Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому, урахуванням збільшених позовних вимог (т.1 а.с.235), просить стягнути із НАСК «Оранта» на її користь, заподіяну їй шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 46 623,83 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Також, просить стягнути з НАСК «Оранта» на її користь заподіяну шкоду, пов'язану з витратами на лікування сина [PERSON] у розмірі 12 169,81 грн.; стягнути із [PERSON] в її користь майнову шкоду, розмір франшизи, що складає 510 грн. та 45 000 грн. моральної шкоди; стягнути із [PERSON] на її користь моральну шкоду, заподіяну [PERSON] у розмірі 548 100 грн. (т.1 а.с. 235); стягнути із НАСК «Оранта» на користь [PERSON] моральну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5000 грн., а з [PERSON] - у розмірі 15000 грн. ( т.1 а.с. 122). Судові витрати просить стягнути з відповідачів. В обґрунтування позову покликається на те, що 04.02.2014 року о 18 год. 50 хв. водій автомобіля марки «FORD-MONDEO», р.н. [NUMBER] [PERSON] рухаючись автодорогою Нижанковичі-Стрий, ділянкою дороги Самбір-Дрогобич, в напрямку м. Дрогобич, між населеними пунктами с. Брониця та с. Лішня Дрогобицького району, на прямій ділянці дороги всупереч вимог п.п.1.5; 2.3. (підпункту «б»); 2.9. (підпункту «б»»; 12.1.; 12.2. чинних правил Дорожнього руху України, відповідно до яких він повинен врахувати дорожню обстановку та рухатись з безпечною швидкістю руху, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки SCODA-FABIA р.н. [NUMBER], яким керував [PERSON] і в якому в якості пасажирів знаходилися [PERSON], яка є власником даного транспортного засобу та її неповнолітній син [PERSON]. На час скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди власник автомобіля «FORD-MONDEO», р.н. [NUMBER] [PERSON] був забезпечений згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, укладеного з НАСК «Оранта», що стверджується полісом №АС/1254842 з терміном дії з 06.05.2013 року до 05.05.2014 року. З такого полісу вбачається, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., а розмір франшизи - 510 грн.. Щодо моральної шкоди, то така страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки SCODA-FABIA р.н. [NUMBER], власником якого є [PERSON] були завдані технічні ушкодження. Відповідно до складеної калькуляції вартість ремонту автомобіля SCODA-FABIA р.н. [NUMBER], складає 7900 РLN (9600 РLN ринкова вартість цього транспортного засобу в стані до аварії - 1700 РLN вартість транспортного засобу у пошкодженому стані). Також позивачем було сплачено за проведення технічної оцінки вартості транспортного засобу 1379,40 РLN та буксирування автомобіля з України до Польщі -3099,60 РLN. Загальна вартість майнової шкоди складає 12379 РLN (7900+1379,40+3099,60). Станом на 05.05.2014 року офіційний курс гривні щодо польського злотого, встановлений Національним банком України, становить 375,941 грн. за 100 злотих. Отже, вартість ремонту автомобіля SCODA-FABIA р.н. [NUMBER] складає 46 545,04 грн. З урахуванням франшизи з НАСК «Оранта» слід стягнути 46035,04 грн., а з [PERSON] 510 грн. Також Кінга [PERSON] понесла витрати пов'язані з проживанням в готелі м. Дрогобича та витрати на медикаменти для сина, що в підсумку складає 588,79 грн. Таким чином розмір майнової шкоди, яку слід стягнути з НАСК «Оранта» складає 46 623,83 грн. Разом з тим, для того щоб якось зменшити моральну травму, вселити її віру у справедливість покарання в користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 гривень: з НАСК «Оранта» 5000 грн., а з [PERSON] 45000 грн. Позивачі у судове засідання не з»явилися, подавши заяву про розгляд справи у відсутності та підтримання позову. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав, пославшись на мотиви та обставини, викладені у позовній заяві, яку просив задоволити. Представник відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» у судове засідання не з»явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення проти позову, з тих підстав, що позивачем не було дотримано порядок звернення до страховика із вимогами про відшкодування завданої шкоди майну та не було забезпечено можливості провести огляд пошкодженого транспортного засобу аварійними комісарами компанії, що призвело до неможливості НАСК «Оранта» встановити розмір заподіяної шкоди. Наданий позивачем висновок №14.0219/Р не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Представник відповідача - адвокат Салада Т.М. позов заперечив з тих підстав, що жодних доказів, які б слугували підставою для стягнення моральної шкоди позивачам [PERSON] як і [PERSON], [PERSON] не надано, і такі за медичною допомогою на Україні не звертались. Не надано належних доказів, які свідчать про певне лікування позивачів, зумовлене наслідками ДТП. Звертає увагу суду, що згідно наявних у справі матеріалів [PERSON] є власницею страхової компанії, і має розуміння того, що і як відшкодовується, які потрібні докази для отримання відшкодування. Що стосується висновку судово-психологічної експертизи №2828/4093 від 31.01.2015 р. хоче наголосити на наступному. Експертні дослідження з підекспертними проведені без будь-яких матеріалів справи; експертиза проведена на підставі документів, залучених в справі незаконно - з порушенням приписів ЦПК; залучено сторонніх осіб , від яких залежало розуміння сторонами змісту та суті експертизи. Ні експертом, ні Львівським НДІСЕ, ні судом не забезпечено в справу тексту методики Ердилевського, внаслідок чого в експерта була можливість трактувати термінологію на власний розсуд і таке трактування розходиться з розумінням термінології, яка наводиться в словниках та законодавстві Росії. На проведення повторної експертизи ніхто з позивачів не з'явився. Погоджується на відшкодування моральної шкоди в розмірі 4500 грн., що еквівалентно двомісячному розміру пенсії [PERSON]. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Поліщук І.М. позову не визнала. Пояснила, що копії документів щодо лікування [PERSON] не можуть братися до уваги, оскільки не підтверджують факту процедур, того, що такі були призначені лікарем, а по друге мають відношення до ДТП. Як і не має належних документів, які б свідчили про витрати на проїзд у зв'язку з ДТП чи у зв'язку з розглядом справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 29.05.2014 року у справі №442/2061/14-к, [PERSON] визнано винним за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи автомобілем марки «Форд Мондео» р.н.[NUMBER], рухаючись автодорогою Нижанковичі-Стрий, ділянкою дороги Самбір-Дрогобич, в напрямку м. Дрогобич між населеними пунктами с.Брониця та с.Лішня Дрогобицького р-ну, де допустив зіткнення з автомобілем марки "Шкода Фабія», р.н.[NUMBER] під керуванням [PERSON]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "Шкода Фабія», р.н. SPS 15163 - [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Відкритому акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» за полісом №АС1254842 строк дії з 06.05.2013 року по 05.05.2014 року, за яким визначено ліміт відповідальності в розмірі 50000 грн. за шкоду заподіяну майну, з франшизою в 510 грн. 17.02.2014 року [PERSON] звернувся із повідомленням про дорожньо транспортну пригоду (а.с.52 т.1). [PERSON] є власником транспортного засобу марки "Шкода Фабія», р.н.[NUMBER]. 25.04.2014 року НАСК «Оранта» [PERSON] та [PERSON] було надіслано повідомлення про те, що розглянувши заяву про виплату страхового відшкодування від 05.02.2014 року №1254, компанія повідомила їх, що необхідно подати документи: постанову про притягнення до адміністративної відповідальності; розширену довідку ДАІ про обставини та причини ДТП, копію свідоцтва реєстрації т/з та копію посвідчення водія, а потерпілій особі, окрім наведеного - заяву з вказаними банківськими реквізитами власника т/з; надати пошкоджений т/з на огляд Аварійному Комісару ( т.1 а.с. 53). Будучи обізнаними в необхідності подачі вказаних документів, потерпілі не виконали такі вимоги. Розглядаючи позов, який випливає, зокрема із справи про кримінальне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках, зокрема кримінального провадження, висновки вироку оцінюються судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК України. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв'язку між ними. Вина [PERSON] встановлена вищенаведеним вироком суду. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, згідно з вимогами ч. 3 ст. 386 ЦК України має власник. Згідно висновку експерта від 03.03.2014 року №1/147 Науково-дослідного експертно - криміналістичного центру проведеному на досудовому розслідування кримінального провадження про обвинувачення [PERSON], встановлено, що деформації та пошкодження, які спричинили до непрацездатності рульового управління автомобіля утворились під час ДТП ( т.2 а.с.40-45). