Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказала, що рішенням Володимирецького районного суду від 11.02.2016 року розірвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання з відповідачем в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу старша донька залишена проживати з позивачкою, і менший син, який народився вже після розірвання шлюбу, проживає на даний час з позивачкою. На старшу доньку з відповідача стягуються аліменти на її утримання відповідно до рішення Володимирецького районного суду Рівненської області про зміну розміру аліментів від 18.09.2018 року у справі. На теперішній час відповідач в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивачці тяжко утримувати дитину власними силами. Тому просить стягнути з відповідача на утримання сина на користь позивачки аліменти у розмірі 2000 гривень на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Не погодившись з даним позовом, відповідач подали до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька. В обгрунтовання заявленого позову зазначив, на те, що [PERSON] дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , проте шлюб припинили на підставі рішення Володимирецького районного суду від 11.02.2016 року. З 2015 року, [PERSON] повернувся проживати до своїх батьків. З того часу з відповідачкою не бачився та інтимних зв`язків не мав. Наскільки [PERSON] стало відомо з позову до нього про стягнення аліментів, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] який народився після розірвання шлюбу. Батьком дитини було записано [PERSON] , оскільки на час вагітності [PERSON] , вони перебували у шлюбі. Однак [PERSON] з цим на згоден оскільки батьком дитини він бути не може, оскільки на час ймовірного зачаття він перебував у іншому місці та вже приблизно пів року небачив [PERSON] . Також в рішенні Володимирецького районного суду від 11.02.16 року зазначено, що на момент подачі позову [PERSON] з колишньою дружиною проживали окремо більше чотирьох місяців. Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву в якій просили їх позовну заяву про стягнення аліментів залишити без розгляду, а зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та просив його зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлені наступні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що з рішенням Володимирецького районного суду від 11.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Великоцепцевицької сільської ради від 12.06.2018 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками якого вказано батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про позивача як про батька дитини було зроблено відповідно до ст. 122 СК України. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає, що визнання відповідачкою за зустрічним позовом [PERSON] та її представником позову [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси. Тобто, за змістом вказаних норм і з урахуванням пояснень викладених у зустрічній позовій заяві вимоги якої визнали [PERSON] та її представник про відсутність кровного споріднення між [PERSON] та дитиною - [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним про виключення з актового запису про народження [PERSON] відомостей про нього як про батька дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До початку розгляду справи по суті, представником позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила залишити без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів оскільки між сторонами з цього приводу було досягнуто компромісу. Відповідно до п.5 ст.257 ЦПК України , суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Питання про повернення сплаченого при подачі зустрічної позовної заяви судового збору позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні не ставив.

Outcome: approved