Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що з 27.08.2005 року був зареєстрований її шлюб з відповідачем [PERSON].[INFO] року у них народилась донька [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис № 189 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. 18 січня 2008 року між позивачем та відповідачем був розірваний шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18 січня 2008 року серія [NUMBER] З моменту розірвання шлюбу і по теперішній час відповідач [PERSON] бачив свою доньку лише один раз. Крім аліментів до досягнення дитиною дворічного віку дитиною, виплат на дитину від відповідача не надходило. Знову відповідач почав платити аліменти з 2014 року. Відповідач жожним чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства". Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків та виховання дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі, школі. Тому позивач просила позбавити батьківських прав [PERSON], який зареєтрований за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, чоловік не заперечував, що дитина буде проживати із позивачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала через канцелярію суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду невідомі. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім"ї Києво-Святошинської районної державної адміністрацїї Київської області надіслали на адресу суду клопотання про слухання справи у їх відсутність, не заперечували щодо задоволення позову, надіслали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав на підставі рішення комісії з питань прав дитини при органі опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 05 грудня 2017 року(протокол № 23) батька - громадянина [PERSON], який зареєтрований за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] народилась [INFO], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. В січні 2018 року шлюб між батьками малолітньої [PERSON] було розірвано. Малолітній [PERSON] залишився проживати з матір'ю [PERSON]. Батько з донькою не зустрічається та не спілкується, не цікавиться життям, здоров'ям, духовним та моральним розвитком дитини, не бере участі в утриманні малолітньої дитини. Відповідно до довідки про неотримання аліментів, виданої Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.05.2017 року № 5011, громадянка [PERSON] не отримує аліментів з 01.11.2015 року. За інформацією класовода доньки батько [PERSON], яка навчається у Святопетрівській ЗОШ І-ІІІ ступенів Києво-Святошинської районної державної адміністрації, [PERSON] відвідував школу, з класоводом та вчителями не спілкувався, участі у вихованні дитини не брав. Згідно Висновку від 13.12.2017 р. № Ш137761.4031.2, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], який зареєтрований за адресою: [ADDRESS], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дитини, оскільки він ухиляється від виховання відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню сина, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved