Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 27 червня 2007 року між її дочкою [PERSON], яка на даний час змінила прізвище на [PERSON], та «ТАС -Комерцбанк» ( згодом ПАТ «Сведбанк») було укладено кредитний договір № 1907/0607/88-008, з метою забезпечення виконання зобов'язань за яким між сторонами було укладено іпотечний договір. Предметом іпотечного договору є квартира [ADDRESS], яка на праві власності належить позивачу. 29 жовтня 2015 року дізналася, що на виконанні у ВДВС Борщівського РУЮ перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису, виданого 27 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, щодо звернення стягнення на належну їй квартиру, з метою задоволення вимог відповідача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Проте, вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки ні ПАТ «Сведбанк», ні відповідач у визначеному законом порядку не повідомили її про те, що ПАТ «Сведбанк» передав право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ні про вимогу про усунення порушень основного зобовязання та умов іпотечного договору. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не представила документи, які б підтверджували факт придбання товариством кредитів ПАТ «Сведбанк», а тому, вважає, що таке не може бути стягувачем за кредитним договором № 1907/0607/88-008. Оскільки не отримувала вимоги про усунення порушень основного зобовязання та умов іпотечного договору, була позбавлена права надати заперечення стосовно суми заборгованості, періоду стягнення та звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, зазначає, що виконавчий напис нотаріус вчинив в порушення вимог діючого законодавства, а саме, не на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, та у відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Про існування спору між сторонами щодо заборгованості свідчить рішення Борщівського районного суду від 25 січня 2011 року, яким з [PERSON], [PERSON] солідарно стягнуло заборгованість за кредитним договором у сумі 53798,12 доларів США. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. При цьому, додатково пояснила, що з моменту припинення діяльності ПАТ «Сведбанк», разом з дочкою самостійно намагалися з»ясувати обставини, та визначити юридичну особу, яка б була правонаступником банку, з метою належного погашення кредиту. Проте, вжиті ними заходи позитивних результатів не принесли - таку особу втановити не змогли. За чинності рішення Борщівського районного суду від 25 січня 2011 року, спірного виконавчого напису нотаріуса - стягнення заборгованості за кредитним договором було проведено двічі, що є грубим порушеням конституційних права та свобод її дочки, як боржника за кредитним договром, та її особистих, як іпотекодавця. Представник відповідача ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності суду не надав. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов В.Ю., представник відділу Державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції в судове засідання не з»явилися. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, 27 червня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» (в подальшому ПАТ «Сведбанк») та [PERSON] ( яка після укладення шлюбу 04.01.2014р. змінила прізвище на [PERSON]) булоукладено кредитний договір № 1907/0607/88-008, за яким остання отримала на споживчі цілі кредит у сумі 50 000 доларів США, строком до 26 червня 2017 року, під 14% річних. Крім того, в цей же день - 27 червня 2007 року, в порядку забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між сторонами було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку банку передано квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачу [PERSON] Як слідує із змісту спірного виконавчого напису 28 листопада 2012 року право вимоги за кредитним та іпотечним договором було передано від ПАТ «Сведбанк» на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 28 листопада 2012 року. Відповідно до п. 12 Іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: - за рішенням суду; - у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, тощо. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. За правилами п. 3 глави 16 вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172. Для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Зі змісту спірного виконавчого напису слідує, що за таким нотаріусом видано виконавчий напис про стягнення на предмет іпотеки, за умови безпірності заборгованості. Докази, які б стверджували ці обставини відповідачем не надано, на здобуто таких і в ході судового розгляду. Докази отримання позивачем, боржником за кредитним договором, повідомлення про порушення основного зобов'язання відсутні. Позивач стверджує, що не отримувала таке повідомлення. Крім того, відповідачем не надано і доказів, які б стверджували ті обставини, що позивач та боржник були належним чином сповіщені/повідомлені про про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, не здобуто таких і в ході розгляду справи. Як слідує з рішенням Борщівського районного суду від 25 січня 2011 року у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON], [PERSON], солідарно, на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість по кредитному договору від 27 червня 2007 року № 1907/0607/88-008 станом на 10 жовтня 2010 року у загальній сумі 53798,12 доларів США, що еквівалентно 425543,13 грн., з якої: 42494 доларів США заборгованість за кредитом, 8846,98 доларів СШАзаборгованість по процентам. З чого слідує, що кредитодавець скористався своїм правом щодо дострокового повернення кредиту. За оспорюваним виконавчим написом, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - майно, належне позивачу, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» по кредитному договору від 27 червня 2007 року № 1907/0607/88-008 за період з 28 листопада 2012 року по 24 вересня 2013 року у загальному розмірі 657640,84 грн. А отже, за чинності рішення Борщівського районного суду від 25.01.2011р., заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2007 року № 1907/0607/88-008 двічі стягнута - як за рішенням суду про стягнення заборгованості, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса, але на користь двох різних юридичних осіб. Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що оскаржуваний виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки вчинений у випадку, коли заборгованість за кредитним договором була спірною, а тому знаходить такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені такою судові витрати по справі у виді судового збору. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрества юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved