Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд встановити факт проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу в період з 02.07.1996 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS]; надати право позивачу на спадкування разом із іншими спадкоємцями, які бажають отримати спадщину; усунути від спадкування відповідача по справі - [PERSON] В подальшому позивачем було подано до суду доповнення до позовної заяви, в якому він просив суд також встановити факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця [PERSON] Cвої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач - [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] з 18.02.1994 року по день її смерті [INFO] та проживали за адресою: [ADDRESS], яка була придбана ними з метою спільного проживання. У вказаній квартирі ними була проведена реконструкція з покращення житлових умов та розпочате спільне сімейне проживання. Зі слів позивача за його ініціативою [PERSON] припинила працювати та виявила бажання отримати вищу освіту, курс навчання в університеті було оплачено позивачем. Позивач наголошує на тому, що весь час спільного проживання з [PERSON] він утримував її оскільки мав високий прибуток. У січні 2013 року їм стало відомо про онкологічну хворобу [PERSON]. За час лікування було витрачено велику суму грошей, яку позивач отримав у борг. Позивач наголошує на тому, що за весь час хвороби тільки він цілодобово піклувався про [PERSON], купував продукти харчування, готував їжу, прибирав житло, прав, забезпечував ліками, тобто надавав матеріальну та моральну допомогу. [INFO] [PERSON] померла, позивачем було організовано весь обряд поховання. Відкрилась спадщина на все належне померлій майно. Позивач, вважаючи себе спадкоємцем звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої, у чому йому було відмовлено та запропоновано звернутись до суду за вирішенням питання щодо спадкування майна померлої. [PERSON] зазначає, що йому стало відомо, що до нотаріальної контори за прийняттям спадщини звернулась сестра померлої - [PERSON] ( відповідач по справі). Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та її представники в судовому засіданні позов не визнали. Надали до суду заперечення, в яких зазначили, що за прийняттям спадщини, після померлої [PERSON] звернулась лише її сестра - [PERSON], яка за законом є спадкоємицею другої черги, оскільки мати померлої [PERSON] ( спадкоємиця першої черги) відмовилась від прийняття спадщини. Зазначають, що позивач дійсно проживав із померлою на спільній житловій площі, але співмешканням таке проживання назвати неможливо, а тим більше проживання однією сім'єю, оскільки померла ставилась до [PERSON] скоріше як до охоронця та доброго сусіда, а не повноправного члена її родини. Також зазначають, що [PERSON] була зареєстрована в шлюбному агентстві та зустрічалась з нареченими-іноземцями, наголошують на тому, що між спадкодавцем та [PERSON] були напружені, неприязні стосунки. Зазначила, що також підтвердила в судовому засіданні, що [PERSON] перешкоджав та забороняв спілкуватись [PERSON] з [PERSON] Відповідач та її представники звертають увагу суду на той факт, що підтверджень того, що позивач утримував [PERSON] суду не надано та зазначають, що позивач ніякого відношення до придбання квартири не має, а вона була придбана на кошти родичів померлої, надісланих з-за кордону. Зазначають, що коли спадкодавець захворіла позивач заборонив їй спілкуватись з родиною та друзями, ігнорував всі її прохання, не пускав відповідача в дім, та заборонив спілкування по телефону. Коли [PERSON] захворіла, в неї не вистачало коштів оплачувати комунальні послуги за квартиру, позивач цим питанням не переймався внаслідок чого на даний час існує великий борг по оплаті. Після смерті [PERSON] позивач не повідомив про це ні відповідача, ні матір, ні жодного з рідних братів. З наведений вище обставин відповідач наголошує на тому, що позов є безпідставним та необґрунтованим та просить суд в його задоволенні відмовити. Позивач в судовому засіданні підтвердив, що про смерть [PERSON] він не повідомив її родичів, оскільки телефона матері він не знав, а повідомляти сестру - [PERSON] він не вважав за потрібне. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, пояснення свідків, вислухавши пояснення сторін по справі, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9012, наявною в матеріалах справи ( а.с. 8). Внаслідок чого відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом ОМР 24.10.2011 року ( а.с. 171). Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] ( а.с.164). Відповідно до заяви [PERSON]- матері спадкодавця вбачається, що вона відмовилась від спадщини на користь своєї доньки, рідної сестри померлої - [PERSON].( а.с. 165). За прийняттям спадщини до нотаріуса також звернулась рідна сестра померлої - [PERSON] ( а.с. 153). Позивач в своєму позові просить суд встановити факт його проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 02.07.1996 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пунктом 23 Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», викладена правова позиція в якій зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб - це добровільний, рівноправний союз, спільність чоловіка та жінки, спрямований на створення сім'ї. Пунктом 21 Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при розгляді справ щодо встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідно керуватися правилами ч.2 ст. 3 СК України: « сім'ю складають особи, що спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки». Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, що й є ознаками сім'ї. Відповідно до Хартії прав сім'ї, сім'я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Незважаючи на законодавчу фетишизацію шлюбу, соціальний престиж цієї форми організації сімейного життя жінки та чоловіка, підтримку з боку канонічного права реально, попри невизнання та утиски, існує інша форма організації сім'ї жінки та чоловіка - „фактичний шлюб", або конкубінат. Конкубінат - це тривала, відкрита та стійка спільність чоловіка та жінки. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно - право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв'язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім'єю. З метою встановлення факту спільного проживання позивача [PERSON] з померлою [PERSON] в судовому засіданні в якості свідків були допитані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім'єї, вели спільне господарство. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] та [PERSON], які проживали на той час по [ADDRESS] для власних потреб в квітні 2011 року позичили в нього 50 000 євро, що також підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи ( а.с.41). Також з матеріалів справи вбачається, що мати померлої [PERSON], яка була допитана в якості свідка та в судовому засіданні підтвердила дані факти, спілкувалась зі своєю донькою [PERSON] епістолярним стилем. В листах [PERSON] адресований [PERSON], датованих 04.09.2008 року, вона звертається до [PERSON] та [PERSON], як до подружжя, в них йдеться мова про їх побутові питання, як осіб які спільно проживали, копії яких наявні в матеріалах справи ( а.с. 9,10). Спадкове майно було придбане [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» (а.с.11-12), яке в подальшому було добудовано, що підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт № 251 від 28.07.1999 року ( а.с.13), в ході проведення яких договір доручення на встановлення метало пластикових конструкцій ( а.с.14), рахунок замовлення ( а.с.15), гарантійні талони ( а.с.16,17,18,19,20,21,22) видані на ім'я позивача [PERSON] З копії технічного паспорта від 13.09.2011 року виданого КП « ОМБТІ та РОН» на ім'я [PERSON] на [ADDRESS] вбачається, що вказане приміщення було реконструйовано з добудовою другого поверху ( а.с.25-26). Підтвердженням факту проживання однією сім'єю є також витребувані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відомості з центру репродуктивної медицини «Ремеді», в яких зазначено, що пацієнт [PERSON] перебувала на обліку в амбулаторно-поліклінічному закладі з 03.09.2008 року по 06.11.2012 року та отримувала лікування з метою завагітніти. Зокрема у вказаний період їй були надані наступні види третинної ( високоспеціалізованої) медичної допомоги - медикаментозна підтримка функцій яєчників та внутрішньо маткова інсемінація спермою чоловіка [PERSON] Вагітність не настала. ( а.с. 176). З наведеного вище суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю позивача зі спадкодавцем з 02.07.1996 року по [INFO]. З приводу визнання факту проживання однією сім'єю за адресою: [ADDRESS] слід зазначити наступне. Позивачем в судовому засіданні пояснено суду, що дане приміщення було придбане ними в непридатному для проживання стані після чого його було реконструйовано з добудовою другого поверху та проведенням ремонту, який продовжувався тривалий час. З матеріалів справи вбачається, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 19.10.2011 року за № ОД 14211060661 ( а.с. 42). Тому стверджувати напевно,що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали у вказаній квартирі з моменту укладання договору купівлі - продажу неможливо, інших належних та допустимих доказів підтвердження даного факту позивачем до суду надано не було, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач також просить суд надати йому право на спадкування разом з іншими спадкоємцями, які бажають отримати право на спадщину, усунути від спадкування відповідача та встановити факт ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що мати спадкодавця відмовилась від спадщини на користь своєї доньки- сестри спадкодавця - [PERSON] ( відповідач по справі). Таким чином перейшли до другої черги осіб, які мають право на спадкування. Відповідно до ст..1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Outcome: partial