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. В супереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України позивач не надав належного звіту про незалежну оцінку майна (визначення розміру відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, втрата товарної вартості). Ненадання позивачем вказаного звіту, виконаного суб'єктом оціночної діяльності, що має відповідне свідоцтво та кваліфікацію, на підтвердження розміру втрати товарної вартості транспортного засобу, суперечить вимогам ст.ст.57,60,212 ЦПК України. Надане позивачем дослідження АТ «Технічно-Автомобільні експерти «Експерти -ПЗМ» відділення у м. Ченстохова, висновок №14.02.19/Р від 09.04.2014 (а.с.6-9) про те, що вартість ремонту автомобіля складає 7900 PLN, 1379,40 PLN - витрати на проведення технічної оцінки вартості транспортного засобу, 3099,60 PLN -за буксирування автомобіля з України до Польщі не відповідає вищевказаним вимогам. І таке суд не приймає до уваги, адже воно суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства, зокрема ст. ст. 57, 212 ЦПК України. Тому, суд приходить до переконання, що розмір матеріальної шкоди не є доведений та не може бути стягнутий за даних обставин. Щодо стягнення із НАСК «Оранта» на користь [PERSON], заподіяну шкоду пов'язану з витратами на лікування [PERSON] у розмірі 12 169,81 грн., слід зазначити, що відповідно до вимог п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Проте, в судовому засіданні не доведено, що понесені ним витрати на лікування зв'язані саме з лікуванням [PERSON] тілесних ушкоджень від ДТП, а не лікування інших захворювань, враховуючи стан його здоров»я, вік. Як і не доведено належними і допустимими доказами необхідність витрат, пов'язаних з проживанням у готелі м. Дрогобича, тому ці вимоги не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому також відшкодовується моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди . Висновком №3605 від 02.02.2015 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз визначено те, що [PERSON] можливий розмір відшкодування нанесеної моральної шкоди становить від 7,5 МЗП до 30 МЗП. Однак, суд не може прийняти такий до уваги, оскільки страхове відшкодування моральної шкоди є похідним від виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, і розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначається виключно від розміру виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю, тому [PERSON] не має права на страхове відшкодування моральної шкоди. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] не було заподіяно каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, та беручи до уваги вищевказані вимоги матеріального закону, суд доходить висновку, що такі не підлягають відшкодуванню. Поряд з цим, враховуючи те, що вироком суду встановлено винність [PERSON] у вчиненні даного ДТП, внаслідок якого [PERSON], неповнолітній син [PERSON] зазнав тяжких тілесних ушкоджень (а.с.93-94 т.1. ). Однак суд, не може прийняти до уваги висновок №2628/4093 судово-психологічної експерти від 31.01.2015 року Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ( т. 1 а.с. 108-118), за яким визначено можливий розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] від 9 МЗП до 36 МЗП на момент винесення рішення судом, а [PERSON] від 225 МЗП до 900 МЗП, виходячи з вимог розумності та справедливості та обставини справи на момент її вирішення, за умов не встановлення розміру матеріальних збитків. Разом з тим, встановлено, що правовідносини, що існують між потерпілою стороною та НАСК « Орната», є зобов'язальними. У разі порушення зобов'язання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України), тобто у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду заподіяну здоров»ю. Однак за вказаних обставин на даний час вирішення питання про відшкодування моральної шкоди з НАСК «Оранта» обговорювати неможливо, тому у стягнення такої з НАСК « Оранта» слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі через недоведеність, моральної шкоди в користь [PERSON] через безпідставність. Поряд з цим, вважає за можливе стягнути з [PERSON] 4500 грн. на відшкодування моральної шкоди в користь [PERSON] за заподіяні страждання їй та її сину, який запропонований відповідачем [PERSON] враховуючи його дохід (пенсія) та вимоги розумності та справедливості. Крім цього, заходи вжитті за ухвалою суду від 02.07.2015 року та з урахування ухвали суду від 18.08.2015 року про часткове їх скасування, слід скасувати. Поряд з цим, відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved