Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

З позову Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування вбачається, що службою у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації проведено перевірку додержання вимог законодавства про охорону дитинства в частині виконання батьками своїх батьківських обов'язків. В ході перевірки встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає без реєстрації по [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], який проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Їхня малолітня дочка, [PERSON], зареєстрована в своєї рідної баби [PERSON] по [ADDRESS]. З народження [PERSON] проживала разом з батьками по [ADDRESS], дитячий садок не відвідувала. Як вказує позивач у справі, мати дитини [PERSON] та батько [PERSON] ніде не працюють, до дитини не проявляють батьківської турботи, не звертають уваги на стан здоров'я [PERSON], не беруть участі у її вихованні та розвитку, самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. Батьки дитини зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не мають постійного місця роботи. Зарекомендували себе з негативної сторони, були неодноразові випадки, коли життя і здоров'я дочки були під загрозою. [PERSON] та [PERSON] запрошувалися 26.06.2017 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де їм було винесено попередження щодо недопущення неналежного ставлення до виконання сімейних обов'язків та роз'яснено положення ч.1 ст.164 СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав та ч.2 ст.170 СК щодо повноважень органу опіки і піклування щодо прийняття рішення про негайне відібрання дітей у батьків у разі виникнення безпосередньої загрози для життя та здоров'я дітей. Позивач зазначає, що в зв'язку із встановленням факту ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, службою у справах дітей райдержадміністрації взято на облік дитину, [PERSON], [INFO]. як таку, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Однак, подружжя [PERSON] висновків не зробили, продовжують вживати спиртні напої, довели стан здоров'я своєї дитини до критичного, в зв'язку з чим їхня дочка [PERSON] проживає шість місяців у рідної баби [PERSON] в селищі Велика Багачка Полтавської області через погіршення стану здоров'я. З 21.09.2017 року згідно медичних показань [PERSON] визнана дитиною - інвалідом віком до 18 років. На даний час вона продовжує лікування в домашніх умовах. [PERSON] та [PERSON] ведуть бродячий спосіб життя. Виховання, здоров'я їхньої дочки [PERSON] їх не цікавить. Опікується життям своєї онуки баба [PERSON]. [PERSON] навчається у 2-Б класі Великобагачанської ЗОШ І-ІІІ ст. За станом здоров'я [PERSON] на індивідуальній формі навчання. Пояснення сусідів [PERSON], [PERSON], жителів [ADDRESS] та баби [PERSON] свідчать про байдужість, грубе та неадекватне ставлення обох батьків до своєї малолітньої дочки [PERSON]. [PERSON] 17.02.2017 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання дочки [PERSON]. Поведінка [PERSON] та її чоловіка [PERSON] свідчить про те, що вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків і не бажають виховувати належним чином свою дочку. Враховуючи, що [PERSON], [INFO]. в силу свого віку не може самостійно захистити свої права та законні інтереси в суді, у органу опіки і піклування є підстави для представництва. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач Великобагачанська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування просив суд позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO], зареєстровану у встановленому порядку на проживання в [ADDRESS], фактично проживаючу в [ADDRESS] та громадянина [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] відносно їхньої малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]; дитину [PERSON], [INFO] залишити на проживання та виховання з бабою дитини [PERSON], [INFO], яка проживає в [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO]., з якою проживає малолітня [PERSON], [INFO]., на утримання цієї малолітньої дитини - онуки [PERSON], [INFO]., у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 листопада 2017 року (дня подання заяви) і до досягнення дитиною повноліття (а.с.а.с.1-4). Цивільне провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 12.12.2017 року, тобто за правилами ЦПК України, що діяв до 15.12.2017 року; судом були вжиті заходи щодо сповіщення учасників справи про день і час проведення судового засідання у справі. У зв'язку з набранням з 15.12.2017 року чинності нової редакції ЦПК України, ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.12.2017 року було вирішено проводити судовий розгляд вищевказаної цивільної справи за правилами загального позовного провадження (а.с.а.с.70-71). Підготовче засідання у справі було проведено 09.02.2018 року (а.с.а.с.95-96), відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, вони належним чином рекомендованою кореспонденцією сповіщалися про день і час проведення підготовчого засідання у справі; дані відповідачі у справі відзив на позов відповідно до ст.ст.178,191 ЦПК України суду не подавали. В судовому засіданні 19.03.2018 року представник позивача Великобагачанської райдержадміністрації як органу опіки та піклування - Олефіренко Л.А. заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові і просила його задовольнити. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.46), однак фактично проживає без реєстрації по [ADDRESS], що вбачається і з поштової кореспонденції (а.с.а.с.80,82,83,90,91,108,121). З повідомлення виконавчого комітету Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району №821/01-19 від 23.11.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.а.с.81,92,107). Судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] та за фактичним місцем її проживання направлялися копія позовної заяви з доданими до неї документами та судові повістки про виклик даного відповідача до суду, однак, з поштових повідомлень вбачається, що відповідач [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання в [ADDRESS] не проживає; при цьому, за фактичним місцем проживання в [ADDRESS] даний відповідач отримав копію позовної заяви з додатками та отримував судові повістки про його виклик до суду (а.с.а.с.80,82,83,90,91,108,121). Відповідач [PERSON] за фактичним місцем проживання в [ADDRESS] отримав копію позовної заяви з додатками та отримував судові повістки про його виклик до суду (а.с.а.с.81,92,107). В судове засідання 19.03.2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не з'явилися, причин неявки суду не повідомляли, про день і час проведення судового засідання 19.03.2018 року відповідачі у справі повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.143). Представник третьої особи по справі Великобагачанського відділення Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в підготовче засідання та подальші судові засідання не з'явився, від них надійшов лист, що органи прокуратури не наділені повноваженнями щодо представництва інтересів громадян у суді, у тому числі шляхом забезпечення участі при розгляді справ за позовами інших осіб (а.с.63). Суд, заслухавши пояснення представника позивача Великобагачанської райдержадміністрації як органу опіки та піклування Олефіренко Л.А., допитавши в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO] до [PERSON] та [PERSON], третя особа Великобагачанське відділення Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини другої цієї статті, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. У відповідності до вимог ст.165 СК України, орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що від шлюбу, який був укладений 09.08.2008 року (а.с.11) подружжя [PERSON] мають малолітню дитину - доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с.6), яка зареєстрована на проживання в своєї рідної баби [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.13). Дитина [PERSON] навчається в 2-Б класі Великобагачанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (а.с.17). З наказу служби у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації №52 від 17.10.2017 року «Про взяття на облік [PERSON].» вбачається, що у зв'язку із встановленням факту ухилення батьків дитини [PERSON], [INFO]. - [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно їхньої малолітньої дитини, з метою організації соціального захисту дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах, було взято на облік служби у справах дітей Великобагачанської райдержадміністрації як таку, що перебуває у складених життєвих обставинах [PERSON], [INFO] (а.с.12). З листа виконуючої обов'язки старости, голови комісії з припинення Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] від 08.11.2017 року №805/02-19 вбачається, що мати дитини [PERSON], 2010 р.н. - [PERSON] та батько [PERSON] заробляють на проживання тимчасовими заробітками, постійної роботи не мають, вони зловживають спиртними напоями, не приділяють належної уваги до виховання дитини, мати часто залишає сім'ю та кидає дитину на батька, при цьому, дитина [PERSON] хворіє і потребує лікування (а.с.15). Вищевказане пояснення виконуючої обов'язки старости, голови комісії з припинення Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] підтверджується відомостями, що викладені в Акті обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] (батька дитини) від 02.11.2017 року (а.с.16). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З рішення комісії з питань захисту прав дитини від 22.06.2017 року №27 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] запрошувалися 26.06.2017 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Їм було винесено попередження щодо недопущення неналежного ставлення до виконання сімейних обов'язків та роз'яснено положення ч.1 ст.164 СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав та ч.2 ст.170 СК щодо повноважень органу опіки і піклування прийняття рішення про негайне відібрання дітей у батьків у разі виникнення безпосередньої загрози для життя та здоров'я дітей (а.с.а.с.22,23). У листі №801 від 16.11.2017 року КЗ «Великобагачанський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» вказано, що подружжя [PERSON] продовжують вживати спиртні напої, довели стан здоров'я своєї дитини до критичного, в зв'язку з чим їхня дочка [PERSON] проживає шість місяців у радної баби [PERSON] через погіршення стану здоров'я; згідно медичних показань за станом здоров'я дівчинки [PERSON], вона визнана дитиною-інвалідом віком до 18 років з 21.09.2017 року та потребує постійного нагляду та лікування; на даний час дівчинка перебуває під наглядом у бабусі [PERSON] в селищі Велика Багачка Полтавської області і знаходиться на індивідуальній формі навчання (а.с.18). Медичним висновком №12 від 21.09.2017 року підтверджено, що з 21.09.2017 року згідно медичних показань дитина [PERSON] визнана дитиною - інвалідом віком до 18 років (а.с.19). З письмових пояснень громадян-сусідів [PERSON] (з якою проживає дитина [PERSON].) - [PERSON], [PERSON], жителів [ADDRESS], письмових заяв [PERSON] (матері [PERSON].), а також показань свідків, допитаних в судовому засіданні - [PERSON] та в.о.старости, голови комісії з припинення Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] вбачається, що батьки малолітньої дитини [PERSON], 2010 р.н. - [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини, зловживають спиртними напоями, лікуванням дитини не займаються, не цікавляться життям та здоров'ям своєї дитини, матеріально дитину не утримують (а.с.а.с.24,25,26,27,28). Допитана в судовому засіданні в якості свідка лікар-педіатр Великобагачанської ЦРЛ [PERSON] вказала про те, що 20.04.2017 року під час огляду дитини [PERSON] (яку батько дитини після вчинення сварки в ЦРЛ залишив на її дядька) було встановлено, що дана дитина має тяжкий стан та є хворою, про що було негайно сповіщено дядька та рекомендоване негайну госпіталізацію, однак дядько дитини відмовився від цього і забрав дитину. Про цей факт вона як лікар негайно повідомила своє керівництво та службу у справах дітей і вже потім, після утручання органів захисту прав дітей та правоохоронних органів, дитину було направлено на лікування до Полтавської обласної дитячої лікарні, де вона лікувалася до вересня 2017 року. Вважає, що тяжкий стан здоров'я дитини станом на 20.04.2017 року міг бути наслідком невиконання батьками своїх обов'язків щодо догляду за дитиною та того, що батьки своєчасно не зверталися за медичною допомогою до закладів охорони здоров'я. З листа з Великобагачанського ВП ГУНП у Полтавській області від 14.11.2017 року №6293/115/112/01-2017 вбачається, що [PERSON] 17.02.2017 року була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання дочки [PERSON] (а.с.20). З листа головного лікаря Великобагачанської ЦРЛ від 09.11.2017 року №1788 [PERSON] вбачається, що [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н. на «Д» обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебувають (а.с.21). 22 червня 2017 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини Великобагачанської райдержадміністрації №27 за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо дитини [PERSON], 2010 р.н., батькам цієї дитини - [PERSON] та [PERSON] винесено попередження про недопущення з їх боку зловживання спиртними напоями та неналежного виконання батьківських обов'язків; також, батьків даної дитини ознайомлено під розписку з підставами для позбавлення батьківських прав щодо дитини (а.с.а.с.22,23). З рішення комісії з питань захисту прав дитини Великобагачанської райдержадміністрації від 23.11.2017 року №44 про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в даному рішенні комісією з питань захисту прав дитини зазначено про доцільність позбавлення [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н. батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], 2010 р.н. та стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на малолітню [PERSON], 2010 р.н., в розмірі 1/3 частини усіх видів їх заробітку (доходу) (а.с.31). З висновку органу опіки та піклування Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області від 29.11.2017 року №01-32/503 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] вбачається, що від шлюбу подружжя [PERSON] мають малолітню дочку, [PERSON], яка зареєстрована в своєї рідної баби [PERSON] по [ADDRESS]. З народження [PERSON] проживала разом з батьками по [ADDRESS] і дитячий садок не відвідувала. Мати дитини [PERSON] та батько [PERSON] ніде не працюють, не проявляють до дитини батьківської турботи, не звертають уваги на стан здоров'я [PERSON], не беруть участі у її вихованні, самоусунулись від виконання батьківських обов'язків. Батьки дитини зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не мають постійного місця роботи, зарекомендували себе з негативної сторони, були неодноразові випадки, коли життя і здоров'я дочки було під загрозою. [PERSON] та [PERSON] запрошувалися 26.06.2017 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини, їм було винесено попередження щодо недопущення неналежного ставлення до виконання сімейних обов'язків та роз'яснено положення ч.1 ст.164 СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав та ч.2 ст.170 СК щодо повноважень органу опіки і піклування для прийняття рішення про негайне відібрання дітей у батьків у разі виникнення безпосередньої загрози для життя та здоров'я дітей. У зв'язку із встановленням факту ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов'язків, службою у справах дітей райдержадміністрації взято на облік дитину, [PERSON], [INFO]., як таку, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Однак, як вказує орган опіки та піклування, подружжя [PERSON] висновків не зробили, вони продовжують вживати спиртні напої, довели стан здоров'я своєї дитини до критичного, в зв'язку з чим їхня дочка [PERSON] проживає шість місяців у радної баби [PERSON] через погіршення стану здоров'я. На даний час вона продовжує лікування в домашніх умовах. [PERSON] та [PERSON] вихованням, здоров'я їхньої дочки [PERSON] не цікавить. Опікується життям своєї онуки баба [PERSON]. Згідно медичних показань дитина [PERSON] визнана дитиною - інвалідом віком до 18 років. Малолітня дитина [PERSON] навчається у 2-Б класі Великобагачанської ЗОШ І-ІІІ ст. За станом здоров'я [PERSON] на індивідуальній формі навчання. Як вказує орган опіки та піклування, поведінка [PERSON] та її чоловіка [PERSON] свідчить про те, що вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків і не бажають виховувати належним чином свою дочку. Таким чином, даний висновок вказує на доцільність позбавлення [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н. батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], 2010 р.н. та стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів на малолітню [PERSON], 2010 р.н., (а.с.а.с.32-35). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Що стосується позовних вимог про вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] в контексті вищевказаних положень законодавства суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» (заява №39948/06) встановлено, що вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватись вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доручними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз наслідків пропонованого заходу для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки та піклування на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні даного питання. В порядку ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування Великобагачанська районна державна адміністрація надала суду позитивний висновок про доцільність позбавлення батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їхньої малолітньої дитини дочки [PERSON], 2010 р.н. (а.с.а.с.32-35). Суд детально проаналізував наданий суду висновок органу опіки та піклування в сукупності з іншими матеріалами справи, показаннями допитаних свідків і приймає його до уваги, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи, узгоджується з іншими доказами по справі, показаннями ряду допитаних свідків і в своїй сукупності та взаємозв'язку з об'єктивними відомостями, які були предметом дослідження в межах розгляду даної цивільної справи, свідчить про ухилення батьків [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо малолітньої дитини дочки [PERSON], 2010 р.н. Суд також вважає, що даний висновок органу опіки та піклування - Великобагачанської райдержадміністрації наданий в межах її компетенції згідно ст.1 Закону України «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні установи для неповнолітніх» №20/95 від 24.01.1995 року (зі змінами і доповненнями) та ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» №2342 від 13.01.2005 року. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч її бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити виконання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, статтею 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За нормою ст. 11 цього Закону, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що „батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей..." Згідно чинного законодавства, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи вищевикладене та те, що батьки малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. - [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н. систематично навмисно не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, забезпеченню для дитини належних умов життя, духовного і морального розвитку, виховання та лікування (враховуючи, що дитина є інвалідом і потребує постійного догляду та лікування, яке замість батьків фактично здійснює бабуся дитини - [PERSON].), свідомо нехтують своїми обов'язками по вихованню дочки та по суті, ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дочки, в сукупності з дослідженими доказами по справі, показаннями свідків та висновком органу опіки та піклування Великобагачанської райдержадміністрації, суд приходить до висновку, що знайшло своє об'єктивне підтвердження те, що батьки малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. - [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н., ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини. При прийняття цього рішення суд враховує головним чином права та законні інтереси малолітніх дітей, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається те, що малолітня дитина [PERSON], [INFO]., проживає з бабою [PERSON], [INFO]. та повністю перебуває на її утриманні, необхідно малолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити на проживання з бабою дитини [PERSON], [INFO]., яка проживає по [ADDRESS]. При таких обставинах справи, коли позивачем доведено належними і допустимими доказами те, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, догляду та лікуванню їхньої малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO]. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачам у справі [PERSON] та [PERSON] про те, що пунктом 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на дитину [PERSON], [INFO]., суд враховує суть позовних вимог, матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка потребує матеріальної допомоги та постійного лікування (оскільки є дитиною-інвалідом), те, що дитина [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON], [INFO]. в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні та вихованні, майновий стан відповідачів [PERSON], 1988 р.н. та [PERSON], 1982 р.н., які є особами працездатного віку, офіційно ніде не працюють, не приділяють належної уваги вихованню, догляду та лікуванню дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надають, однак, в силу свого віку та стану здоров'я мають можливість сплачувати аліменти, тому суд, враховуючи положення ст.51 Конституції України, ст.ст.180-182 СК України (в редакції Закону України №2037-VІІІ від 17.05.2017 року про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а також усталену судову практику розгляду судами справ про стягнення аліментів приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] матеріальної допомоги добровільно на утримання дитини [PERSON], [INFO]. не надають, що не забезпечує належного утримання та лікування цієї малолітньої дитини, тому, а також і з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої дитини [PERSON], [INFO]., суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для стягнення з [PERSON] та [PERSON] аліментів у примусовому порядку, враховуючи при цьому положення ст.ст.180-182 СК України (в редакції Закону України №2037-VІІІ від 17.05.2017 року). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що при зверненні до суду 30.11.2017 року з даним позовом орган опіки та піклування в силу закону є звільненим від сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав, з огляду на норми ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги Великобагачанської райдержадміністрації як органу опіки та піклування підлягають задоволенню, з відповідачів у справі на користь держави належить стягнути в рівних частках судовий збір у розмірі 640 грн., по 320 грн. з кожного відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved