overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просить визнати за ним право власності на будинковолодіння бувшого колгоспного двору, яке знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися, представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутності, з повним підтриманням своїх позовних вимог та їх визнанням . Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Гр.[PERSON] померла [INFO] року в с.Тилявка Шумського району, Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], видане 21 жовтня 2008 року Тилявською сільською радою, Шумського району, Тернопільської області, а/з № 19. Жилий будинок із приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №18 від 17 січня 1989 року. Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна виданої 15 січня 2016 року господарство в [ADDRESS], дійсно належало [PERSON], яке складається із житлового будинку 1978 року побудови, крім жилого будинку туди входить: сарай, літня кухня, навіс, підвал, огорожа, ворота, криниця та вартість його складає 54 420 грн. Із заповіту посвідченого 20 березня 2008 року Тилявською сільською радою, вбачається, що померла [PERSON] заповіла своє майно, позивачу [PERSON]. Згідно архівного витягу № 592 від 16 грудня 2015 року відділу архівної роботи Шумської РДА станом на 01.07.1990 року в будинку в с.Тилявка Шумського району проживали: голова сім»ї - [PERSON], її син - [PERSON], невістка - [PERSON], внук - [PERSON], внук - [PERSON] - внучка - члени колгоспного двору. Згідно довідки № 1145 від 10 грудня 2015 року виданої Тилявською сільською радою, [PERSON], яка померла [INFO] року, на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою : [ADDRESS]. Разом з нею на день її смерті проживали : її невістка - [PERSON], внук - [PERSON],[PERSON] - дружина внука, [PERSON] - правнук, [PERSON] - правнука. За ст.346 ЦК України право власності припиняється у зв»язку із смертю власника. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачем [PERSON] право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], Тернопільської області, який належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON], яка померла [INFO] року в с.Тилявка Шумського району, Тернопільської області, як таким, що дійсно вступив в управління спадковим майном після смерті спадкодавиці, а саме: шляхом спільного проживання, отримання на руки спадкових документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та [PERSON] 18.11.1995 року виконкомом Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 5. В мотивування позовних вимог посилається на те, що від спільного проживання мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання сім'я не склалася через несумісність характерів, різних поглядів на життя. Протягом року не підтримують ніяких відносин. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе. Ухвалою суду від 26.02.2015 року сторонам надавався шестимісячний строк для примирення. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Вказав суду , що із січня 2015 року перебував в АТО. На даний час перебуває у тижневій відпустці. Відносини із відповідачкою за час наданий для примирення не змінились, а тому наполягав на розлученні. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю. Вказала суду, що за час наданий їм для примирення двічі розмовляла із чоловіком, однак останній не бажає проживати однією сім"єю. Після розлучення бажає залишити прізвище "[PERSON]" . Судом встановлено, що сторони не проживають разом та не підтримують сімейних стосунків протягом тривалого часу. За час наданий їм для примирення відносини між сторонами не змінилися. Сторони переконані, що шлюб між ними носить формальний характер. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду №16 від 12.06. 1998 року із змінами та доповненнями, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, №3 від 30.03.2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. При реєстрації даного шлюбу позивачка своє прізвище "[PERSON]" бажає залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя у нього із відповідачкою не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують та у них різні погляди на шлюб та сім"ю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити з викладених підстав, часу на примирення йому не потрібно, оскільки судом вже надався час на примирення, але відповідачка ним не скористалась та не примирилась із ним. На даний час він проживає з липня 2013 року окремо від відповідачки із старшою дитиною, а молодша дитина проживає із відповідачкою, спільне життя з відповідачкою вважав неможливим. Представник позивача позов підтримав та просив розглянути справу у відсутність відповідача, оскільки вона в судове засідання не з"явилась та наданий судом раніше час на примирення не сприяв збереженню шлюбу та сторони між собою не примирились. З врахуванням думки присутніх учасників процесу та наявності письмового заперечення проти позову відповідача [PERSON], що вказує на висловлення нею своєї позиції проти позову, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю в судовому засіданні відповідача. Вислухавши пояснення сторони позивача та його представника, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.04.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Києва, актовий запис №460 від 27.04.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За клопотанням сторони відповідача судом було надано 2-х місячний строк на примирення, але в судове засідання відповідач не з"явилась, а присутній позивач пояснив, що ніякого примирення досягнути із колишньою дружиною він не бажає, оскільки має іншу сім"ю, подальше спільне життя із відповідачкою він вважає неможливим. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Майнового спору на даний час між ними немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із відповідачем фактично припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в ньому. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя [PERSON] скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про, що складено відповідний актовий запис № 1753 від 05 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у подружжя народились дитина - донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із відповідачкою з 1990 року припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, поважності причин неявки суду не повідомив. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подавала. Відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 квітня 1982 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва. Спільних дітей у подружжя немає. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON]., посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із відповідачкою з лютого 1997 року припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, поважності причин неявки суду не повідомив. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подавала. Відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мінського району м. Києва, актовий запис № 1246 від 28 вересня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб [NUMBER]. Спільних дітей у подружжя немає. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою[PERSON], посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із відповідачкою припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася, поважності причин неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подавала. Відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 червня 1988 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2605 від 18 червня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу у подружжя народились діти: донька - [PERSON], [INFO], свідоцтвом про народження [NUMBER] та син - [PERSON], [INFO], свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Разом з тим, позовна вимога щодо стягнення солідарно зі сторін по справі державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів того, в якому саме розмірі має стягуватись вказане державне мито. Крім того, рішення суду за результатами розгляду конкретного спору не може стосуватись дій, що відносяться до майбутніх. Питання щодо судових витрат у справі суд вирішує у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] , в порядку спадкування. Позивач не може отримати свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації вказаного нерухомого майна. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, вказав у позові про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала повністю. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив Позивач [PERSON] є сином [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] 26 жовтня 2004 року склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок в [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно. Після смерті [PERSON] залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського БТІ вартість спадкового житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами складає 192645 грн. Позивач [PERSON] звернувся до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно йому відмовлено у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації вказаного нерухомого майна. Інший спадкоємець [PERSON] подала до суду письмову заяву визнання позову. Судові витрати позивач просить залишити за ним. Відповідно до ст.1223,1268 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що у [ADDRESS] , після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб укладений 17 вересня 2000 року зареєстрований Захарівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, за актовим записом № 6. В обґрунтуванні позову посилається на те, що сімейне життя не склалося через різні життєві погляди на життя, та несумісність характерів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення їй судової повістки. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що шлюб між сторонами укладений 17 вересня 2000 року зареєстрований Захарівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, за актовим записом № 6 (а.с.4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони фактично припинили шлюбні відносини з травня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу.

Outcome: approved