Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON]с. звернулася в суд з позовом до [PERSON]П про зміну розміру стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього життя у сторін народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 17 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, рішенням Апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2007 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року залишено без змін. Зазначає, що в даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для належного утримання дитини у звязку із зміною прожиткового мінімуму, постійним зростанням цін, збільшенням потреби у навчанні, розвитку. Крім того, вказує, що на її утриманні крім сина, перебуває також її мати, яка є особою похилого віку, пенсіонером та отримує незначну пенсію . Просить суд, збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року, який стягується з [PERSON]П . на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] в твердій грошовій сумі з 400 грн. до 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у заяві. Крім того, зазначила, що достеменно знає, що відповідач їздить на заробітки до Польщі, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшій сумі ніж 400 грн. На теперішній час аліменти у розмірі 400 грн. на місяць є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини, оскільки з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів рівень цін на продукти, взуття, одяг значно збільшився. Просила суд, позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відповідач перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід ІІІ групи в розмірі 1312 грн. на місяць. Іншого доходу відповідач не має. У звязку з цим сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. у нього немає можливості, оскільки дана сума повністю позбавляє його грошових коштів на життя. Крім того, вважає , що підстав для зміни розміру аліментів, визначених ст. 192 СК України, оскільки матеріальний стан позивача не змінився, а матеріальний стан відповідача погіршився. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 17 серпня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 28 листопада 2007 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року залишено без змін (а.с. 4-7). За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України.\~\~ Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 травня 2017 року по 30 листопада 2017 року - у розмірі 1777 грн. на місяць, а з 01 грудня 2017 року 1860 грн. на місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у звязку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Луцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід ІІІ групи в розмірі 1312 грн. на місяць (а.с. 27-31). Суд вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивачки у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, йому встановлена третя група інвалідності, яка є робочою, а тому він не позбавлений можливості працевлаштуватися. Доказів того, що відповідач не має змоги працювати за станом здоровя, ані відповідачем, ані його представником суду не надано. Відповідачем та його представником також не надано доказів того, що матеріальний стан відповідача погіршився. Так, станом на 28.11.2007 року (час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів) відповідач не працював, як не працює і на час розгляду даної справи. Натомість, на час розгляду даної справи, відповідач отримує пенсію, яка є його стабільним доходом, а тому вищевказані доводи сторони відповідача суд до уваги не приймає. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Враховуючи зазначені обставини, матеріальний стан як відповідача, так і позивача, а також те, що обовязок утримувати дитину покладається рівною мірою як на матір, так і на батька, суд вважає, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Як слідує з роз»яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з відповідача з моменту набранням даним рішення м законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної або відхиленої частини вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст.ст. 182-184, 192 СК України,

Outcome: approved