Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт що [PERSON] належало свідоцтво на право влас\-ності на квартиру [ADDRESS]; [PERSON] та [PERSON] Олександрів\-на була одна і та ж особа, а отже була матір»ю [PERSON]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на користь якого складений заповіт 27.02.1996 року, посвідчений [PERSON] Р.1., державним нотаріусом Дрогобиць\-кої державної нотаріальної контори за №2.495, є однією і тією ж особою. В обґрунтування заяви посилається на те, що в деяких документах через помилку в написанні його прізвища та прізвища спадкодавця матері заявника, останній не може оформити своїх спадкових прав. З огляду на таке, звертається до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не зявився, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, вимоги, викладені у заяві, підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання належним чином був повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З положень ст. 256 ЦПК України а також п. 12 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що із відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали повинна звертатись до суду особа, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] були [PERSON] Анато\-лій Андрійович та [PERSON] (а/с 4). 27 лютого 1996 року мати заявника склала заповіт, посвідчений Дрого\-бицькою державною нотаріальною конторою, яким заповіла йому належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] (6). Однак прізвище заповідачки помилково вказано як «Берникова», а прізвище спадкоємця як «Берников». Квартира [ADDRESS] належить на праві власності згідно свідоцтва про таке [PERSON] (а/с 7) та за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], що стверджується відміткою у копії паспорта громадянина України (а/с 3). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 402797 встановлено, що 11 січня 2016 року померла [PERSON] (а/с 5). Заявник 22 січня 2016 року звернувся до приватно\-го нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], у зв"язку з чим була заведена спадкова справа № 36/2016, що стверджується копіє витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а/с 9). Однак, оскільки в документах до спадкової справи вбачаються розбіжності у прізвищах осіб (букви "і" та "и"), то нотаріус не може оформити спадкові права спадкоємця (а/с 8). Так, в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавиці вказане як [PERSON]; в заповіті від 27.02.1996 р. її прізвище запи\-сане як [PERSON], а заявника як [PERSON]; в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище матері зазначене як [PERSON]; в свідоцтві про народження /на росіській мові,/ прізвище записане як [PERSON], а матері - [PERSON]. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довід про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлень військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель пропаж)' без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхове свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Пунктом п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено розгляд в окремому провадженні справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тобто юридичного факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Як встановлено судом, правильно прізвище заповідача пишеться як [PERSON], а не як [PERSON], а прізвище спадкоємця як «Берніков» а не як «Берников», що підтверджується наявними документами в справі. Таким чином, в заповіті помилково зазначене прізвище заповідача як «Берникова» а спадкоємця як «Берников», в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище власника вказано як «Берникова», що створює заявнику труднощі у прийнятті та оформлення спадщини після смерті матері. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що встановлення факту належності документу (заповіту та свідоцтва про право власності на квартиру) для заявника має юридичне значення - усунення розбіжностей, помилок, в документах, тому заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved