Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

І. Щодо руху справи в суді. 11.10.2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Голопристанського районного суду від 24.10.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 05.12.2018 року зупинено провадження у вказаній справі за клопотанням [PERSON] 10.04.2019 року відновлено провадження у справі. 27.05.2019 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із зустрічним позовом про поділ майна подружжя. 03.06.2019 року [PERSON] також звернувся із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними, яке перебувало у провадженні іншого судді. Ухвалою суду від 25.06.2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та об`єднане в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою суду від 25.06.2019 року на підставі заяви [PERSON] забезпечено позов, шляхом накладення арешту на майно, що є предметом поділу. Ухвалою суду від 02.09.2019 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними об`єднано в одне провадження із позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою Голопристанського районного суду від 15.11.2019 року витребувано докази у справі. Ухвалою Голопристанського районного суду від 14.01.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідачів приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршалову М.В. Ухвалою суду від 14.01.2021 року закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. ІІ. Короткий виклад позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. В ході розгляду справи позивач уточнила заявлені позовні вимоги та зазначила наступні обставини. 04.11.2005 між нею ( [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області. Оскільки подружнє життя не склалося, шлюб було розірвано рішенням Голопристанського районного суду у вересні 2018 року. Претензій один до одного не мають, але згоди щодо поділу спільно нажитого майна не дійшли. Так, за час шлюбу було придбано наступне майно: -житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 42.7 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.07.2017 року. Відповідно до висновку про оцінку станом на 04.10.18 ринкова вартість зазначеного будинку з надвірними будівлями та спорудами склала 342 796 грн. а земельної ділянки - 203 400 грн.; -автомобіль HYUNDAY і30, реєстраційний номер [NUMBER] , 2003 року випуску, зареєстрований на [PERSON] . Відповідно до розрахунку середньоринкової вартості легкових автомобілів за Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18 лютого 2016 року опублікованого на сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA), середньоринкова вартість зазначеного ТЗ становить: 251 179,50 грн.; -грошові кошти, які знаходяться на депозитному банківському рахунку № № [NUMBER] у відділенні «Правекс банк» та інших рахунках у розмірі 52 840 доларів США, які були зняті відповідачем в період з березня по травень 2018 року, а також залишок на рахунку у розмірі 29 783, 87 долари США. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту п.23, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майноподружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Вона є приватним підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та її діяльність пов`язана з постійною закупівлею товару, тож у своїй професіональній діяльності потребує постійного використання автомобілю. Оскільки автомобіль є річчю неподільною, просила суд передати автомобіль їй у власність, а житловий будинок - її чоловіку зі стягненням на її користь компенсації вартості вказаного майна. Ринкова ціна будинку разом із землею - 546 196 грн., а середньоринкова ціна автомобіля 251 179,50, то різниця складає 295 017.00 грн., тобто це і є сума компенсаціїї, яку винен при такому поділі відповідач. Крім того, спільне майно подружжя складається також з коштів, які перебувають на депозитних та поточних рахунках в банках. Кошти, відповідно до частини другої ст. 61 Сімейного кодексу України, такі як заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності та підлягають поділу. Таким чином, незалежно від джерел походження, кошти, які перебувають на розрахункових рахунках кожного з подружжя, які були покладені під час шлюбу (та не були отримані в результаті укладення договору дарування, спадкування, як премія, нагорода, стягнена моральна шкода за рішенням суду, страхові суми та ін. відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України) підлягають поділу у рівних частках, навіть якщо це стипендія, пенсія та інші доходи. Так, за час шлюбу відповідачем було відкрито рахунок № [NUMBER] у відділенні «Херсонська обласна дирекція» ПАТ КБ «Правекс-банк», на якому знаходились кошти і були у розпорядженні позивача, що підтверджується довіреністю № 1, підписаною колишнім чоловіком. Оскільки відповідач відізвав зазначену довіреність, позивач немає доступу до рахунку на якому знаходяться спільні кошти. Просила поділити майно подружжя наступним чином: -виділити їй у власність автомобіль HYUNDAY і30, реєстраційний номер [NUMBER] 2003 року випуску зареєстрований на [PERSON] , вартістю 251 179,50 грн.; -залишити у власності відповідача житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 42.7 кв.м., земельну ділянку за кадастровим номером 6522384500:03:001:0070, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , вартістю 546 196 грн. (згідно оцінки); - стягнути з відповідача 295 017, 00 грн. на її користь в якості грошової компенсації, вартості належній їй частки за житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та земельну ділянку до нього, кадастровий номер 6522384500:03:001:0070, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати право власності на Ѕ частину грошових коштів, які перебувають на розрахунковому рахунку № [NUMBER] у відділенні «Херсонська обласна дирекція» ПАТКБ «Правекс-банк», а саме: у загальному розмірі 41 310 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 1 121 566 грн. (один мільйон сто двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят шість гривень). Судові витрати покласти на відповідача. ІІІ. Короткий виклад зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] в ході розгляду справи збільшив заявлені позовні вимоги та зазначив, що з 2001 року він та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, їх постійним місцем проживання з 2001 року по червень 2017 року був будинок [ADDRESS] . 04 листопада 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №129 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . З червня 2017 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені та сторони не вели спільного господарства. [PERSON] у своїй позовній заяві зазначає, що під час спільного подружнього життя позивачем та відповідачкою нажито лише автомобіль HYUNDAI і30, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску та житловий будинок з надвірними та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок. Проте, під час офіційного перебування у шлюбі подружжям, крім зазначеного у позові [PERSON] (про поділ майна подружжя), придбано у спільну власність речі загального вжитку на загальну суму 630 300,00 (шістсот тридцять тисяч триста гривень 00 коп.). Бажає залишити за собою право володіння спільним майном подружжя на суму 120 200,00 грн. (сто двадцять тисяч двісті гривень 00 коп.), а саме: стільці офісні 7шт. - 2800,00грн., стільці офісні 3 шт. складні дерев`яні - 1000,00грн., музичний центр Соні - 6000,00грн., масажер ручний - 2000,00грн, в`язальна машинка - 5000,00грн., коректор функціонального стану - 8000,00грн., вафельниця - 1000,00грн., Комп`ютер стаціонарний - 5000,00грн., тренажер силовий - 1300,00грн., тренажер «Орбітрек» - 1500,00грн., насос водяний - 2000,00грн., набір столовий 12 персон - 2000,00грн., пневматична гвинтівка Gamo - 3000,00грн., пневматичний пістолет скіф - 1500,00грн., автомобільний причеп «Лідер» - 8000,00грн., причеп для човна - 500,00грн., човен «Крим» - 8000,00грн., човен «Казанка» - 8000,00грн., мотор човновий "Ямаха» - 15000,00грн., мотор човновий «Джонсон» - 10000,00грн., мотор човновий «Нептун» - 500,00грн., електрозварка «Тесла» - 4000,00грн., компресор - 1500,00грн., установка для утеплення - 2000,00грн., наждак - 1000,00грн., турбінка середня - 700,00грн., дриль - 300,00грн., тепловий пістолет - 300,00 грн., шуруповерт - 300,00 грн., набір пневмоінструменів - 1000,00грн., колонки музичні S-90 2шт. - 500,00грн., ворота гаражні - 5000,00грн., дробина алюмінієва 6м. - 4000,00грн., набір ключів 50шт., - 500,00грн., ключі торцеві 30шт.- 500,00грн., набір інструментів - 500,00грн., балки 150x50x6.5 м 20шт. - 3000,00грн., батареї чавунні 11шт. - 3000,00грн.. Крім того, автомобіль HYUNDAY і3О, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, визнати його особистою власністю, оскільки зазначений автомобіль було подаровано йому на день народження ( [INFO] ) його дружиною, відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] , що підтверджується випискою з банка про зняття коштів з розрахункового рахунку позивачкою, його паспортом з відміткою про дату народження та датою реєстрації зазначеного автомобіля, вказаного у свідоцтві, а також показами свідків. Системний аналіз статей 57, 60 та 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя. Майно ФОП, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ПК України). При цьому відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. В позовній заяві [PERSON] зазначено, що вона займається підприємницькою діяльністю з 01.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серія В02 . Проте, кошти на зазначений бізнес вона отримала від нього під час шлюбу. Так у червні 2016 року, на відкриття магазину по продажу тканин та закупівлю товару відповідачкою було витрачено кошти подружжя на загальну суму 1 268 270,66 (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч двісті сімдесят гривень 66 коп.). Крім того, кошти, які знімала за довіреністю (в період з серпня 2016 р. по березень 2017 р.) з його особистого рахунку ( [PERSON] ) у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» відповідачкою витрачались виключно на закупівлю товару для зазначеного магазину, на суму 1 057 692, 35 (один мільйон п`ятдесят сім тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 35 коп.). Таким чином, придбано товару фізичною особою-підприємцем [PERSON] на загальну суму 2 325 963,01 (два мільйони триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 01 коп.). Вважає, що йому належить Ѕ частки придбаного товару (майна) у бізнесі колишньої дружини фізичної особи-підприємця [PERSON] на суму 1 162 981, 51 (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна гривня 51 коп.). Дане його право відповідає Правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6- 1752пс15. Як зазначено у позовній заяві, [PERSON] не бажає володіти житловим будинком з надвірними та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, в сумі 342 796,00 грн. та 203 400,00 грн. відповідно та висловила бажання, щодо залишення зазначеного майна у його власності в рахунок частки при розділі майна подружжя. Позивач вважає дійсною вартість вказаного будинку та земельної ділянки, відповідно до експертного висновку, проведеного експертом [PERSON] та не заперечує щодо залишення вказаного майна у його особистій власності. Грошові кошти на рахунках в банку, в період з 17.06.2017 року по теперішній час, не підлягають розділу між колишнім подружжям, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог ст.ст. 57,60, 61, 69, 163 СК України та ст.ст. 368, 372 ЦК України, поділу підлягає майно набуте подружжям під час шлюбу та ведення спільного господарства. Виходячи з того, що з червня 2017 року подружжя фактично припинило спільно проживати, а відтак і вести спільне господарство, вважає, що необхідно прийняти до розподілу подружжя лише грошові кошти на рахунках ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» станом на17.06.2017 року, так згідно виписки ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» від 27.05.2019 року залишок коштів на рахунках становить 13 220, 13 (тринадцять тисяч двісті двадцять доларів США), що відповідає 253 612, 02 (двісті п`ятдесят три тисячі шістсот дванадцять гривень 02 коп.) . Ним на ім`я відповідачки 11.09.2012 року видана довіреність на право розпорядження його майном під час перебування його у морі, яка була дійсна до 11.09.2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Ноздрачовою В.Д. та внесено в реєстр за №590. Після розірвання стосунків у червні 2017 року вимагав від відповідачки віддати йому зазначену довіреність разом з його особистими речами та анулював довіреність на ім`я відповідачки у банку. В свою чергу, відповідачка разом з пакетом документів віддала йому копію вказаної довіреності. Не звернув уваги на те, що це ксерокопія, а не оригінал, вважав, що відповідачка більше не зможе скористатись довіреністю, оскільки він був впевнений, що в нього на руках оригінал довіреності, прийнявши твердження відповідачки за правду. Вважає, що його дружина, під час перебування його за межами України (в морі), та вже не перебуваючи з ним у фактичних подружніх стосунках, у останній день дії зазначеної довіреності на право розпорядження майном від його імені, проти його волі, уклала зі своєю матір`ю договір купівлі-продажу від 11.09.2017 року належних йому 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №1708. Кошти по зазначеному договору він не отримав. А потім, як з`ясувалось згодом, матір відповідачки, знаючи про незаконність вказаного договору купівлі-продажу, незаконно подарувала зазначене майно дочці відповідачки, [PERSON] (договір дарування від 08.11.2017 року, який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №2275). Таким чином, було незаконно відчужено майно, що перебувало у спільній власності подружжя та яке підлягає поділу (підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №133422525 від 07.08.2018 року). Вважає зазначене майно спільною власністю подружжя, яке підлягає розділу в ідеальних частках. Крім того, він здійснив за власні кошти ремонт придбаного матір`ю [PERSON] будинку [ADDRESS] , на загальну суму 202 000,00 (двісті дві тисячі гривень 00 коп.) , а саме: придбав та оплатив роботу по встановленню батарей 77 ребер по 174 грн. на загальну суму 20 000,00 грн., придбано та встановлено газовий котел «Термобар» - 8000,00 грн., унітаз - 3000,00 грн., ванна чавунна Італія - 10 000,00грн., будівельні роботи по переплануванню у будинку стін 5000, 00 грн., встановлення нових пластикових вікон 7 шт. на загальну суму 21 000,00грн., оздоблювальні роботи, в тому числі укладка паркетної дошки, кахельної плитки в санвузлі та на кухні (зазначені обставини будуть підтверджені в суді свідками). Вважає, що у власність відповідачки повинно перейти побутове майно на загальну суму 510 100, 00 (п`ятсот десять тисяч сто гривень 00 коп.), а саме: диван кутовий - 10000,00грн., крісло розкладне - 4000,00грн., стінка кутова чорна - 50000,00грн., стіл журнальний скляний - 1000,00грн., ліжко двоспальне - 3000,00 грн., тумбочка 2пгг. - 2000,00 грн., шафи - 20000,00 грн., вішалка напільна - 300,00 грн., матрац Венетто - 12000,00 грн., ліжко односпальне - 2000,00 грн., полиці пенал - 4000,00 грн., шифонер - 6000,00 грн., стіл комп`ютерний кутовий - 3000,00 грн., стілець офісний- 1000,00 грн., матрац 1 спал. - 5000,00 грн., стінка кутова МДФ 5м. - 10000,00 грн., стілець - 1500,00 грн., м`який куток - 5000,00 грн., стільці м`які 3 шт. - 4500,00грн., пенал- 2000,00 грн., вмивальник - 3000,00 грн., тумбочка 2шт. - 4000,00 грн., стіл комп`ютерний - 1500,00 грн., полиці - 5000,00 грн., ванна - 10000,00 грн., сантехніка - 4000,00грн., телевізор Самсунг 42 - 15000,00грн., музичний кінотеатр 5+1 SVEN - 4000,00 грн., масажер - 4000,00 грн., швейна машинка «Жаноме» - 6000,00 грн., оверлок «Жаноме» -5000,00 грн., распошивачна машинка «Жаноме» - 7000,00 грн., в`язальна машинка японська- 5000,00 грн., газонокосарка - 2500,00 грн., ворота ролетні - 20 000,00 грн., дробина алюмінієва 1,5м. - 1000,00 грн., плитка тротуарна 120 кв.м. - 15000,00 грн., котел газовий РОСС - 3000,00 грн., штори - 4000,00 грн., карнизи - 2000,00 грн., люстри 4пгг. -13 000,00 грн., світильники 8 шт. - 2000,00грн., настільні лампи 2шт. - 1000,00 грн., напільне покриття 3 шт. - 2000,00 грн., постільна білизна 4ком. - 3000,00 грн., одіяла -1000,00 грн., набір сковорідок «Амвей» - 8000,00 грн., сковорода вок «Амвей» - 1000,00 грн., набір кухонного посуду «Амвей» розширений - 17000,00 грн., набір ножів «Амвей» - 9000,00 грн., кришталь - 10000,00 грн., чайний сервіз - 500,00 грн., ялинка - 2000,00 грн., утюг -1000,00 грн., ноутбук соні - 10000,00 грн., ноутбук - 7000,00 грн., відео камера соні -2500,00 грн., лампа УВЧ «Цептор» - 12000,00 грн., комп`ютер стаціонарний - 6000,00 грн., принтер - 4000,00 грн., телевізор 32 - 7000,00 грн., холодильник «Індезіт» - 7000,00 грн., газова плита «Занусі» - 5000,00 грн., водонагрівач - 4000,00 грн., кондиціонер «Самсунг» -7000,00 грн., посудомиюча машина - 10000,00 грн., СВЧ піч «Самсунг» - 5000,00 грн., кухонний комбайн «Філіпс» - 5000,00 грн., кавомолка - 2500,00 грн., турка - 300,00 грн., чайник - 700,00 грн., міксер - 800,00 грн., фільтр для води «Амвей» - 12000,00 грн., пилососи 2шт. - 3000,00 грн., газовий котел - 8000,00 грн., пральна машина 2шт. -13000,00 грн., кондиціонер «Самсунг» - 8000,00 грн., відео спостереження - 20000,00 грн., музичний центр Соні - 3500,00 грн., насос для поливу - 2000,00 грн., обігрівачі 3 шт. -3000,00 грн., жалюзі на вікна - 3000,00 грн. Крім того, у фізичної особи-підприємця [PERSON] залишиться придбаний за спільні кошти подружжя товар на загальну суму 2 325 963.01 (два