Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що згідно дублікату договору купівлі-продажу домоволодіння з земельною ділянкою від 05.07.2003р., що має силу оригіналу ВАК № 404181, виданого замість втраченого, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, Позивачем, одноособово, було придбане у [PERSON] домоволодіння за адресою: вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. У вищевказаному домоволодінні, згідно будинкової книги проживали та були зареєстровані: син Позивача - [PERSON] та його дружина [PERSON]. 13 травня 2014 року помер син Позивача [PERSON]. Фактично відповідач не проживає за місцем реєстрації, така поведінка відповідача спричиняє позивачу незручності у звязку з чим остання просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним Позивачу на праві приватної власності домоволодіння за адресою вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області шляхом зобовязання звільнити житлове приміщення та зобовязати СГІРФО Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою вул. Байкальська І 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. В судове засідання позивач не з'явився, скориставшись правом на представництво. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків Судом встановлено, що згідно дублікату договору купівлі-продажу домоволодіння з земельною ділянкою від 05.07.2003р., що має силу оригіналу ВАК № 404181, виданого замість втраченого, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом П'ятої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької філії державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області, Позивачем, одноособово, було придбане у [PERSON] домоволодіння за адресою: вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області (а.с.45). Згідно копії будинкової книги у домоволодінні за адресою вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживали та були зареєстровані - [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] (а.с.43). Як вбачається з матеріалів справи, 13 травня 2014 року помер мій Позивача - [PERSON] про, що було видане свідоцтво про смерть серія І-КИ № 566405 та зроблений відповідний актовий запис за №431 (а.с.52). Відповідно до матеріалів справи, за адресою: вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області до складу сім'ї (зареєстровані) входять: [PERSON] (власник), [PERSON] (внучка), [PERSON] (невістка), що вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 18.07.2014р. виданої Квартальним комітетом № 17 (а.с.51). Згідно з ч. 1\~ ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2\~ ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України). До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать субєктам цивільного права. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, в створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном (ст.\~ 391 ЦК України). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України). Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать, зокрема: припинення дії, яка порушує право. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Покладення обовязку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні субєктивного права. Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК України). Зі змісту позову вбачається, що позивач обрав такий спосіб захисту як припинення дії, які порушують право позивача на вільне використання власності. Судом встановлено, що Відповідач, не будучи власником спірної квартири залишається зареєстрованим за попереднім місцем свого проживання. Крім того, оскільки Відповідач зареєстрований в спірній квартирі, на нього нараховуються комунальні послуги, які доводиться сплачувати Позивачу, що також порушує її права. Таким чином, дослідивши матеріали та проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов в частині зобовязання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належним Позивачу на праві приватної власності домоволодіння за адресою вул. Байкальська 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області шляхом звільнення житлового приміщення підлягає задоволенню. Натомість, суд вирішує відмовити у задоволенні позову в частині зобовязання СГІРФО Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON] за адресою вул. Байкальська І 2, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, оскільки за приписами\~ статті 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні підставами зняття з реєстраційного обліку є заява особи або її законного представника, судове рішення, яке набрало законної сили, про: позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; виселення; визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть, і отже, обов'язок уповноваженого органу щодо зняття з реєстрації конкретної особи встановлений на законодавчому рівні. Таким чином, наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є підставою для подальшого зняття відповідачів з реєстрації в цьому приміщенні, а вимоги в цій частині є передчасними. До того ж, позивачем не доведено порушення його прав Відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Криворізького МУ ГУ МВС України в м. Дніпропетровській області, а при виникненні спору він підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку наявні публічно-правові відносини. Позовні вимоги про позбавлення права користування позивачем не з"являлися,тому відсутні підстави для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. Отже, щодо вимог про зняття з реєстрації у спірній квартирі, слід вказати, що суд такими повноваженнями не наділений, Дзержинський РВ ДМС в м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не є відповідачем у справі, враховуючи, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не заявлено, у цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону \~ України Про \~ судовий збір Позивач звільнений від сплати \~ судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial