Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів звернулась [PERSON] . В судовому засіданні 12 квітня 2021 року позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила суду, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 15 квітня 2013 року шлюб між ними розірвано; дітей залишено проживати з матір`ю; стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 35% від заробітної плати починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В подальшому нею з [PERSON] було укладено шлюб у зв`язку з чим змінено прізвище. Від даного шлюбу у неї народилося двох дітей. У зв`язку зі зміною сімейного стану та народження дітей змінився також її матеріальний стан, оскільки вона має менше можливостей для утримання спільних з відповідачем дітей через необхідність утримання двох малолітніх дітей від нового шлюбу та неможливості працювати у зв`язку з необхідністю догляду за дітьми. Відповідач має можливість надавати кошти на утримання дітей, його стан здоров`я задовільний. Сплата аліментів у розмірі 50% від заробітку не порушуватиме його прав та забезпечить можливість належного утримання спільних з відповідачем дітей. Зокрема, у липні 2020 року відповідач погасив заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 31216 грн., однак в подальшому знову не сплачує аліментів вчасно. Вона не має можливості працювати у зв`язку з народженням дітей з жовтня 2018 року, а її чоловік [PERSON] надає також допомогу своєму 81-річному батьку, який хворіє. За таких обставин вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів. В подальшому, в судові засідання 19 травня 2021 року, 30 червня 2021 року, 01 вересня 2021 року, 01 листопада 2021 року позивач не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовими повістками за адресою, зазначено у позовній заяві. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності сторін, оскільки перешкод у цьому не вбачає та прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2005 року від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду від 15 квітня 2013 року по цивільній справі №569/4527/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позов задоволено; шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати з матір`ю [PERSON] ; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 35% від заробітної плати починаючи від дня пред`явлення позову (12 березня 2013 року) до досягнення дітьми повноліття. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 08 липня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 липня 2017 року, про що складено відповідний актовий запис №964. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач у своєму позові та в судовому засіданні 12 квітня 2021 року, як на підставу збільшення розміру аліментів посилається на ті обставини, що на даний час вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу у неї народилося двоє дітей. У зв`язку зі зміною сімейного стану та народження дітей змінився також її матеріальний стан, оскільки вона має менше можливостей для утримання спільних з відповідачем дітей через необхідність утримання двох малолітніх дітей від нового шлюбу та неможливості працювати у зв`язку з необхідністю догляду за дітьми з жовтня 2018 року, а її чоловік [PERSON] надає також допомогу своєму 81-річному батьку, який хворіє. А відповідач має задовільний стан здоров`я, а сплата аліментів в розмірі 50% від його заробітку не порушуватиме його прав та забезпечить належне утримання спільних з відповідачем дітей. Суд вважає дане твердження необґрунтованим, оскільки позивач не працює з жовтня 2018 року у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за спільними дітьми зі своїм чоловіком [PERSON] , а не [PERSON] ; надання [PERSON] матеріальної допомоги на утримання свого хворого 81-річного батька є його обов`язком. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України), аналізуючи вимоги позивача суд приходить до висновку, що позивач у своїй позовній заяві взагалі не ставить питання про зміну способу стягнення аліментів з відповідача ( з 35 % на Ѕ частину всіх видів заробітку-доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), а просить суд збільшити розмір аліментів, визначений попереднім рішенням Рівненського суду від 15 квітня 2013 року. Суд за власною ініціативою позбавлений можливості змінювати способи стягнення аліментів визначені попереднім рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, є не обґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, у задоволенні позову позивачу відмовлено, а тому судові витрати по справі слід звернути за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed