Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Летичівська районна державна адміністрація Хмельницької області, як орган опіки та піклування, звернулася в суд з позовом в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав їх матір [PERSON] і стягнути з останньої на утримання дітей аліменти. В обґрунтування вимог зазначає, що у службі у справах дітей на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, перебувають діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки їх відповідно до рішення Летичівського районного суду від 19.08.2016 року відібрано у їх матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, а рішенням Летичівського районного суду від 17.03.2017 року їх батька [PERSON] позбавлено батьківських прав. За час перебування [PERSON], [PERSON], [PERSON] в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» з 11.05.2016 року [PERSON] відвідувала дітей лише 11 раз (6 раз у 2016 році, 5 раз у 2017 році). [PERSON], [INFO], відповідно до розпорядження голови РДА від 13.04.2016 року № 129/2016-р, на підставі заяви [PERSON] від 12.04.2016 року, влаштований у Хмельницький спеціалізований будинок дитини «Берізка». За час перебування дитини у даному закладі [PERSON] у 2016 році відвідала дитину 5 раз, а протягом 2017 року дитину не відвідувала і не цікавилася її життям. На даний час [PERSON], [PERSON], [PERSON] влаштовані на виховання та проживання до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], навчається в Хмельницькому ВПУ № 4, [PERSON] в ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг». Питання доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 13.09.2017 року і рішенням було рекомендовано Летичівській РДА як органу опіки і піклування надати висновок про доцільсть позбавлення останньої батьківських прав відносно дітей. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Зайко Т.Л. позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Крім того, надала до суду уточнену позовну заяву в частині збільшення розміру аліментів, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] не запереує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей та згіда сплачувати аліменти на їх утримання. Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до приписів ст. 150-157 СК України, батьки зобов'язані займатися вихованням іматеріальним утриманням дитини незалежно від місця проживання кожного. Відповідно до змісту п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з полового будинку без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування; ухиляєся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 166 ч. 2 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей. У п. 18 Постанови №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. У принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, вказано, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в будь-якому випадку в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. У ч. 2 ст. 3, ч. 1 ст. 19, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, вказано, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження: серії [NUMBER], запис № 3, [PERSON] [INFO]; серії [NUMBER], запис № 5, [PERSON] [INFO]; серії [NUMBER], запис № 1, [PERSON] [INFO]; серії [NUMBER], запис № 2, [PERSON] [INFO]; серії [NUMBER], запис № 58, [PERSON], [INFO], і в графі мати записана - [PERSON]. Згідно інформації Державного реєстру актів цивільного стану громадян в архіві відділу є актові записи про народження [PERSON] [INFO], державна реєстрація проведена відповідно до ст. 126 СКУкраїни; [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], внесені на підставі ст. 133 СК України; [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Рішенням Летичівського районного суду від 19.08.2016 року дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відібрано у матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав. Згідно повідомлення Центра соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» № 484 від 08.09.2017 року, за час перебування [PERSON], 2004 р.н., та [PERSON], 2010 р.н., у центрі з 11.05.2016 року по 20.06.2017 року [PERSON] відвідувала дітей лише 11 раз (6 раз у 2016 році, 5 раз у 2017 році). Із повідомлення Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» № 748 від 07.09.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], з 15.04.2016 року перебував у них на вихованні і його мати [PERSON] у 2016 році відвідала дитину 5 раз, а протягом 2017 року дитину не відвідувала і не цікавилася його життям. Згідно рішення Нетішенської міської ради № 408/207 від 21.09.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] влаштовані на виховання та спільного проживання до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 19.09.2017 року [PERSON] відмовилася від обстеження житлово-побутових умов. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 13.09.2017 року № 27 Летичівській РДА як органу опіки і піклування було рекомендовано надати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Висновком Летичівської районної державної адміністрації від 25 вересня 2017 року № 18 підтведжується ухлення [PERSON] від виконання батьківських обов"язків, тому Летичівська районна державна адміністрація як органом опіки та піклування зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Згідно довідки-характеристики виданої Летичівською селищною радою в особі старости села Рудня, [PERSON] зарекомендувала себе посередньо, недостатньо приділяла увагу вихованню своїх дітей за що у неї були відібрані діти, в 2017 році влаштувалася на постійну роботу на меблеву фабрику. Із довідки Хмельницького ВПУ № 4 м. Хмельницький [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми за професією «столяр, будівельний верстатник деревообробних верстатів» з 01.09.2015 року. Довідкою ДНЗ «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» підтверджується, що [PERSON] навчається з 01.09.2016 року по професії «пекар, тістороб, кондитер» Встановлені обставини справи дають підстави суду зробити висновок, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання п'ятьох дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є підставами, передбаченими у п. 1 і п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до змісту ст.ст. 180 ч.1, 181 ч.3, 182 ч. 2, 183 ч. 1, 191 ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, з [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти у розмірі 1/2 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки судовий збір позивачем не сплачувався, відповідно до вимог Закону, а судом позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути суму судового збору в сумі 640 грн.. На підставі наведеного, ст. 150-157, 164 ч.1 п. 1 і п. 2, 166 СК України,

Outcome: approved