мільйони триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 01 коп.). Виходячи з викладеного, майно нажите подружжям, яке підлягає поділу становить 3 704 459,01 грн. (три мільйони сімсот чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 01 коп.). При цьому, просив визнати за ним долю в спільному майні подружжя: побутове майно на загальну суму 120 200,00 (сто двадцять тисяч двісті гривень 00 коп.); житловий будинком з надвірними та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , разом із земельною ділянкою, на якій розташований даний будинок, в сумі 342 796,00 (триста сорок дві тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 00 коп.) та 203 400.00 (двісті три тисячі чотириста гривень 00 коп.) відповідно; автомобіль HYUNDAI і30, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску (дарунок); 1/2 частки придбаного товару (майна) у бізнесі колишньої дружини, фізичної особи-підприємця [PERSON] на суму 1 162 981,51 грн. (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна грн. 51 коп.) та вартість проведеного за власні кошти ремонту придбаного матір`ю [PERSON] будинку [ADDRESS] , на загальну суму 202 000,00 (двісті дві тисячі гривень 00 коп.); Ѕ залишку коштів на рахунку в банку станом на 01.07.2017 року загальна сума 126 806,01 грн. (сто двадцять шість тисяч вісімсот шість гривень 01 коп.). За колишньою дружиною [PERSON] при розділі подружнього майна просив визнати: Ѕ частки придбаного товару (майна) у бізнесі фізичної особи-підприємця [PERSON] на суму 1 162 981,51 грн. (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна гривня 51 коп.): побутове майно на загальну суму 510 100,00 грн. (п`ятсот десять тисяч сто гривень 00 коп.); Ѕ частину залишку коштів на рахунку в банку станом на 01.07.2017 року загальна сума 126 806,01 грн. (сто двадцять шість тисяч вісімсот шість гривень 01 коп.). На теперішній час, придбаний товар фізичною особою-підприємцем [PERSON] на загальну суму 2 325 963.01 (два мільйони триста двадцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 01 коп.) перебуває у неї, а тому бажає отримати грошову компенсацію з метою привести частки сторін, виходячи з презумпції рівності часток, шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача 1 185 833, 50 грн. різниці отриманим майном відповідачкою на суму 3 038 063, 01грн. (2 836 063,01грн.+202 000,00 грн.) та отриманого майна позивачем на суму 666 396,00грн. З 704 459,01грн. (загальна сума майна): 2(чоловік та дружина) = 1 852 229,51 грн. (частка кожного) 1 852 229,51грн. (частка позивача) - 666396,00грн.(отримане майно) = 1 185 833,50 грн. (грошова компенсація на користь позивача). Просив визнати за ним право власності на: - побутове майно подружжя на суму 120 200,00 (сто двадцять тисяч двісті гривень 00 коп.), а саме: стільці офісні 7шт. - 2800,00грн., стільці офісні Зшт. складні дерев`яні - 1000,00грн., Музичний центр Соні - 6000,00грн., масажор ручний - 2000,00грн, в`язальна машинка - 5000,00грн., коректор функціонального стану - 8000,00грн., вафельниця - 1000,00грн., комп`ютер стаціонарний - 5000,00грн., тренажер силовий - 1300,00грн., тренажер «Орбітрек» - 1500,00грн., насос водяний - 2000,00грн., набір столовий 12 персон - 2000,00грн., пневматична гвинтівка Gamo - 3000,00грн., пневматичний пістолет скіф - 1500,00грн., автомобільний причеп «Лідер» - 8000,00грн., причеп для човна - 500,00грн., човен «Крим» - 8000,00грн., човен «Казанка» - 8000,00грн., мотор човновий «Ямаха» - 15000,00грн., мотор човновий «Джонсон» - 10000,00грн., мотор човновий «Нептун» - 500,00грн., електрозварка «Тесла» - 4000,00грн., компресор - 1500,00грн., установка для утеплення - 2000,00грн., наждак - 1000,00грн., турбінка середня - 700,00грн., дриль - 300,00грн., тепловий пістолет - 300,00 грн., шуруповерт - 300,00грн., набір пневмоінструментів - 1000,00грн., колонки музичні S-90 2шт. - 500,00грн., ворота гаражні- 5000,00грн., дробина алюмінієва 6м. - 4000,00грн., набір ключів 50 шт., - 500,00грн., ключі торцеві 30шт - 500,00грн., набір інструментів - 500,00 грн., балки 150x50x6.5 м 20шт. - 3000,00 грн., батареї чавунні 11шт. - 3000,00грн. Зазначене майно на суму 120 200,00грн.; автомобіль HYUNDAI і30, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску; житловий будинком з надвірними та побутовими будівлями та спорудами загальною площею 42,7кв.м. та земельну ділянку до нього кадастровий номер 6522384500:03:001:0070, що розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю житловий будинок 342 796,00грн. та земельна ділянка вартістю 203 400,00грн.; Ѕ права власності на кошти, які перебували на його, [PERSON] , розрахункових рахунках у «Херсонській обласній дирекції ПАТ КБ «Правекс Банк», станом на01.07.2017 року на загальну сума 126 806,01 (сто двадцять шість тисяч вісімсот шість гривень 01 коп.); Ѕ частки придбаного товару (майна) у бізнесі колишньої дружини фізичної особи - підприємця [PERSON] на суму 1 162 981,51 (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна гривня 51 коп.); 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] ІПН [NUMBER] право власності на: майно подружжя на загальну суму 510 100,00 (п`ятсот десять тисяч сто гривень 00 коп.), а саме: диван кутовий - 10000,00грн., крісло розкладне - 4000,00грн., стінка кутова чорна - 50000,00грн., стіл журнальний скляний - 1000,00грн., ліжко двоспальне - 3000,00 грн., тумбочка 2шт. - 2000,00 грн., шафи - 20000,00 грн., вішалка напільна - 300,00 грн., матрац Венетто - 12000,00 грн., ліжко односпальне - 2000,00 грн., полиці пенал - 4000,00 грн., шифон ер - 6000,00 грн., стіл комп`ютерний кутовий - 3000,00 грн., стілець офісний- 1000,00 грн., матрац 1 спал. - 5000,00 грн., стінка кутова МДФ 5м. - 10000,00 грн., стілець - 1500,00 грн., м`який куток - 5000,00 грн., стільці м`які 3 шт. - 4500,00грн., пенал- 2000,00 грн., вмивальник - 3000,00 грн., тумбочка 2шт. - 4000,00 грн., стіл комп`ютерний - 1500,00 грн., полиці - 5000,00 грн., ванна - 10000,00 грн., сантехніка - 4000,00грн., телевізор Самсунг 42 - 15000,00грн., музичний кінотеатр 5+1 SVEN - 4000,00 грн., масажер - 4000,00 грн., швейна машинка «Жаноме» - 6000,00 грн., оверлок «Жаноме» -5000,00 грн., разпошивачна машинка «Жаноме» - 7000,00 грн., в`язальна машинка японська- 5000,00 грн., газонокосарка - 2500,00 грн., ворота ролетні - 20000,00 грн., дробина алюмінієва 1,5м. - 1000,00 грн., плитка тротуарна 120 кв.м. - 15000,00 грн., котел газовий РОСС - 3000,00 грн., штори - 4000,00 грн., карнизи - 2000,00 грн., люстри 4шт. -13000,00 грн., світильники 8 шт. - 2000,00грн., настільні лампи 2шт. - 1000,00 грн., напільне покриття 3 шт. - 2000,00 грн., постільна білизна 4ком. - 3000,00 грн., ковдри -1000,00 грн., набір сковорідок «Амвей» - 8000,00 грн., сковорода вок «Амвей» - 1000,00 грн.,набір кухонного посуду «Амвей» розширений - 17000,00 грн., набір ножів «Амвей» - 9000,00 грн., кришталь - 10000,00 грн., чайний сервіз - 500,00 грн., ялинка - 2000,00 грн., утюг -1000,00 грн., ноутбук соні - 10000,00 грн., ноутбук - 7000,00 грн., відео камера соні -2500,00 грн., Лампа УВЧ «Цептор» - 12000,00 грн., комп`ютер стаціонарний - 6000,00 грн., принтер - 4000,00 грн., телевізор 32 - 7000,00 грн., холодильник «Індезіт» - 7000,00 грн., газова плита «Занусі» - 5000,00 грн., водонагрівач - 4000,00 грн., кондиціонер «Самсунг» -5000,00 грн., посудомиюча машина - 10000,00 грн., СВЧ піч «Самсунг» - 5000,00 грн., кухонний комбайн «Філіпс» - 5000,00 грн., кавомолка - 2500,00 грн., турка - 300,00 грн., чайник - 700,00 грн., міксер - 800,00 грн., фільтр для води «Амвей» - 12000,00 грн., пилососи 2шт. - 3000,00 грн., газовий котел - 8000,00 грн., пральна машина 2шт. -13000,00 грн., кондиціонер «Самсунг» - 8000,00 грн., відео спостереження - 20000,00 грн., музичний центр соні - 3500,00 грн., насос для поливу - 2000,00 грн., обігрівачі 3 шт. -1000,00 грн., жалюзі на вікна - 3000,00 грн.; Ѕ частки придбаного товару (майна) у бізнесі фізичної особи-підприємця [PERSON] на суму 1 162 981,51 (один мільйон сто шістдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна гривня 51 коп.); Ѕ права власності на кошти, які перебували на належних йому розрахункових рахунках ( [PERSON] ) у «Херсонській обласній дирекції ПАТ КБ «Правекс Банк» станом на01.07.2017 року на загальну сума 126806,01 (сто двадцять шість тисяч вісімсот шість гривень 01 коп.); 1/5 частини житлового будинку [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на його користь (ІПН [NUMBER] ) 1 185 833,50 грн. в якості грошової компенсації з метою приведення часток сторін, виходячи з презумпції рівності часток. Судові витрати покласти на відповідача ІУ. Виклад позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними. Під час розгляду справи, позивач збільшив заявлені позовні вимоги та зазначив, що 25.02.2010 року ним придбано 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , які зареєстровано Державним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра О. А. та внесено в реєстр за №239. 11.09.2012 року ним на ім`я [PERSON] (колишня дружина) видана довіреність на право розпорядження належним йому майном під час перебування у морі, посвідчена приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Ноздрачовою В.Д. та внесено в реєстр за №590, яка була дійсна до 11.09.2017 року. Після розірвання стосунків з дружиною, у червні 2017 року вимагав від [PERSON] віддати йому зазначену довіреність разом з особистими речами та анулював довіреність на ім`я відповідачки у банку. В свою чергу, відповідачка разом з пакетом документів віддала йому копію вказаної довіреності. Не звернув уваги на те, що це ксерокопія, а не оригінал, вважав, що відповідачка більше не зможе скористатись нею, так як у нього на руках оригінал довіреності, прийнявши твердження відповідачки за правду. Колишня дружина, [PERSON] , під час перебування його за межами України (в морі) та не знаходячись на той час із ним у фактичних подружніх стосунках, у останній день дії зазначеної довіреності на право розпорядження майном від його імені та проти його волі, уклала зі своєю матір`ю [PERSON] договір купівлі-продажу від 11.09.2017 року належних позивачу 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №1708. Кошти по зазначеному договору позивач не отримав. Як з`ясувалось згодом, [PERSON] , знаючи про незаконність вказаного договору купівлі продажу, з метою приховання противоправних дій, незаконно подарувала зазначене майно дочці відповідачки ( [PERSON] ) [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 08.11.2017 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №2275. Про відчуження 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , дізнався лише після прибуття в Україну в серпні 2018 року. Зазначені дії відповідачів вважає незаконними, що суперечать діючому законодавству. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і статті 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку. При цьому тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільної сумісної власності майна, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс 17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до частини четвертої статті 69 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) у яких Верховний Суд відійшов від правових висновків, викладених у постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16, у яких Верховний Суд України дійшов висновку про те, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у наведених вище справах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справі 522/17826/16-ц, провадження 61-1682ск17) вказала, що він суперечить принципу рівності як майнових прав подружжя, так і рівності прав співвласників, власність яких є спільною сумісною, без визначення часток, та вважала, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном. Укладення такого договору свідчить про порушення його форми і відповідно до частини четвертої статті 369, статті 215 ЦК України надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) право оскаржити договір з підстав його недійсності. При цьому закон не пов`язує наявність чи відсутність згоди усіх співвласників на укладення договору ні з добросовісністю того з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, ні третьої особи - контрагента за таким договором і не ставить питання оскарження договору в залежність від добросовісності сторін договору. Зважаючи на те, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 11.09.2017 року 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , без нотаріально посвідченої його згоди як співвласника цього нерухомого майна, а в подальшому договір дарування від 08.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] оскаржувані правочини підлягають визнанню недійсними з підстав передбачених статтями 203, 205, 215 ЦК України. Тому, вважає, що вказане майно, що перебувало у спільній власності подружжя, відчужене незаконно та підлягає розділу. Просив: -визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.09.2017 року 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №1708; - визнати недійсним договір дарування від 08.11.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за № 2275; - виключити запис з реєстру прав власності на нерухоме майно в частині договору купівлі-продажу від 11.09.2017 року 2/5 частини житлового будинку [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №1708; - виключити запис з реєстру прав власності на нерухоме майно в частині договору дарування від 08.11.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №2275. У. Позиції сторін щодо заявлених позовних вимог. Позивач [PERSON] за первісним позовом підтримала заявлені нею позовні вимоги і просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позовні вимоги [PERSON] визнала частково в частині визнання права власності за ним на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , з виплатою їй компенсації вартості відповідно до проведеної нею оцінки майна. Також вона згодна повернути побутове майно, яке є в наявності і знаходиться у гаражу, а саме:тренажер силовий, музичний центр Соні, тренажер « Орбітрек », причеп для човна, човен «Крим», човен «Казанка», мотор човновий «Ямаха», мотор човновий «Нептун», мотор човновий, колонки музичні, в`язальну машинку. Інше майно, на яке вказує [PERSON] , не існує, оскільки при переїзді він забрав його із собою. Позовні вимоги щодо визнання недійними правочинів не визнала та зазначила, що спочатку придбання 2/5 частин будинку домовились із [PERSON] про продаж цієї частини її матері, [PERSON] , щоб вона була повноправною власницею, оскільки остання є власницею сусіднього будинку по [ADDRESS] . Тому рішення щодо продажу будинку приймалося спільно із [PERSON] , з його згоди. Крім того, документи для оформлення договору купівлі-продажу збиралися і готувалися не в один день, а задовго до здійснення правочину. Представник позивача [PERSON] також зазначила, що надана відповідачем [PERSON] та його представником [PERSON] в якості доказу інформація на підтвердження того, що [PERSON] подарувала автомобіль [PERSON] на день народження не відповідає дійсності, оскільки автомобіль придбавався за спільні кошти подружжя. [PERSON] використовує даний автомобіль у своїй підприємницькій діяльності з часу придбання даного автомобіля. Не відповідає дійсності також і твердження [PERSON] щодо припинення шлюбних відносин у червні 2017 року, оскільки довіреність, видана [PERSON] на право розпорядження майном була дійсна до 11.09.2017 року включно і не була відкликана [PERSON] , а його доводи щодо витребування ним та повернення йому довіреності є надуманими, оскільки по ній було здійснено [PERSON] безліч правочинів, доки [PERSON] перебував у морі, зокрема, отримувала довідку з медичного закладу (про щеплення від жовтої лихорадки) і пересилала її [PERSON] . Вважає, що позовні вимоги [PERSON] про компенсацію Ѕ частки придбаного товару у бізнесі, викладені некоректно, оскільки позивач вимагає компенсацію не за певний товар, а за всі зняті кошти за період шлюбу. Позивачем не визначено який саме товар є об`єктом спільної сумісної власності, тому вимоги є не доведеними. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Свої зустрічні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзиви, в яких заявлені позовні вимоги [PERSON] щодо визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Третя особа, приватний нотаріус Маршалова М.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причина її неявки суду не відома. УІ. Позиція суду щодо позовних вимог про визнання договорів недійсними. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з листопада 2005 року по вересень 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.09.2018. Під час перебування у шлюбі, 25.02.2010 року позивачем по даному спору [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбано 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , договір зареєстровано Державним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра О.А. та внесено в реєстр за №239. [PERSON] на ім`я колишньої дружини [PERSON] 11.09.2012 року видана довіреність на право розпорядження належним йому майном під час перебування у морі. Довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Ноздрачовою В.Д. та внесено в реєстр за №590, довіреність була дійсна до 11.09.2017 року включно. [PERSON] 11.09.2017 року уклала договір купівлі-продажу із своєю матір`ю [PERSON] 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] , який зареєстровано приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршаловою М.В. та внесено в реєстр за №1708. Таким чином, [PERSON] була надана нотаріально посвідчена довіреність своїй дружині [PERSON] , якою він підтвердив свою згоду на здійснення будь-яких дій з належним йому та спільним майном подружжя. Належних та допустимих доказів анулювання вказаної довіреності позивачем [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 369 ЦК України , співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Згідно з частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до частини четвертої статті 69 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Таким чином, один із подружжя [PERSON] , вчиняя правочин щодо розпорядження спільним майном подружжя, мала всі необхідні повноваження - нотаріальну засвідчену довіреність, надану другим із подружжя - [PERSON] , яка саме підтвердила волевиявлення другого з подружжя на відчуження даного майна третій особі. Під час укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку 11.09.2017 року довіреність, надана [PERSON] була дійсною, не була ним відкликана у встановлений законом спосіб, а тому правочин, вчинений відповідно до вимог діючого законодавства, відсутні будь-які підстави для визнання даного договору недійсним. Оскільки для визнання недійсним договору дарування позивачем в якості підстави зазначено недійсність укладеного попередньо правочину - договору купівлі-продажу, суд вважає, що для визнання недійсним договору дарування 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] від 08.11.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , не має жодних правових підстав. З огляду на вище наведене, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно, вказаний будинок на час розгляду справ про поділ майна подружжя не входить до об`єктів спільної сумісної власністю, не може бути предметом поділу і не враховується судом при визначенні часток в спільній сумісній власності подружжя. УІІ. Позиція суду щодо позовів про поділ майна подружжя. Судом встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини. За час знаходження у зареєстрованому шлюбі, сторонами було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя і на думку суду, підлягає поділу, а саме: автомобіль HYUNDAY і30, реєстраційний номер [NUMBER] 2003 року випуску; будинок та земельна ділянка в [ADDRESS] ; грошові кошти на депозитних банківських рахунках на час виникнення спірних правовідносин; побутове майно. Щодо поділу іншого майна, а саме: придбаного товару фізичною особою-підприємцем [PERSON] на загальну суму 2 325 963.01 грн., понесених витрат на ремонт та облаштування будинку, придбаного [PERSON] , суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на підтвердження заявлених вимог позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не надано жодних доказів щодо підтвердження виду, найменування та вартості товарів, виду та вартості придбаного майна та виконаних робіт. Відповідно до ч. І ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 ЦК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. 1.Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2.Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3.Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4.Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 5.Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Суд не погоджується із доводами відповідача за первісним позовом [PERSON] та його представником [PERSON] щодо визнання автомобіля особистою власністю [PERSON] як такого, що був отриманій в дар від дружини на день народження, оскільки стороною не надано належних та допустимими доказів на підтвердження вказаної обставини, не надано доказів того, що дружина [PERSON] подарувала вказаний автомобіль саме за особисті кошти, а не за спільні кошти подружжя. Покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки їх свідчення не є належними та допустимими доказами щодо підтвердження отримання в дар майна. При цьому, свідок зі сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] в своїх показах зазначив, що вважав, що автомобіль HYUNDAY подарував [PERSON] [PERSON] , а не навпаки. Крім того, свідчення [PERSON] викликають сумнів щодо їх об`єктивності, оскільки вона є рідною сестрою відповідача за первісним позовом [PERSON] і заінтересована у результаті розгляду справи на користь її рідного брата. З урахуванням вище викладеної правової позиції, автомобіль, який є неподільною річчю і не може бути поділений в натурі відповідно до часток кожного з подружжя, оскільки позивач за первісним позовом [PERSON] бажає залишити його у своїй власності, а відповідач [PERSON] бажає залишити автомобіль собі і не згоден на компенсацію вартості своєї частки, при цьому жодна із сторін не внесла суму компенсації на депозитний рахунок суду і не згодна на компенсацію вартості вказаного майна, суд визначає ідеальні частки в цьому майні за кожною із сторін і залишає майно у спільній частковій власності. Що стосується будинку та земельної ділянки в с. Забарино Голопристанського (Скадовського) району Херсонської області, кожна із сторін провела оцінку спірного майна, але різниця вартості вказаного об`єкта, відповідно до наданих висновків, дуже суттєва. При цьому позивач [PERSON] бажала залишити це майно у власності відповідача [PERSON] , з виплатою їй компенсації Ѕ частини вартості відповідно до оцінки майна, визначеної оцінювачем [PERSON] та наданої нею під час звернення із позовом . [PERSON] , в свою чергу, хотів залишити це майно собі, з виплатою компенсації відповідно до вартості, визначеної експертом [PERSON] . Але, бажаючи залишити майно собі, позивач за зустрічним позовом [PERSON] не вніс на депозитний рахунок суду суму компенсації вартості Ѕ частки, належної [PERSON] . Крім того, сторони не дійшли згоди щодо вартості спірного майна, провівши експертні оцінки і отримавши різну оціночну вартість будинку та земельної ділянки, а відповідно не дійшли згоди щодо вартості грошової компенсації. При цьому сторонами не ставилось питання щодо можливості поділу вказаного майна в натурі. Тому, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу, визнавши право власності на Ѕ частку у спільному майні за кожною із сторін спору. Щодо поділу грошових коштів на депозитному рахунку у ПАТ КБ «Правекс банк». Позивач за зустрічним позовом [PERSON] стверджує, що поділу підлягає сума, яка знаходилась на рахунках станом на 17.06.2017 року, оскільки саме в цей період він фактично припинив шлюбні відносини з [PERSON] [PERSON] , у свою чергу, не погодилась з даним твердження і зазначила, що проживати разом із [PERSON] вони перестали у березні 2018 року, в результаті чого у квітні 2018 року була подана заява про розірвання шлюбу. Як свідчить з інформації, наданої банком, грошові кошти були зняті з рахунку у березні та квітні 2018 року Суд не приймає доводи [PERSON] щодо припинення спільного проживання з [PERSON] з 17 червня 2017 року, а також доводи [PERSON] щодо припинення шлюбних відносин у квітні 2018 року, оскільки сторонами не встановлювався режим окремого проживання у вказані періоди, а інших належних та допустимих доказів сторонами надано не було. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 21.12.2007 року у постанові № 11 (п. 21), у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, оскільки при поділі таких коштів права зазначених установ не зачіпаються, ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи, що сторони не дійшли згоди щодо часу фактичного припинення шлюбних відносин, а належних доказів на підтвердження або спростування позиції кожної із сторін сторонами не надано, суд визначає час припинення шлюбних відносин з дати винесення рішення судом про розірвання шлюбу - 21 вересня 2018 року. [PERSON] надав довіреність [PERSON] на право розпорядження його рахунком № [NUMBER] у відділенні «Херсонської обласної дирекції» ПАТКБ «Правекс-банк», а також право підписувати від його імені відповідні угоди, документи. Довіреність дійсна з 16.06.2017 по 16.06.2018 року (т. 1 а.с. 27). Згідно довідки АТ «Правекс - банк» за період з 31.01.2017 до 18.12.2018 року залишок грошових коштів на вказаному рахунку становив 29 783, 87 Долари США. Відповідно до вимог діючого законодавства, суд вирішує питання поділу спільного сумісного майна, яке існує на час розгляду справи в суді, виходячи з презумпції спільності майна подружжя та рівності часток. Таким чином, поділу підлягає сума залишку на вказаному рахунку в ідеальних частках по Ѕ частині на кожного із подружжя. Сума, яка підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом [PERSON] становить 14 981, 95 доларів США, що у відповідності до курсу долара США до української гривні на день розгляду справи, який становить 27, 33 грн. за 1 долар, буде складати 406 996, 58 грн. і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . Щодо визначення наявності та вартості побутового майна. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у своєму відзиві на позов та у судових дебатах частково визнала вимоги [PERSON] щодо наявності у неї побутового майна, яке вона згодна повернути йому, а саме: тренажер силовий, музичний центр Соні, тренажер «Орбітрек», причеп для човна, човен «Крим», човен «Казанка», мотор човновий «Ямаха», мотор човновий «Нептун», мотор човновий, колонки музичні, в`язальну машинку. При цьому вона не визначила вартість вказаного майна і тим самим погодилась на вартість, запропоновану [PERSON] , а саме: музичний центр Соні - 6 000 грн., в`язальна машинка - 5 000 грн., тренажер силовий - 1300 грн., тренажер «Орбітрек» -1500 грн., причеп для човна -500 грн., човен «Крим» - 8000 грн., човен «Казанка» - 8 000 грн., мотор для човна «Ямаха» -15000 грн., мотор до човна «Нептун» - 500 грн., мотор човновий без назви (можливо «Джонсон») - 10 000, колонки музичні - 500 грн. Всього на загальну суму:51 300 грн. Таким чином, оскільки відповідач за зустрічним позовом [PERSON] визнала наявність вказаного майна і згодна його передати позивачу [PERSON] , суд вважає за можливе передати вказане майно позивачу [PERSON] , стягнувши з нього на користь [PERSON] Ѕ частину вартості вказаного майна з урахуванням запропонованої ним вартості, що буде складати 28 150 грн. (56 300: 2 = 28 150). В іншій частині заявлені позовні вимоги щодо поділу побутового майна задоволенню не підлягають, оскільки докази його придбання, наявності, належності, вартості та відповідної оцінки позивачем [PERSON] суду не надано. На підтвердження понесених судових витрат позивачем [PERSON] надана квитанція про сплату судового збору при подачі позову у розмірі 2950 грн. Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] , подано два позови і сплачено судовий збір за кожну позовну вимогу та забезпечення позову у загальному розмірі 7718, 58 грн., за проведення експертизи щодо визначення вартості автомобіля, згідно наданого платіжного доручення, сплачено 3990 грн. Інші докази сплати судових витрат сторонами в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Маршалова Марина Володимирівна, про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними судом відмовлено, сплачений ним судовий збір при подачі позову і забезпечення позову, компенсації не підлягає. При подачі позову [PERSON] сплачено 2 950, 17 грн., позивачем за зустрічним позовом [PERSON] сплачено при подачі позову 5 797, 58 грн., і 768, 40 грн. за два забезпечення позову, які задоволено частково. Враховуючи, що позовні вимоги сторін задоволено частково, рівнозначно щодо поділу автомобіля і домоволодіння в с. Забарино і частково в частині побутового майна, в решті вимог [PERSON] відмовлено, суд вважає за доцільне здійснити взаємозалік судових витрат у виді сплаченого сторонами позову пропорційно до задоволених і відмовлених позовних вимог, а також розділити витрати, понесені [PERSON] на проведення експертизи оцінки автомобіля, яка склала 3995,00 грн., по Ѕ вартості з кожного із сторін, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 1995, 00 грн. (3995:2).

Outcome: partial