Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.02.2018 року померла мати позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було с. Хижа, вул. Мічуріна, 9. За час свого життя померла заповіту не залишав. Позивач вказує, що після смерті матері вона прийняла спадщину, оскільки на день його смерті проживала разом з нею у спадковому будинку, продовжує в ньому проживати, доглядати за будинком та обробляти земельну ділянку. У визначений законом строк позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, де нотаріус надала їй відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Відповідачами по справі є дочки померлої, рідні сестри позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадщину не прийняли. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не зявилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їхню відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не зявилася, заяв, клопотань від неї не надходило. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.02.2018 року померла мати позивача [PERSON], останнє місце проживання якого було с. Хижа, вул. Мічуріна, 9, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Хижанської сільської ради за №330. За час свого життя мати позивача заповіт не залишила. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, в тому числі, на житловий будинок, розташований в с. Хижа, вул. Мічуріна, 9, Виноградівського району, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Виноградівською райдержнотконторою від 07.02.2001 року за реєстром №166. Суд констатує, що позивач після смерті своєї матері відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала з спадкодавцем в спадковому будинку, здійснювала його догляд, за власні кошти неодноразово робила капітальний та поточний ремонти, обробляла земельну ділянку, що стверджується довідкою Хижанської сільської ради за №331. \~ \~ \~ \~Крім позивача спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця є відповідачі по справі дочки померлої і рідні сестри позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися та не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачем, що стверджується письмовими заявами відповідачів від 22.10.2018 року. Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23\~Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця, позивач звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу де отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Разом з тим оригінал правовстановлюючого документа на будинок втрачено. Таким чином позивач не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на спадковий будинок. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки КП «Виноградівського РБТІ» №591 від 24.07.2018 року, житловий будинок в с. Хижа по вул. Мічуріна №9 будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на червень 2018 року становить: 161994 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 78,6 кв.м., в тому числі житлова 37,5 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: - Житловий будинок - літ. А - саман - Літня кухня літ. Б - саман - Навіс - літ. В - саман - Корівник - літ. Г - саман - Свинарник - літ. Д - шлакоблок - Вбиральня - літ. Е - саман - Ворота - №1 - металеві - Огорожа - №2 металева. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок в с. Хижа, вул. Мічуріна, №9, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Виноградівською райдержнотконторою від 07.02.2001 року за реєстром №166. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved