Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивачем КП «ВУКГ», з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог від 29 жовтня 2019 року, заявлені вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] 1220 грн. 61 коп заборгованості за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів за період з 15 грудня 2016 року по 31 лютого 2019 року. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач є споживачем даних послуг відповідно до Публічного договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, який опубліковано у спеціальному випуску міської газети «Вісті» від 14 листопада 2016 року №46, на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , відповідач своєчасно не вносить плату за спожиті послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до відзиву від 29 липня 2019 року відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки не укладала договору із позивачем, сміття вивозить самостійно на полігон ТВП, за що сплачує КП «ВУКГ» відповідні кошти, також зазначає, що у період заборгованості за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 2 особи, а не 4. В судовому засіданні 07 серпня 2019 року представник позивача Потапенко С. А. позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 07 серпня 2019 року позов не визнала, пояснивши, що самостійно вивозить побутове сміття на полігон, про публічний договір їй не відомо. Дана позиція підтримана в судовому засіданні її представником адвокатом Котенком А.П.. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою касаційного цивільного суду у складі Верховного суду справи №646/834/17. Після поновлення провадження 17 січня 2020 року відповідно до заяв від 11 березня 2020 року представник позивача Потапенко С.А. позов підтримує, просить розглянути справу за її відсутності; відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутність. Фіксування судового процесу 11 березня 2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.35-1 Закону України "Про відходи" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14 липня 2016 року № 192 введено в дію рішення комісії з визначення позивачем переможцем конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Ніжина та встановлено термін надання вказаних послуг. Згідно рішень виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 02 квітня 2015 року №73, від 11 січня 2018 року № 5, від 11 січня 2018 року № 6 встановлено тарифи на послуги вивезення, захоронення побутових відходів на полігоні твердих побутових відходів для населення. З грудня 2016 року на території м.Ніжина діє Публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, який розроблено відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів», який опубліковано у спеціальному випуску міської газети «вісті» від 14 листопада 2016 року №46. Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. У відповідності з п.10 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, зазначений договір укладається з урахуванням вимог ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України без підписання письмового примірника сторонами. Якщо протягом 30 днів з дня опублікування даного договору не буде письмових заперечень споживача, він вважається укладеним. Договір діє до 14 липня 2024 року. Відповідно до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Судом встановлено, що вищезазначений публічний договір було розміщено на сайті КП «Виробниче управління комунального господарства» та опубліковано у спеціальному випуску міської газети «Вісті» від 14 листопада 2016 року №46. З умовами вказаного договору кожен споживач може ознайомитися на сайті позивача. Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Згідно з ч.3 ст.205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Судом встановлено, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору відповідач про свою відмову укласти договір про надання послуг із вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до КП «Виробниче управління комунального господарства» у письмовому вигляді не направляла, а тому вважається такою, що прийняла пропозицію щодо укладення договору про надання послуг із вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору. Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11 листопада 2019 року (справа №646/834\\17). Судом касаційної інстанції зазначено, що для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, які надаються КП «ВУКГ» по [ADDRESS] , остання, яка має зареєстроване місце проживання за адресю: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , згідно уточнених нарахувань має заборгованість за комунальні послуги за період з 15 грудня 2016 року по 31 лютого 2019 року у розмірі 1220 грн. 61 коп, даний розрахунок у встановленому порядку відповідачем не спростований. Належних і допустимих доказів того, що відповідач не користується послугами по вивезенню твердих побутових відходів від її домоволодіння або уклала договір про вивезення відходів іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, а тому відповідач вважається такою, що прийняла оферту щодо умов вищезазначеного публічного договору. За таких обставин відповідач зобов`язана сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює позивач, за тарифами визначеними органом місцевого самоврядування на підставі Постанови КМУ, що є підставою для задоволення позову та стягненняя 1220 грн. 61 коп заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 15 грудня 2016 року по 31 лютого 2019 року. Визнання відповідачем позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заява відповідача про визнання позову подана 11 березня 2020 року, що, із врахуванням ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», є підставою для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову,-1744 грн. 80 коп (1728,90 грн., сплачених згідно платіжного доручення № 82 від 02 квітня 2019 року, 15,90 грн., платіжне доручення №83 від 02 квітня 2019 року(а.с. 17,18). В порядку ст.141 ЦПК України 960 грн. 50 коп. судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved