Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням позовних вимог просить: визначити, що кожному із співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/3 частці у квартирі [ADDRESS]; визнати за ним право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 20 травня 1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] - його матері, [PERSON] - його батьку, та [PERSON] - його брату. Його матір - [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина, однак за оформленням свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався. Він відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь батька, брат - відповідач [PERSON] після смерті матері за оформленням спадкових прав також не звертався. А відтак, єдиним спадкоємцем після смерті матері був батько. Через довготривалу хворобу батько не оформив спадщину, але фактично прийняв її, оскільки проживав в [ADDRESS], здійснював оплату житлово-комунальних послуг, користувався всіма речами, що належали спадкодавцю - його дружині. [INFO] року його батько - [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина і він звернувся до Шостої Львівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, які відкрилася після смерті батька. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що батько не оформив правовстановлюючого документу на частину квартири після смерті матері. Враховуючи те, що співвласників було троє, кожному із них належало по 1/3 частці квартири [ADDRESS]. Він ж є єдиним спадкоємцем після смерті батька, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права після його смерті. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. В судове засідання призначене на 22 травня 2014 року не з'явилася, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „Високий Замок", а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року п.12 роз'яснено, що за загальними правилами ч.2 ст.372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч.2 ст. 372 ЦК України). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру за №20598 від 20 травня 1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією, квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Таким чином, враховуючи вище викладене, виходячи з рівності часток та враховуючи, що співвласників майна є троє, суд вважає, що є підстави для задоволення вимог позивача та визначення, що кожному із співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 ідеальній частці спірної квартири. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у шлюбі та являються батьками сторін у справі: позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] (а.с.7, 8). [INFO] року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції 05.01.2014р. (а.с.5). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Після смерті [INFO] року [PERSON] - матері позивача, відкрилась спадщина на майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не складала, а спадкоємцями першої за законом були її діти - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], а також чоловік - [PERSON]. Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався та свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Так, згідно довідки Львівського комунального підприємства «Хуторівка» від 30.01.2014 року відповідач [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] з 16.07.1986р., а 31.08.2000 року виписався по заяві в м.Київ (а.с.64). Позивач ж [PERSON] відмовився від своєї частки в спадковому майні на користь батька [PERSON], а останній був зареєстрований та постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою Львівського комунального підприємства «Хуторівка» від 06.11.2013 року (а.с.11), фактично вступив в управління та користування спадковим майном - квартирою №185 по вулиці Довженка, 1 у м.Львові. Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 того ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). [PERSON] про відмову від спадщини після смерті дружини [PERSON] не заявляв, а відтак відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що фактично прийняв спадщину - 1/3 частину квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 10.09.2013р.( а.с.4). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому вже 2/3 частки в квартирі [ADDRESS]. Шостою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №349/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається з належно завірених копій спадкової справи після смерті [PERSON], 21 серпня 2003 року останній склав заповіт, посвідчений Шостою Львівською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №1 -1017, яким у разі своєї смерті заповів все належне йому майно своєму синові [PERSON] (а.с.32). Окрім позивача [PERSON], з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців до Державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с.31). Як вбачається з довідки Львівського комунального підприємства «Хуторівка» від 06.11.2013 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований та проживає позивач [PERSON], його батько - [PERSON] проживав та був зареєстрований за даною адресою з 31.08.1983 року по день смерті [INFO] року (а.с.11). Однак, у зв'язку з тим, що за життя спадкодавець [PERSON] не оформив у встановленому законом порядку право власності на належне йому майно - квартиру [ADDRESS], позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права, як спадкоємець за заповітом. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] є підставними, ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача слід стягнути на користь позивача 300,26грн. судового збору. На підставі ст.ст.16, 355, 368, 370, 372, 386, 1216, 25, 370, 377, 386, 1216, 1218, 1223, 1226, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved