Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з заявою, якою просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 1500,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 1000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 05.02.2016 року о 23 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки"AUDI-80, державний номерний знак [NUMBER] в м. Малин Житомирської області по вулиці Грушевського, 12 в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху заднім ходом проявив неуважність, не впевнився у відсутності перешкоди для руху внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Opel" з державним номерним знаком АМ5221ВН під керуванням [PERSON], який стояв позаду. Дані транспортні засоби внаслідок ДТП отримали механічні ушкодження. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 23.02.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, проведенням ремонтних робіт автомобіля марки "Opel" з державним номерним знаком АМ5221ВН, яка згідно проведеної попередньої калькуляції становить 1500,00 грн. було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму, також внаслідок ДТП та проведених робіт по ремонту позивач зазнав моральних переживань, у нього порушились нормальні життєві зв'язки через неможливість використовувати автомобіль та вільно пересуватись, у зв'язку з чим просив стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач до суду з'явився, позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти задоволення матеріальної шкоди в розмірі 1500,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. 23.02.2016 року постановою Малинського районного суду Житомирської області [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що матеріальні збитки та моральна шкода, пов'язані з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем матеріальних збитків\~\~та моральної шкоди. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач не довів належними та допустимими доказами в суді обґрунтування завданої йому матеріальної шкоди, оскільки витрат в розмірі 1500 грн. він ще не поніс. Разом з тим, відповідач визнав в суді позов, що в силу вимог ст. 174 ЦПК України, є підставою для задоволення позову, оскільки не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд керується роз'ясненнями п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач при цьому не міг довести які моральні страждання йому завдані відповідачем. Крім того, в повному обсязі він не довів обставин, які б вказували на зміну звичайного укладу життя. Суд вважає, що за таких підстав оцінка моральної шкоди в 1000 грн. є завищеною, та яка підлягає зменшенню до 500 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на відшкодування за спричинену адміністративним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 1500,00 грн. та моральної шкоди в сумі 500,00 грн. Крім того, суд стягує з відповідача 551,20 гривень судового збору, повязаних із поданням позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: partial