Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

В листопаді 2017року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа. В заяві заявниця зазначила , що згідно договору купівлі продажу від 19.04.1996 року, посвідченого Уманською міською держнотконторою за реєстровим № 1-2213, їй належить 26 % будинку по вул. Осташівська, 5 м. Умань Черкаської області . Маючи намір приписати свого онука в зазначеному будинку , вона зайнялася підготовкою документів . У процесі підготовки документів в договорі купівлі продажу та технічному паспорті на житловий будинок помилково її прізвище вказано як [PERSON], а ім?я та по батькові -[PERSON]. У паспорті громадянина України її прізвище вказано , як [PERSON] . Також як [PERSON] її прізвище записано у свідоцтві про одруження та у картці фізичної особи платника податків (ідентифікаційний № [NUMBER]). З метою надання їй можливості розпоряджатися своєю власністю у вигляді 26 % частини будинку № 5 по вул. Осташівській у м. Умань Черкаської області необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ договір купівлі продажу від 19.03.1996 року № 0286 та технічний паспорт на житловий будинок № 66 , складений 10.08.1994 року , де вказано прізвище [PERSON] , належить їй, [PERSON] Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки вона бажає здійснити розпорядження належною їй на праві власності, просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи Уманської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно поданої на адресу суду письмової заяви за вх. № 7129 від 26.03.2018 року, просить суд справу розглядати у відсутність представника, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до наступного. Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами),окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. За правилами п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові,місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення; 3) якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі продажу від 19.04.1996 року, посвідченого Уманською міською держнотконторою за реєстровим № 1-2213, [PERSON] належить 26 % будинку по вул. Осташівська, 5 м. Умань Черкаської області, що підтверджується даними внесеними в технічному паспорті виданому [PERSON] Проте в обумовлених правовстановлюючих документах міститься помилка в написанні прізвища заявниці замість [PERSON] записано « Гріченко», а ім?я та по батькові [PERSON] . Вказане свідчить про відсутність об'єктивної можливості приведення оспорюваних документів у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності [PERSON] правостановлюючого документу договору купівлі продажу 26 % будинку № 5 по вул. Осташівській , м. Умані Черкаської області та технічного паспорту на житловий будинок, складений 10.08.1994 року , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved