Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

позивач 29.05.2018р. звернулася в суд з даним позовом та, з врахуванням уточнених 04.06.2019р. позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 13 927,87 грн., 3 964,10 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів, змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача та стягувати з нього по 2 000,00 грн. аліментів щомісяця, а також стягнути судові витрати. Позов мотивує тим, що з 2006 року по 27.10.2016р. перебувала у шлюбі з відповідачем, за час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає з нею. За рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2016 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач належним чином рішення суду не виконує, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 25 липня 2016 року по 30 червня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 13 927,87 грн. Згідно розрахунків, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань зі сплати аліментів за даний період становить 3 964,10 грн. Окрім того, на даний час розмір аліментів, встановлений рішенням суду, є недостатнім для утримання дитини, на утримання сина вона витрачає не менше 4 860,00 грн. в місяць, з яких: 860 грн.- доїзд в школу та назад; 2000 грн. -харчування; 1500 грн. - одяг та взуття; 500 грн. -відпочинок, дозвілля. В неї змінився сімейний стан, вона вийшла заміж та [INFO] народила доньку, тому на дани й час не працює. Їй відомо, що відповідач фізично здоровий, був працевлаштований та мав постійний дохід, однак звільнився з роботи та на даний час не працює. Крім того, у власності відповідача є нерухоме майно. Тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, визначеного рішенням суду, з частки від доходу на тверду грошову суму та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 2000,00 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору розміром 704,00 грн. та витрат на правничу допомоги у розмірі 5 тис. грн. 06.07.2018р. по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та 31.08.2018р. прийнято заочне рішення, яким позов задоволено повністю. 31.01.2019р. [PERSON] звернувся в суд з заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 25.03.2019р. задоволена, заочне рішення в даній справі скасовано, справа призначена до судового розгляду. 03.05.2019р. [PERSON] подав відзив та заперечив позовні вимоги, які вважає безпідставними та необгрунтованими, в задоволенні позову про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені просить відмовити повністю, так як він регулярно сплачував аліменти, заборгованості зі сплати аліментів у нього не існує. Зазначена позивачем сума аліментів, які та просить стягувати, є для нього значною, оскільки його дохід в місяць становить 3 723 грн., він щомісяця сплачує внески на погашення кредити розміром по 885 грн., а також у нього на утриманні знаходиться матір похилого віку. Тому згідний сплачувати аліменти у фіксованій твердій грошовій сумі розміром 1013,5 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з вище зазначених підстав, позов просять задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, в задоволенні якого просять відмовити. Стверджують, що позов в частині стягнення заборгованості та пені за минулий період безпідставний, оскільки [PERSON] регулярно сплачував та сплачує аліменти, а надану позивачем довідку від 06.03.2018р. про заборгованість у розмірі 13 978,61 грн. просять не брати до уваги, так як така не відповідає фактичним обставинами і спростовується Розрахунком заборгованості по аліментах, складеної станом на 01.11.2018р. Крім того [PERSON] стверджує, що хворіє, тому не може виконувати важку фізичну працю, на даний час не має роботи, має цивільну дружину, якій допомагає утримувати її двох неповнолітніх дітей. Також на його утриманні перебуває 78-річна мати. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19.05.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова27.10.2016 року розірвано( а.с.57-58). [INFO] у сторін народилався син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.10). Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2016 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.11). Також судом встановлено, що 12.01.2017 р. позивач вийшла заміж та їй присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] , яка [INFO] народила дитину [PERSON] , тому перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років ( а.с.39,165,174). Згідно довідки про склад сім`ї № 538 від 24.04.2018 року, [PERSON] проживає та зареєстрована разом з сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] ( а.с.12) На підтвердження позовних вимог позивачем надана Довідку №8129 від 06.03.2018р., видану Сихівським ВДВС міста Львова Головного ТУЮ у Львівської області, згідно якої за період з липня 2016 року по січень 2017 року відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини [PERSON] , а в період з лютого по червень 2017 року сплачував частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13 927, 87 грн.( а.с.20). На підставі даної Довідки позивачем проведено розрахунок неустойки (пені) за невоєчасну сплату аліментів за період з 25 липня 2016 р. по 30 червня 2017р., розмір якої визначено 3 964,1 грн.(а.с.26). Заперечуючи позов в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 13 927,87 грн. за минулий період (липень 2016р. - червень 2017р.), відповідач надав повідомлення з Сихівського ВДВС м.Львова Головного ТУЮ у Львівській області №101 від 10.01.2019р., та №3317 від 30.01.2019р., згідно яких станом на 27 липня та 31 серпня 2018р. у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів ( а.с.92,93). У зв`язку з зазначеними розбіжностями щодо сплати [PERSON] аліментів, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 23.07.2019р., Сихівський ВДВС м.Львова Головного ТУЮ у Львівській області 09.08.2019р. направив Розрахунок заборгованості по алімента у ВП №53291864 з примусового виконанні виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м.Львова про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, згідно якого станом на 01.11.2018р. заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів становить -401,34 грн., тобто переплата на 401,34 грн. ( а.с.197-217). Оскільки наданим на вимогу суду Розрахунком, складеним станом на 01.11.2018р., заперечується наявність у [PERSON] заборогованості зі сплати аліментів за період з 25 липня 2016р. по 30 червня 2017р., тому суд вважає, що позов в частині стягнення з [PERSON] аліментів за минулий період в розмірі 13 927, 87 грн. не підлягає до задоволення. Згідно із положеннями ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У відповідності до позиції, яка містяться в постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року в справі № 6-300цс16 виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Згідно згаданого Розрахунку, в період з 25.07.2016р. по 30.06.2017р. боржнику [PERSON] нараховано до сплати аліменти в загальному розмірі 9399,5 грн., з яких в період з березня по червень 2017р. [PERSON] сплатив 3 727,24 грн. Згідно наданого ВДВС Розрахунку та проведеного судом перерахунку неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в період з 25.07.2016р. по лютий 2017р. , загальний розмір пені (1% від суми боргу за один день) становить 1 971,76 грн., з яких: з 25 по 31.07.2016р.(274,97 грн. х 1% = 2,75 х 7 днів) - 19,25 грн.; з 01 по 31.08.2016р. (1217,75 х 1% = 12,78 х 31 день) - 396,18 грн.; з 01 по 30.09.2016р.(1217,75 х 1% = 12,78 х 30 днів) - 383,4 грн.; з 01 по 31.10.2016р.(459,30 х 1% = 4,59 х 31 день) - 142,29 грн.; з 01 по 30.11.2016р.( 905,63 х 1% = 9,06 х 30 днів) - 271,80 грн.; з 01 по 31.12.2016р.( 905,63 х 1% = 9,06 х 31день)- 280,86 грн.; з 01 по 31.01.2017р.( 905,63 х 1% = 9,06 х 30 днів) - 271,80 грн.; з 01 по 28.02.2017р. ( 704,36 х 1% = 7,04 х 28 днів) - 197,12 грн. З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги проведений перерахунок заборгованості по аліментах, здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому з урахуванням сум, що підлягали до сплати та загальну кількості днів несплати вважає, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 25.07.2016 року по 28.02.2017 року становить 1971,76 грн., який підлягає стягненню з позивача. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно правової позиції викладеній у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс123, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2016 р. являється власником двох земельних ділянок площею 0,248 га та 1,620 га, які ним передані в оренду (строкове платне користування), а також з 2007 року є співвласником 2/3 частин квартири у м.Львові, загальною площею 50,5 кв.м ( а.с.18-19). Згідно довідки №06/05 від 06.05.2019р., [PERSON] працював в ЛКП «Під Зуброю» до 01.02.2019р., його середньомісячна заробітна плата за період з серпня 2018р. по січень 2019р. становила 3 832,77 грн. ( а.с.166). Після ухвалення 18.10.2016 року рішення суду про стягнення аліментів, збільшився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2019 року становить 2027 гpн., з 01 липня - 2118 грн. Тому суд, враховуючи зміну матеріального становище позивача, яка народила другу дитину та не має власних доходів, а також враховуючи наявність у відповідача на праві власності нерухомого майна (двох земельних ділянок і квартири) та його стан здоров`я, який являється працездатним, суд вважає недостатньо забезпеченим матеріальне становище дитини, у зв`язку з чим попередньо визначений судом розмір аліментів підлягає зміні. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі , аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З врахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з відповідача обґрунтованими, та у відповідності до вимог ст. ст. 181, 192 СК України приходить до висновку, що такий слід змінити, та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що він хворіє та йому заборонена важка фізична праця, а також що має інших утриманців, оскільки такі ним не підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст. 133 та ст.141 ЦПК України , згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано наступні докази: договір про надання правової допомоги між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Марусяк і Партнери» № 06/18, розрахунок витрат на правову допомогу по вказаній цивільній справі від 14.06.2018 року, акт приймання-передачі послуг № 14/06/18-1, квитанції про оплату правничої допомоги , відповідно до яких загальна сума витрат становить 5000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Окрім цього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. сплачений нею за позовні вимоги про збільшення розміру аліментів. Також з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі позову до суду в частині зміни способу стягнення аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Outcome: partial