Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 серпня 2014 року сторони уклали між собою шлюб. В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачем. Відповідач, будучи працездатним, тривалий час не цікавиться станом здоров`я доньки, не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, яка постійно хворіє. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1779 гривень щомісяця з дня звернення її до суду і до повноліття дитини. Крім того, просить суд, враховуючи стан здоров`я дитини та необхідність постійного витрачання коштів на її лікування, стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати, як затрачені на лікування доньки, у розмірі 2987 гривень, а також в подальшому і кошти у розмірі 2987 гривень додаткових витрат щомісячно до можливого видужання доньки. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позовну заяву визнав позов лише в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину просив відмовити, мотивуючи це тим, що позивачем не представлено доказів того, що лікування дитини має постійний характеру, та доказів в обґрунтування розміру додаткових витрат, не надано доказів його матеріальних та фінансових можливостей для утримання дитини, як підстави для стягнення аліментів у такому великому розмірі. Також зазначив, що станом на даний час будь-який дохід у нього відсутній, також у зв`язку з запровадженням карантину він ніде не працює, а тому, сплачувати аліменти на малолітню доньку у розмірі, який зазначила позивач, немає змоги, оскільки заявлена сума є для нього надто високою та не підйомною через відсутність будь-яких джерел доходу. У відповіді на відзив позивач [PERSON] зазначила, що донька перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Епілептичний синдром» і потребує постійно додаткових витрат на лікування та медичного обстеження, а вона немає можливості влаштуватися на роботу, оскільки повинна перебувати з донькою, яка потребує постійного індивідуального догляду. У своєму запереченні відповідач [PERSON] ствердив, що вимоги позивача є необґрунтовані та не підтвердженні доказами, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину просить відмовити. А також вказує, що він готовий платити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 1000 гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої дитини в частині позовних вимог щодо cтягнення з відповідача в користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , додаткових витрат у розмірі 2987 гривень щомісячно і до можливого видужання доньки залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Никитюк Р.І. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Майка М.Б. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6), копією рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 січня 2020 року (а.с.127). Малолітня [PERSON] [INFO] , проживає разом з позивачем в [ADDRESS] , що стверджується довідкою за №590/02-19 від 12.11.2019 року, виданою виконкомом Городищенської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.9). Згідно пояснень позивача, відповідач [PERSON] коштів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч.1-2 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання дитині не надає, а також враховуючи обов`язок відповідача утримувати свою малолітню дитину на підставі зазначених вище норм права, його стан здоров`я та матеріальне становище, вік та стан здоров`я дитини, суд вважає, що даний позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1779 гривень, однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2020 року (день звернення із позовною заявою до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивача понесених додаткових витрат у розмірі 2987 гривень на лікування малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що вони підлягають до часткового задоволення виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , перебуває на амбулаторному лікуванні у дитячого невролога, потребує домашнього догляду та постійного лікування. Дані обставини знайшли своє підтвердження довідкою від 09.12.2019 року та копією довідки від 22.06.2020 року, виданими Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна дитяча клінічна лікарня «Охматдит» (а.с.10, 70), копією довідки №404 від 15.10.2019 року про потребу дитини у домашньому догляді (а.с.11), копіями заключення ЛКК за №404 від 15.10.2019 року, за №153 від 22.05.2020 року (а.с.66, 68). Позивачем [PERSON] на лікування малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , було витрачено кошти у загальному розмірі 2987 гривень, що знайшло своє підтвердження копіями заключень проведених у медичному центрі ІНВА обстежень ехоенцефалоскопії та електроенцефалографії від 19.08.2019 року, від 20.09.2019 року, 09.12.2019 року, від 03.02.2020 року (а.с.12-16, 18), копіями квитанцій до прибуткового касового ордера від 09.12.2019 року та від 03.02.2020 року про оплату [PERSON] 600 грн. за обстеження в медичному центрі «ІНВА» (а.с.17), копіями чеків за №3900354713 від 24.10.2019 року та за №3900318333 від 19.08.2019 року про придбання медикаментів (а.с.19,20), копіями чеків на придбання медикаментів від 06.01.2020 року, від 03.02.2020 року, від 03.02.2020 року, від 09.12.2019 року, від 22.12.2019 року, від 22.12.2019 року (а.с.22,23), копіями проїзних документів (квитків) до місця проведення медичного обстеження у м.Львів та із м.Львів (а.с.24, 25, 75-77). Згідно вимог ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що додаткові витрати на дитину в даному випадку повинні нести батьки в рівних частинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 1493 гривень 50 копійок додаткових витрат пов`язаних із хворобою дитини, тобто половину витрат із документально підтверджених, які було витрачено позивачем. Згідно із ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: partial