Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом до відповідачів, який в ході розгляду справи було уточнено, про визнання права власності на спадкове майно. Обгрунтовуючі позовні вимоги, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. За життя, [PERSON] заповіт не складав. У лютому 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івашко Н.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] 04 лютого 2016 року приватним нотаріусом Івашко Н.П. заведено спадкову справу. При зверненні до приватного нотаріуса із вищезазначеною заявою, позивачу було роз'яснено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно пред'явити оригінал свідоцтва про право власності на житло. 21 липня 2016 р. приватним нотаріусом Івашко Н.П. було надіслано [PERSON] лист з вимогою надати для огляду та засвідчення вірності копії оригінал свідоцтва про право власності на житло для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Зазначений лист було повернуто на адресу нотаріуса за закінченням терміну зберігання. В подальшому, 29 вересня 2016 року приватним нотаріусом Івашко Н.П. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа на спадкове майно. На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали уточнені позовні вимоги та просили суд винести рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. На адресу суду надійшли письмові заперечення на первісну та уточнену позовну заяву [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник в своїх запереченнях зазначають, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки первісний позов пред'явлений до неналежного відповідача, а уточнені позовні вимоги подані з порушенням ст. 31 ЦПК України, а тому просили в задоволенні позову відмовити, в судовому засіданні представник відповідача підтримав в повному обсязі вимоги заперечень. Представник відповідача - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову [PERSON] в частині їх пред'явлення до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. Посилаючись на те, що Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація не входить до системи місцевого самоврядування у місті Києві, підпорядкована Київській міській державній адміністрації, та здійснює повноваження, делеговані виконавчим органом Київської міської ради. Серед повноважень, делегованих Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації, відсутні повноваження щодо визнання права власності на спадкове майно та інші питання, пов'язані із спадкуванням. Враховуючі вищенаведене, вважає, що Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація є неналежним відповідачем по справі. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не зявились, на адресу суду надіслали письмові пояснення та просили суд розглядати справу у відсутністьїх представника. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України). В судовому засіданні судом було встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Косяківським Сіль. ЗАГС Таращанського району 20 вересня 1997 року, вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], батьками якої зазначено: [PERSON] - батько, та [PERSON]-мати (а.с. 9). 30.12.1989 року [PERSON] вийшла заміж за гр. [PERSON], відповідно після одруження змінила свої дівоче прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 12). Батько позивача [PERSON] одружився вдруге з гр. [PERSON], шлюб яких було розірвано 23.12.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві від 23.12.1999 р. (а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 23 травня 2000 року [PERSON] виданого відділом приватизації Ватутінської районної держадміністрації, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації за р. [NUMBER] від 07 червня 2000 р., квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності г. [PERSON]. та членам його сім'ї [PERSON] (колишня дружина) в рівних долях (а.с.15). [INFO] батько позивача - [PERSON], помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.14). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 04 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Івашко Н.П. Київського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] Оригінал свідоцтва про право власності на житло - [ADDRESS], позивач нотаріусу не надавала в зв'язку із знаходженням його у сторони відповідача колишньої дружини померлого [PERSON] 21 липня 2016 р. приватним нотаріусом Івашко Н.П. Київського міського нотаріального округу було надіслано [PERSON] лист з вимогою надати для огляду та засвідчення вірності копії оригінал свідоцтва про право власності на житло для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Зазначений лист було повернуто на адресу нотаріуса за закінченням терміну зберігання (а.с. 83-85). 29 вересня 2016 року приватним нотаріусом Івашко Н.П. Київського міського нотаріального округу, було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа на спадкове майно. З копії спадкової справи було встановлено, що крім дочки померлого [PERSON] - [PERSON] інших спадкоємців на ? частину квартири [ADDRESS] немає. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Судом встановлено, що померлий [PERSON] не складав за життя заповіт щодо розпорядження своїм майном - ? частини квартири [ADDRESS], а тому, в даному випадку, спадкування відбувається за законом. На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд кредично ставиться до доводів позивача та її представника стосовно того, що [PERSON] є належним відповідачем у справі, оскільки нею не надано доказів наявності у відповідача свідоцтва про право власності на квартиру та крім того, жодних позовних вимог до відповідача, в тому числі і зобовязального характеру не заявлялось. 01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування. Так, як зазначено в п. 6 ч. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінільних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на спадщину, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], в межах встановленого строку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено з підстав не надання оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру, то суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO]. З урахуванням змісту положень ст.88 ЦПК України та з огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині визнання права власності на ? частину квартири, за подачу якої позивач сплатила в дохід держави судовий збір 4 202,25 грн., суд вважає за можливе не проводити перерозподіл судових витрат між сторонами, оскільки вимоги до відповідача [PERSON] позивачем не ставились. Крім того, щодо відповідачів - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та Київської міської ради, то оскільки до них жодних позовних вимог заявлено не було, то і правові підстави для стягнення саме з них суми судового збору на користь позивача відсутні. Таким чином, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що доводи, викладені в позові, обґрунтовані та доведені, в зв'язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial