08.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстровим № 2600. Розірвати Договір про утримання дитини та сплату аліментів від 03.08.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Решетніковою С.І. за реєстровим № 2600. Стягнути з Відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, при цьому позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду від представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, при цьому позовні вимоги [PERSON] визнають. В судове засідання третя\~особа\~Служба\~у\~справах дітей\~та\~сім`ї\~Бучанської\~міської\~ради Київської\~області свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши письмові докази по справі № 367/6763/16-ц, дослідивши письмові докази приєднаної справи № 367/6620/20, вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася, [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 03 серпня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали Договір про утримання дитини та сплату аліментів реєстровий номер № 2600 відповідно якого предметом договору є визначення порядку здійснення батьківських прав та виконання обов`язків щодо утримання дитини [PERSON] , [INFO] \~ та сплати аліментів на неї після розірвання шлюбу. Батьки домовилися,що дитина буде проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3 Договору про утримання дитини та сплату аліментів реєстровий номер № 2600 батьки домовились, що Дитина буде проживати разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . При цьому, рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради №382/1 від 13 вересня 2016 року було визначено місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року у справі за № 761/30125/16 -ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради Київської області та Служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про відібрання дитини та встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю позов було задоволено: визначено місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.03.2017 року апеляційну скаргу відхилено, Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.12.2016 року - залишено без змін. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року по справі № 367/3813/16-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про безперешкодну участь батька у вихованні та забезпеченні дитини та зобов`язання особи не чинити перешкоди - задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у здійсненні свого обов`язку у спілкуванні, вихованні та забезпеченні дитини [PERSON] .\~ Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні дитини за зустрічним позовом задоволено частково. Визначено способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] надавши наступні періоди спілкування з дитиною: щотижня вівторок та четверг з 17 години до 20 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ;\~ першу та третю суботу місяця з 10 години до 18 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ;\~\~ першу та третю неділю місяця з 10 години до 18 години за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Перші півроку спілкування з дитиною проводити в присутності матері дитини. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного Суду від 27.03.2019 було скасовано Постанову Апеляційного суду Київської області від 24 травня 2018 року, якою було частково скасоване Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року та залишено в силі Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2017 року по справі № 367/3813/16-ц. Таким чином, з моменту набрання законної сили зазначеного вище судового рішення про визначення порядку та способу участі батька у вихованні дитини, Договір в даній частині - припинив свою дію, в силу ст. 653 ЦК України. Крім того, судом встановлено, що відповідно до п. 5 даного Договору, за домовленістю Батьків, у зв`язку з тим, що Дитина постійно проживатиме разом з [PERSON] , відповідно до ст.ст. 180, 181, ст.182 СК України, договором встановлюється обов`язок Батька сплачувати на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, розмір якої за домовленістю Сторін складає 3 000 (три тисячі) грн. 00 копійок. Відповідно до п. 6 Договору виплата аліментів здійснюється Батьком щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця за наступний місяць. Згідно до п. 7.2. Договору виплата здійснюється шляхом банківського перерахування на поточний ( картковий ) рахунок Матері: Банк - отримувач: АТ «Ощадбанк», рахунок [NUMBER] , МФО 300465,ЄРДПОУ 0032129. Призначення платежу поповнення карткового рахунку № [NUMBER] ( [PERSON] ). З дати укладання Договору, а саме з 03.08.2015 року та по сьогоднішній день на вказаний вище картковий рахунок [PERSON] у рахунок АТ «Ощадбанк» було перераховано загальну суму 155 914 гривень 00 коп., з них комісія банку 2 095, 90 гривень. Таким чином, загальна сума перерахованих на даний рахунок коштів на утримання дитини становить: \~ \~ \~ \~153 828, 10 гривень. При цьому у [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів за Договором яка складає 33\~000,00 грн. право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до вимог\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181\~та ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до положення ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 2037-VIII від 17.05.2017 встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Зважаючи на те, що\~згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з визнанням позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у об`єднаній цивільній справі у повному обсязі. При цьому, стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) буде відраховуватись з дати подачі [PERSON] позовної заяви, а саме: з 09 жовтня 2020 року. На підставі ст. 84,\~180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved