Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . В цьому будинку на даний час зареєстрований її брат - відповідач [PERSON] , який фактично у вищевказаному будинку не проживає на протязі останніх десяти років. Зазначала, що реєстрацію брата було здійснено на його прохання, оскільки на той момент він не мав реєстрації місця проживання, що йому було потрібно для влаштування на роботу. Також зазначала, що він не був членом її сім`ї, вони спільно не проживали та не вели спільного господарства. В подальшому [PERSON] змінив своє місце проживання, однак з реєстраційного обліку не знявся. Просила усунути перешкоди у користуванні власністю і визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не\~з`явився,\~ про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов не подано. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №112001382 від 29.01.2018 року, довідкою виконкому Сторожинецької міської ради №111 від 15.01.2018 року. З довідки про склад сім`ї, виданої Сторожинецькою міською радою 19.03.2019 року за №870 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований, однак фактично за вказаною адресою не проживає. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19.03.2019 року, затвердженого в.о.старости с. Давидівка [PERSON] та складеного комісією в складі: соцпрацівника [PERSON] та діловода [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , однак фактично на протязі останніх десяти років не проживає. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї і не ведуть з ним спільне господарство, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї власника будинку, в якому зареєстрований, не веде з ним спільне господарство і не проживає в будинку на протязі десяти років, отже вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.321,391 ЦК України,

Outcome: approved