Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Чапаєвської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] - мати неповнолітнього [PERSON] та донька [PERSON]. По смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала покійній на праві спільної часткової власності. Сторони у визначеному законом порядку прийняли спадщину, однак коли звернулися до нотаріуса із заявою про отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, то отримали Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2014 року у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Дійсна ринкова вартість 1/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] вартість спадкового майна становить 24500 грн. Шляхом домовленості між собою сторони просять розділити спадкове майно наступним чином: так як позивач, [PERSON] є співвласником нерухомого майна разом із спадкодавцем, просить визнати за ним право власності на частку в нерухомому майні, що належала спадкодавиці, а відповідач у зв'язку з фактичним проживанням разом із донькою тривалий час отримує у спадок предмети домашньої обстановки та вжитку, що за своєю вартістю відповідають розміру частки у спадщині, на яку претендує позивач. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], - на квартиру [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надіслав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала. Відповідач Чапаєвська сільська рада надіслала заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що власником 1/3 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківським підприємством з перевезення вантажу та пасажирів від 11.04.2001 року, була [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданого Виконкомом Чапаєвської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 15.04.2014 року. Іншими співвласниками спадкового майна є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується також довідкою № 870 виданою Чапаєвською сільською радою Золотоніського району Черкаської області від 26.09.2014 року. Факт родинного зв'язку [PERSON] із спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого відділом РАЦСу по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, від 30.03.2005 року. Факт родинного зв'язку [PERSON] із спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого Боярською міськрадою РАЦС Київської області від 10.08.1978 р. Факт зміни прізвища спадкодавиці «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується Свідоцтвом про одруження від 10.06.1998 року. Шлюб між [PERSON] та спадкодавицею було розірвано. Таким чином, до кола спадкоємців входять мати спадкодавиці - [PERSON] та син спадкодавиці - [PERSON] По смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала покійній на праві спільної часткової власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Шевченківським підприємством з перевезення вантажу та пасажирів від 11.04.2001 року (копія додається), довідкою № 870 виданою Чапаєвською сільською радою Золотоніського району Черкаської області від 26.09.2014 року (копія додається). Однак оригіналів правовстановлюючих документів спадкоємці не мають, так як після смерті спадкодавиці так і не були знайдені. Позивач [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої «Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу». Факт своєчасного звернення [PERSON] до нотаріуса підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.04.2014 року. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Правова норма дублюється в ч. 1 ст. 328 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" - "Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 13.04.2011р., розділ "Право власності" - 1. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.(постанова від 4 квітня 2011 р. № 3-18гс11). Неможливість оформлення спадкоємцями спадкового майна в нотаріальному порядку підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2014 року у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до Висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість 1/3 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] вартість спадкового майна становить 24500 грн. Частиною 2 статті 1223 ЦКУ встановлено, що право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 цього кодексу визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз'яснень п. 8 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» У спорах між спадкоємцями про поділ спадкового майна застосуванню підлягають спеціальні норми, які регулюють спадкові правовідносини щодо поділу спадкового майна (статті 1278, 1279 ЦК). Відповідно до вимог ст. 1279 ЦК України Спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить. Спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved