Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 серпня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, стягнення заборгованості. В поданій до суду заяві посилалася на те, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з нею.. Вказувала, що відповідач ухиляється від утримання сина та її утримання, інших осіб на утриманні не має. В своїй позовній заяві просила суд стягнути з відповідача кошти на утримання [PERSON] з дня народження до досягнення ним повноліття щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку. Також просила стягнути кошти на її утримання з дня народження сина до досягнення ним трьох років в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно. Просила також стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 13050 грн. за минулий час. Позивач просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимори та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частковому з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач достатньої стабільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому відповідач є працездатною особою, за наданими ним в судовому засіданні поясненнями інших аліментних зобов'язань не має, за даними ЄДРПОУ працює на посаді директора ТОВ «ВБ «Левадник» та має стабільний заробіток. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню з визначенням розміру аліментів саме в частці від доходів відповідача. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем, відповідач по справі матеріальної допомоги позивачу не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий період, а також заборгованості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 191 СК аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем не надано до суду жодних доказів, які б давали підстави вважати, що вона вживала заходів для одержання аліментів від відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Тому в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період слід відмовити за їх безпідставністю. Також статтею 194 СК України передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Жодні правові підстави для стягнення заборгованості по аліментам в порядку, передбаченому ст. 1945 СК України, судом не встановлено. Тому в цій частині вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених вимог в сумі 1280 грн.

Outcome: partial