Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 03 червня 2017 року Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини не має. Дитина буде проживати разом зі позивачкою. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з них має різні погляди на значення сім`ї та шлюбу. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає . Просить розірвати шлюб з між нею та відповідачем, який був зареєстрований Голованівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 03.06.2017, актовий запис № 22 та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення нею повноліття та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору . Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року відкрито провадження по даній справі та справа призначена до розгляду на 23.03.2020 року та відкладено до 15.04.2020 з підстав неявки відповідача в судові засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду її представник надіслав заяву про розгляд справи в їх відсутність. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з"явився, а саме: 23.03.2020 року та 15.04.2020. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . Виклик відповідача було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме : Голованівського районного суду з опублікуванням оголошення про виклик, тобто відповідач вважається повідомленим про дату час і місце розгляду справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03 червня 2017 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 22. ( а.с.-19) . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . ( а.с.-9) . Спору щодо місця проживання дитини не має. Дитина проживає разом зі позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с.-20) . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує лише формально. Кожен з них має різні погляди на значення сім`ї та шлюбу. Крім цього відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Угоду про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто . Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими права ми щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини . Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що сім`я створена сторонами розпалась остаточно, поновити сімейні відносини між ними неможливо, тому позовні вимоги в частині задоволення позову про розірвання шлюбу підлягають задоволенню . Судом також встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 09 листопада 2017 року Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис №139. (а.с.- 19) На теперішній час дитина проживає з матір`ю - позивачкою по справі, та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу надалі буде проживати біля позивачки.. Відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати та добровільно надавати допомогу на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Згідно приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст.180 Сімейного КодексуУкраїни батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст. 182 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.При визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`ят а матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27, 28 Конвенції «Про права дитини», яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток та право на освіту . Враховуючи, що позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а відповідач відзиву на позов в цій частині не подав, не надав до суду доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачкою розмірі з поважних причин, тому суд приходить до висновку, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини у твердій грошовій сумі в розмірі заявленному позивачем в позовній заяві . Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача. Як вбачається з наданої квитанції від 17.02.2020 року, позивач [PERSON] за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп, виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 840 грн. 80 коп., судового збору на користь держави в частині задоволених позовних вимог щодо сплати аліментів на утримання дитини та 840 грн. 80 коп., судового збору на користь позивачки в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved