Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинок з надвірними спорудами та присадибну земельну ділянку площею 0,4544 га, що знаходяться за адресою: с. Мельники, вул. Шевченка, 50. Мотивує позов тим, що дане нерухоме майно належало його батьку [PERSON], який помер 15.01.2015 року. Позивач\~прийняв спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Не може оформити свої спадкові права у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності померлого на це нерухоме майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.03.2017 не з»явився, в поданій до суду заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні 03.03.2017 позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є сином [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 8). Сторони по справі є рідними братами. 15 січня 2015 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть серія І-СР № 245250, а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,4544 га, кадастровий номер 7125186400:01:000:0720, що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 50, в с. Мельники Чорнобаївського району Черкаської області. Належність померлому зазначеного майна підтверджується довідкою Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району № 231 від 01.02.2017 та державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 62-48-19, виданого на підставі рішення Мельниківської сільської ради від 19.06.2007 № 10-4 (а.с. 9,11). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту померлий не складав. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є його сини, сторони по справі. Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району № 231 від 01.02.2017 (а.с.12) за життя померлий проживав один. Спадщину [PERSON] прийняли прийняли його сини, сторони по справі, оскільки ними подано у встановлений законодавством строк заяву до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, що вбачається з листа нотаріальної контори від 28.02.2017 № 210/01-16 (а.с.26). Інших спадкоємців, які у встановлений законодавством строк та порядок прийняли спадщину, судом не встановлено. Разом\~ з тим, як пояснили в судовому засіданні сторони між ними існує домовленість щодо розподілу спадкового майна. Відповідач на спадкове майно, що є предметом даного позову будинок та присадибна земельна ділянка, не претендує, не заперечує проти визнання права власності на дане майно за братом. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно позивачу відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (лист № 231/02-16 від 15.02.2017, а.с. 31). Обов"язковість пред"явлення документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно для отримання свідоцтва про право на спадщину передбачене п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Виходячи з приписів статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування зазначеного майна за законом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved