Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] [INFO]. Після його смерті 28.06.2016 року було видано «Свідоцтво про смерть», в якому зазначено, що [PERSON] помер [INFO], про що 28.06.2016 року було зроблено запис № 567. Заявниця із наявним вищевказаним свідоцтвом звернулася до легітимного державного українського органу - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського РТУЮ із проханням зареєструвати смерть її чоловіка та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй було повідомлено про неможливість видачі іншого свідоцтва. Тому заявниця була вимушена звернутися до суду. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутністю, згодна з вимогами, викладеними у заяві про встановлення факту смерті. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] [INFO]. Заявниця [PERSON] є дружиною померлого, факт реєстрації шлюбу підтверджується відміткою у копії паспорта заявниці та відповідною відміткою у копії паспорта [PERSON] Шлюб зареєстровано 25 вересня 1966 року Донецьким РАГСом. Заявниця звернулася до легітимного державного українського органу - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського РТУЮ із проханням зареєструвати смерть її чоловіка та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва, оскільки факт смерті було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції. Факт смерті [PERSON] підтверджується поясненнями заявниці, викладеними в заяві та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 257-1 ч.1,ч.4,ч.5 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved