Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 2070 доларів США боргу за договором грошової позики від 15.09.2014 року . Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 15.09.2014 року він позичив [PERSON] 2070 доларів США, які остання зобов»язувалася повернути до 31.12.2014 року. У зазначений строк відповідач зобов»язання за договором позики не виконала, боргу не повернула і на неодноразові звернення з приводу його погашення не реагує. У судове засідання позивач не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до розписки від 15.09.2014 року відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 2070 доларів США, зобов»язавшись повернути їх до 31.12.2014 р. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики відповідач не виконала, грошові кошти в сумі 2070 доларів США за договором позики від 22.01.2014 р. позивачу не повернула. Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на день ухвалення рішення, відповідно до даних офіційного сайту НБУ, 100 доларів США еквівалентно 2206.6173 гривень. Отже, 1 долар США в гривневому еквіваленті складатиме 22.07 гривень, а сама заборгованість за договором позики від 15.09.2014 року в розмірі 2070 доларів США в гривневому еквіваленті станом на 20.08.2015 р. складатиме 45684.90 гривень. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність розписки, якою стверджується отримання відповідачем позики у сумі 2070 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день ухвалення рішення (20.08.2015 р.) складає 45684.90 гривень, а також зважаючи на те, що відповідачем не надано, а у судовому засіданні не здобуто доказів повернення позивачу суми боргу, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики від 15.09.2014 року в сумі 2070 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день ухвалення рішення (20.08.2015 р.) складає 45684.90 гривень. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 456.85 гривень сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved