Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Із позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до суду звернулася [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявилася, але попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника міської ради. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст.. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. 20.09.2010 року померла [PERSON]. Вона на день смерті постійно проживала одна за адресою с. Олбин, вул.. Бр. Синицьких, буд. 57 Козелецького району Чернігівської області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 1,4790 га, кадастровий номер 7422086800:08:001:0054, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 267; земельна ділянка площею 1,4632 га, кадастровий номер 7422086800:08:002:0054, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 267; земельна ділянка площею 0,2537 га, кадастровий номер 7422086800:08:003:0054, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 267; земельна ділянка площею 0,0504 га, кадастровий номер 7422086800:08:004:0054, розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року, виданим на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 267. Ще за життя, 20.09.1996 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Олбинської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 104. Цим заповітом вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: жилий будинок з надвірними будівлями, все моє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось, і взагалі все те, що буде належати мені по закону на день смерті, заповідаю [PERSON], що мешкає в селі Олбин Козелецького району Чернігівської області. У заповіті прізвище заповідача записано «Гацько». [PERSON], як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини в установлений законодавством строк, що підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого листа уповноваженому консультанту Остерської державної нотаріальної контори. Крім того, рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.10.2011 року за [PERSON] визнано в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Олбин, вул.. Братів Синицьких, 57 Козелецького району Чернігівської області. Відповідно ст. ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, прийнявши спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] не може оформити право власності на вище вказані земельні ділянки, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на імя померлого спадкодавця. Державний акт, що посвідчує право власності [PERSON] на землю, був втрачений. Вказане підтверджується довідкою Козелецького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області № 5839 від 29.10.2018 року, оголошенням в Козелецькій районній газеті Новини Придесення № 43 (8316) від 31.10.2018 року. Підтвердженням того, що у власності [PERSON] були земельні ділянки є: 1) копія державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року; 2) витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-7407449012018, НВ-7407449072018, НВ-7407449102018, НВ-7407449122018 від 26.09.2018 р.; 3) витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №№ 29-25-0.27-4283/166-18, 29-25-0.27-4284/166-18, 29-25-0.27-4285/166-18, 29-25-0.27-4286/166-18 від 19.10.2018 р. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~та п. 10 розяснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~ \~ \~ \~ Згідно з п. 4.15 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.18 тих же глави та розділу за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.. 27 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень однією з підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, через різне написання прізвища спадкодавця ([PERSON] - у свідоцтві про смерть, копії паспорта, свідоцтві про народження, [PERSON] у заповіті та державному акті) виникла необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документа ( державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182 від 23.08.2005 року) та заповіту, 20.09.1996 року посвідченого секретарем виконкому Олбинської сільської ради народних депутатів Козелецького району Чернігівської області і зареєстрованого в реєстрі за № 104, [PERSON]. При складанні державного акту та заповіту були допущені помилки в написанні прізвища [PERSON] Співпадіння даних про місце проживання, імя, по батькові спадкодавця-власника в державному акті, заповіті та в інших документах вказує, що державний акт та заповіт дійсно належали [PERSON]. Так, відповідно до свідоцтва про народження, виданого 11.07.1931 року Олбинською радою Остерського району, громадянка [PERSON] народилася 06.07.1931 року, про що записано в книзі народжень за 1931 р. під № 12 села Олбин Остерського району. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (по батькові вказані згідно з документом мовою оригіналу). Згідно виписок з погосподарських книг по Олбинській сільській раді Козелецького району Чернігівської області за 1961-1963 роки (особистий рахунок № 86) , за 1971-1973 роки (особистий рахунок № 91), за 1986-1990 роки (особистий рахунок № 76) прізвище [PERSON] записане по-різному( Гацко-Гацько-Гацько з подальшим закресленням літери ь відповідно). Паспорт громадянина України серія НК 032250 виданий 16.01.1996 року Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області на імя [PERSON], [INFO], уродженки та мешканки [INFO]. Згідно довідки № 1-445 від 30.10.2018 року виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області [PERSON], яка померла 20.09.2010 року в с. Олбин Козелецького району, та [PERSON], що проживала в [INFO] та була власником земельної ділянки на території Олбинської сільської ради згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 766182, є однією й тією ж особою. Згідно відповіді Козелецької районної державної адміністрації № 01-29/1505 від 22.10.2018 року на адвокатський запит про можливість внесення змін до державного акту, а саме виправити описку в прізвищі [PERSON] (з [PERSON] на [PERSON]), вбачається, що державний акт не допускає виправлень згідно з Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (Наказ Держкомзему від 04.05.1999 року № 43). Встановлено, що постановою Кабінету Міністрів від 02.04.2002 року № 449, якою затверджено форми державних актів, внесення будь-яких змін до зазначених документів не передбачено. Отже, можливість внесення змін чи виправлень до державного акта на право власності на земельну ділянку законодавством не передбачена. Таким чином, в досудовому порядку виправити описку в прізвищі [PERSON] (з [PERSON] на [PERSON]) в державному акті на право власності на земельну ділянку не можливо. Також немає можливості внести зміни у заповіт у звязку зі смертю заповідача. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, що «коли установи, які видали документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них. Водночас на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, в тому числі, спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав». Таким чином, встановлення факту належності [PERSON] державного акту та заповіту є необхідним [PERSON] для реалізації спадкових прав. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач у справі вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України, та державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На підставі наведенного та

Outcome: approved