Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Лубенської районної державної адміністрації та Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області та перша Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. В позові вказала, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданим 16.05.2005 Тарандинцівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис №16. Відповідно до заповіту, посвідченого 28.02.2001 року секретарем Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, за життя [PERSON] заповідала сертифікат на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 20.12.1996 року [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилась на користь [PERSON], в передбаченому законом порядку. Коли ж [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до довідки сільської ради, останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. На час її смерті, шість місяців по тому за цією адресою була зареєстрована і проживала її сестра [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,42 га, що розташована на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13.08.2003 року на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 03.07.2003 року №303. Згідно до п.4.21 Глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так, як право власності на земельну ділянку не зареєстровано в державному земельному кадастрі і не може бути зареєстроване без ухвалення судового рішення, тому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 4,42 га, що розташована на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Просив суд позов задовольнити. Представник Лубенської державної районної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду даний відповідач був повідомлений судом завчасно та належним чином. Представник Тарандинцівської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував. Треті особи, а саме Управління Держземагенства у Лубенському районі та перша Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання своїх представників не направляли, просили суд розглянути дану справу без їх участі, при вирішенні позову покладалися на думку суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], виданим 16.05.2005 Тарандинцівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис №16 (а.с.7). Відповідно до заповіту, посвідченого 28.02.2001 року секретарем Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, за життя [PERSON] заповідала сертифікат на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] від 20.12.1996 року [PERSON] (а.с. 8 ). В свою чергу [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилась на користь [PERSON], в передбаченому законом порядку, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 9 ). Коли ж [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], то нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 14). Відповідно до довідки сільської ради, останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. На час її смерті, шість місяців по тому за цією адресою була зареєстрована і проживала її сестра [PERSON], на яку і було складено заповіт. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,42 га, що розташована на території Тарандинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала останній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 13.08.2003 року на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації від 03.07.2003 року №303 (а.с.11). Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], оскільки [PERSON], на яку було складено заповіт померлою, відмовилася від прийняття спадщини. Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON], крім позивачки [PERSON] немає. Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового при значення. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved