Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

В червні 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 6125,97 грн., моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. та судові витрати у справі. В листопаді 2013 року позивач [PERSON] в порядку ст. 31 ЦПК України подав уточнену позовну заяву, за якою визначив також відповідачем страховика ПрАТ «Страхову компанію «ПЗУ Україна» та просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6125.97 грн., а з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що 1 серпня 2012 року по вул. Андрющенка, 2/26 в м. Києві за участю автомобіля марки «Меркурі Марінер», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу та автомобіля марки «ДЕО Ланос», державний номерний знак [NUMBER], під керування відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода. Постановою суду винуватцем ДТП було визнано водія [PERSON] Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено його автомобіль та заподіяно шкоду в розмірі 14637,41 грн. У зв'язку з тим, що тривалий час, ні страхова, ні відповідач [PERSON] не відшкодовували завдану шкоду, а тому він у вересні 2012 року за власний кошт відремонтував автомобіль. Вартість відновлювального ремонту автомобіля згідно Акту виконаних робіт становила 14599,00 грн. Страхова компанія частково виплатила йому матеріальну шкоду в розмірі 8473,03 грн., яка є недостатньою для покриття всієї суми збитку та вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу решту матеріальної шкоди в розмірі 6125,97 грн. В наслідок ДТП він зазнав також моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 4000,00 грн. та просив її стягнути з відповідача [PERSON] Ухвалою суду від 17.03.2014р. позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] залишені без розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про доповнення позовних вимог. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» проти позову заперечив, вважав його безпідставним та необґрунтованим, оскільки страхова компанія виконала свої зобов'язання Договором страхування в повному обсязі. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ст. 1 Закону України «Про страхування», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За змістом ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 05.04.2012 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1712312, забезпеченим транспортним засобом є «ДЕО Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 01 серпня 2012 року в м. Києві на вул. Андрющенка, 2/26, мав місце страховий випадок - пошкодження транспортного засобу позивача [PERSON] внаслідок ДТП. Постановою шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2014р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 10.08.2012 року до ПрАТ "СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку звернувся позивач [PERSON], щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 1 серпня 2012 року. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. У відповідності з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Такі умови встановлені також ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування", якою передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Судом встановлено, що ПрАТ "СК «ПЗУ Україна» враховуючи умови Договору страхування, Висновок № 2633/12 склало страховий акт від 17.09.2012 року (а.с.82) та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с.82), на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 7352,85 грн. на користь [PERSON] та підтверджується платіжним доручення № 5967 від 18.09.2012 року (а.с.76) ПрАТ "СК «ПЗУ Україна» також враховуючи Висновки № 2824/12, 2633/12 та Службову записку №1418 від 14.11.12р склало страховий акт від 26.11.2012 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено доплату страхового відшкодування у розмірі 1202,52 грн. на користь [PERSON], що підтверджується платіжним доручення № 8040 від 28.11.2012 року (а.с.78). Таким чином, відповідач виплатив позивачу всього страхового відшкодування на суму 8473,03 грн. Дані обставини позивач в судовому засіданні не заперечив. Стосовно вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Меркурі Марінер», державний номер [NUMBER], слід зазначити, що згідно Висновку судової автотехнічної експертизи №007/07-14 від 18.07.2014р., вона склала 11246,61 грн., без врахування зносу 14 466,19 грн., а значення коефіцієнту фізичного зносу складає 0,26%.(а.с.151-165). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №2633/12 від 27.08.2012р., що зроблений на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вартість відновлювального ремонту даного автомобіля склала 14 637,41 грн., а значення коефіцієнту фізичного зносу склало 0,27% (Звіт №2824/12), а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 11 242,25 грн. Отже, з урахуванням зазначено Висновок судової експертизи фактично підтвердив суму вартості відновлювального ремонту, що отримана згідно Звітів 2633/12, 2824/12. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виконала свої зобов'язання за Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повному обсязі, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed