Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з указаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідачка, яка проживає разом з дітьми, яких вона виховує самостійно, оскільки відомості про батька дітей зазначені у свідоцтвах про народження дітей зі слів матері, покладених на неї батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітніх дітей не виконує, офіційно не працює, схильна до зловживання алкогольними напоями, веде нездоровий спосіб життя. У будинку, де проживає сім'я, не створені умови для проживання дітей; в кімнатах постійний безлад, постільна білизна брудна, розкиданий брудний одяг, присутній стійкий неприємний запах, а також відсутні місця для розвитку та відпочинку дітей. Відповідачку неодноразово попереджали про персональну відповідальність за виховання дітей, однак жодних висновків вона не зробила. 07 червня 2018 року комісією сільської ради було виявлено малолітніх дітей у безпорадному стані, які були залишені на тривалий час без нагляду з боку їх матері. Цього ж дня членами комісії сільської ради було складено акт про вилучення дітей. Позивач просить суд відібрати малолітніх [PERSON] та [PERSON] у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що у зв'язку із життєвими негараздами та фінансовою скрутою на даний час не може в повній мірі забезпечувати усім необхідним своїх малолітніх дітей. Тому у вирішенні позовної заяви поклалась на розсуд суду. В той же час пояснила, що буде намагатись якомога швидше налагодити своє життя і повернути дітей задля подальшого їх належного виховання. Представник служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги Органу опіки та піклування Руськополянської сільської ради та просила суд їх задовольнити. Представник Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Письмові пояснення по суті спору до суду не направив. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 2013 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2013 року. Згідно вказаних вище свідоцтв про народження, у графах «батько» записано - [PERSON]. При цьому, відповідно до довідок виконкому Руськополянської сільської ради за № 249 від 14 червня 2018 року та виконкому Червонослобідської сільської ради за № 03 від 29 квітня 2018 року вбачається, що батька малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у свідоцтві про їх народження зазначено у відповідності до положень ч. 1 ст. 135 СК України - за заявою матері. Відповідно до довідки-характеристики № 682, яка видана сільським головою с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області від 13 червня 2018 року, відповідачка проживає без реєстрації у будинку [ADDRESS], на утриманні має двох малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] Офіційно відповідачка ніде не працює, має тимчасові заробітки, а також схильна до зловживання алкогольними напоями і веде нездоровий спосіб життя. Крім того, вона ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 30 березня 2018 року, 04 червня 2018 року та 07 червня 2018 року встановлено, що будинок, в якому проживали малолітні діти, складається з трьох кімнат і кухні. На момент кожного обстеження в будинку було брудно, присутній стійкий неприємний запах, розкидані речі, постільна білизна брудна, а також відсутнє місце для навчання до розвитку дітей, іграшок немає, а самі діти - неохайні. На підставі рішення виконкому Руськополянської сільської ради, Черкаського району, Черкаської області від 29 березня 2018 року за № 30 вказано відповідачці на неналежне виконання батьківських обов'язків стосовної її малолітніх дітей [PERSON], 2012 року народження та [PERSON], 2013 року народження. Цим же рішенням виконкому сільської ради її попереджено про можливе відібрання у неї дітей у разі надходження повторного звернення до сільської ради про неналежне виконання нею батьківських обов'язків. Згідно рішення виконавчого комітету Руськополянської сільської ради від 07 червня 2018 року за № 45 вирішено негайно вилучити малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та тимчасово влаштувати їх до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Черкаської обласної ради. Зазначене рішення цього ж дня виконано комісією сільської ради, що підтверджується актом вилучення дитини від 07 червня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Частиною 1 ст. 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. На підставі вищевикладного та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відібрання малолітніх дітей у матері без позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підлягають до задоволення, оскільки відповідачка вже протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а також не здійснює за ними належного догляду, а залишення дітей у матері є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп., що складається з судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру, по 704 грн. 80 коп. за кожну. На підставі викладеного,

Outcome: approved