Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 06.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачкою було укладено договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00024870, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 5 000,00 грн., строком до 06.04.2014 року зі сплатою 15,00% річних за користування кредитними коштами. Умовами кредитного договору визначено порядок виконання грошових зобов»язань позичальника, який зобов»язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в спеціальній частині договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумі не меншій суми платежів встановлені в графіку, а також суми комісії за управління кредитом. Відповідач порушила свої зобов»язання щодо щомісячного повернення свого поточного рахунку в порядку та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, загальна сума заборгованості відповідачки станом на 28.08.2015 року становить 3 895,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 303,82 грн.; штрафні санкції 1 591,85 грн. Посилаючись на умови договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачки та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в клопотанні не заперечував і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00024870, відповідно до якого банк надав відповідачці кредит в розмірі 5 000,00 грн., строком до 06.04.2014 року зі сплатою 15,00% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. 2.5.2 визначено, що позичальник зобов»язується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок, вказаний в п. 6 спеціальної частини договору у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також у сумах комісій за управління кредитом. Відповідач порушила свої зобов»язання щодо щомісячного повернення свого поточного рахунку в порядку та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до п.4 спеціальної частини кредитного договору встановлюється комісія за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 28.08.2015 року заборгованість відповідачки перед банком становить 3 895,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2 303,82 грн.; штрафні санкції 1 591,85 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, відсотків та штрафних санкцій. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок, а якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. Коли речі мали бути повернуті до дня їх фактичного повернення позикодавцеві. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідачки на користь держави підлягають судові витрати в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved