Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Орган опіки та піклування Великописарівської РДА 14.12.2016 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав подружжя [PERSON] відносно їх доньки [PERSON], 2001 року народження, стягнення з них аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі по 491,10 грн, виходячи із встановленої законом суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з кожного з батьків щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що до служби у справах дітей Великописарівської РДА звернулася неповнолітня [PERSON], 2001 року народження з заявою про позбавлення батьківських прав. Вона проживає в родині своєї бабусі [PERSON] в [ADDRESS] і перебуває на її утриманні. Батьки дитини, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], проживають на території Попівської сільської ради Великописарівського району в [ADDRESS] ніде не працюють, на обліку в центрі зайнятості не перебувають, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не забезпечені продуктами харчування, речами першої необхідності. За місцем проживання мають негативну характеристику, в будинку, де вони проживають, незадовільні умови для дитини, антисанітарія. З 2013 року донька відповідачів проживає в родині бабусі, батьки не цікавляться її життям, не надають матеріальної допомоги, не цікавляться її умовами проживання та станом здоров'я, тобто безпричинно ухиляються від виконання батьківських обов'язків. З ними неодноразово працівниками служби у справах дітей проводилися бесіди, вони попереджувалися, що в разі продовження такого способу життя, будуть позбавлені батьківських прав. Проте, всі заходи не дали позитивних результатів. Тому орган опіки та піклування звернувся до суду для захисту прав дитини, оскільки вона фактично є дитиною, позбавленою батьківського піклування, але не має відповідного статусу та не може користуватися пільгами, встановленими для даної категорії дітей. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Мельник Л.М., що діє на підставі довіреності /а.с.32/, позовні вимоги підтримала і пояснила, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей з 2012 року, з відповідачами постійно проводилася профілактична робота так як вони постійно вживають спиртні напої, ведуть аморальний спосіб життя, постійно вчиняють бійки. Тому у 2013 році працівники служби звернулися до [PERSON], матері [PERSON], щоб вона забрала до себе неповнолітню дитину, доньку відповідачів, [PERSON], 2001 року народження. З того часу дитина проживає у бабусі, а відповідачі продовжують зловживати спиртними напоями, не працюють, матеріально дитину не утримують. Проживають разом з матір'ю відповідача на її пенсії, разом пиячать. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся, мати відповідачки. Неповнолітня донька відповідачів [PERSON] після 9-го класу навчається на 1 курсі в ДНЗ «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти». Аліменти прохає стягнути з відповідачів на користь та утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 491, 10 гривні щомісячно. В судовому засіданні була заслухана дитина [PERSON], [INFO], яка пояснила, що проживала з батьками в [ADDRESS] до 7 класу, навчалася у Великописарівській школі. Батьки постійно зловживають спиртними напоями, вчиняють сварки та бійки, нічим не займаються. Більше трьох років вона проживає у своєї бабусі [PERSON] в с. Вільне Великописарівського району, перебуває на її утриманні. Навчалася у Вільненській школі, закінчила 9 класів та поступила і навчається у Сумському хіміко- технологічному центрі на 1 курсі денної форми навчання на бюджеті, отримує стипендію 311 грн, проживає у гуртожитку безплатно, за харчування відраховують із стипендії. На вихідні та канікули до батьків не їздить, а їздить до бабусі. Бабуся передає їй продукти харчування, купує одяг, взуття та інші необхідні речі. Батьки ніякої допомоги їй не надають, вона іноді спілкується з ними по телефону. Звернулася до служби у справах дітей з заявою про позбавлення батьків батьківських прав, так як батьки матеріально її не утримують, батьківської турботи не проявляють. Прохає позбавити їх батьківських прав. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю в частині позбавлення її батьківських прав, та не визнала в частині стягнення аліментів і пояснила, що в 1999 році вийшла заміж за [PERSON], в 2001 в них народилася донька [PERSON], проживали сім'єю до 2013 року, потім доньку забрала до себе її матір, яка і утримує дитину. Вона більше десяти років ніде не працює, раніше працювала ревізором на пошті, потім дояркою не фермі, за фахом бухгалтер. Але не має постійної роботи, перебивається тимчасовими заробітками, які витрачає на придбання спиртних напоїв. На даний час з чоловіком проживають з його матір'ю на її пенсію, разом пиячать. Коли вип'є, то з чоловіком трапляються бійки. В господарстві є корова, коза, декілька уток та курок, присадибна ділянка. Здає молоко, отримані кошти витрачає на спиртне. Доньці не допомагає, так як не має грошей, хоча іноді їздить до матері, провідує доньку, розмовляє з нею по телефону. Вважає, що доньці краще жити в її матері. В неї не має коштів на сплату аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнав повністю, в частині стягнення аліментів - не визнав та пояснив, що з 2001 року ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками. З 2013 року донька з ними не проживає, матеріальної допомоги дитині вони не надають, так як не мають грошей. З дружиною проживають з його матір'ю, яка отримує пенсію, разом вживають спиртні напої. Коштів на сплату аліментів в нього не має. Представник третьої особи Попівської сільської ради в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без його участі /а.с.31/. З урахуванням думки сторін, які не заперечують проти судового розгляду без участі представника третьої особи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника Попівської сільської ради. Заслухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками є - [PERSON] та [PERSON], які з 20 листопада 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.3-5/. 28 листопада 2016 року до голови Великописарівської РДА з заявою звернулася [PERSON] з проханням позбавити батьківських прав її батьків - [PERSON] та [PERSON], які постійно вживають алкогольні напої, вчиняють бійки, сварки, фінансово її не утримують. Одягом та харчуванням забезпечує бабуся [PERSON] /а.с.6/. Згідно висновку служби у справах дітей Великописарівської РДА від 30.11.2016 з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Великописарівської РДА від 02.12.2016, розглянувши клопотання служби у справах дітей від 30.11.2016, комісія вирішила клопотати перед Великописарівськи районним судом про позбавлення батьківських прав подружжя [PERSON] відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], 2001 року народження /а.с.8/. Сім'я [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом /а.с.11/, [PERSON] перебуває на обліку у Великописарівському районному секторі кримінально-виконавчої інспекції за вироком Великописарівського районного суду від 22.10.2015 про визнання її винної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік /а.с.9, 53-54/. Відповідно довідок Попівської сільської ради [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], але фактично проживають в [ADDRESS] разом з матір'ю останнього [PERSON], 1947 року народження, зловживають спиртними напоями /а.с.16-17/. 14.11.2016 комісією у складі трьох посадових осіб обстежені житлово-побутові умови проживання дитини в [ADDRESS] та складений відповідний акт і встновлено, що родина [PERSON] проживає у двох кімнатному будинку, кімнати перебувають в антисанітарному стані, відсутня постільна білизна, предмети особистої гігієни. На момент перевірки приготовлена їжа відсутня, відсутні будь-які продукти, температурний режим не відповідає нормам. Паливом сім'я не забезпечена. Висновок комісії - у родині не створено необхідних умов для проживання, виховання та розвитку дитини /а.с.33/. Неповнолітня [PERSON], 2001 року народження з 09.10.2013 по 09.06.2016 навчалася у Вільненському навчально-виховному комплексі Великописарівської районної ради Сумської області та отримала свідоцтво про базову середню освіту, має позитиву характеристику /а.с. 13-14/. З вересня 2016 навчається в ДНЗ «Сумський хіміко-технологічний центр професійно-технічної освіти» на безкоштовній формі навчання, отримує стипендію в розмірі 311 грн, має позитивну характеристику, батьки навчальний заклад не відвідують, з керівниками групи не спілкуються, її вихованням займається бабуся [PERSON] /а.с.10, 12/. Відповідно довідки Вільненської сільської ради [PERSON], [INFO] дійсно проживає в [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON], 1956 року народження та дідусем [PERSON], 1945 року народження /а.с.15/. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідачка [PERSON] є її донькою, в 2013 році в сім'ї доньки був скандал, їй зателефонували працівники служби у справах дітей і запропонували забрати онуку [PERSON]. З того часу дитина проживає з нею, вона її утримує, батьки не працюють, п'ють, б'ються, нічим не допомагають. Вона має намір оформити опікунство над онукою. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлювання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні доведено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя… Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві… для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав за змістом статті 166 СК України, якою передбачені наслідки позбавлення батьківських прав, безумовно є втручання у здійснення особою права на сімейне життя. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 15- позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі байдуже ставляться до своєї неповнолітньої доньки, це випливає як з їх відношення до даної справи, так і з пояснень представника, дитини і свідка. Тому в даному випадку втручання державних органів в сімейне життя є доречним і необхідним, так як інтереси дитини потребуються захисту з боку держави. Судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що відповідачі не виконують свої батьківські обов'язки по відношенню до неповнолітньої доньки, хоча мають реальну можливість їх виконувати, а тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав. Тому у цій частині позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька, або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Орган опіки та піклування у своєму позові ставить питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 491, 10 гривень щомісячно на її користь. Відповідно до ч. 2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Оскільки відповідачі офіційно не працюють, отримують нестабільний заробіток, тому доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною 2 статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " у п. 17, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що відповідачі зобов'язані сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, але з урахуванням їх матеріального стану, фактичних обставин справи, прийшов до висновку про їх можливість сплачувати на користь дітей аліменти у розмірі меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в сумі 200 гривень щомісячно. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі по 551, 20 гривень з кожного.

Outcome: partial