Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 65 128, 64 грн. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2013 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем, у відповідача станом на 30.06.2019 існує заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 65 128, 64 грн. Відповідачем аліменти не сплачуються, на застосовані державним виконавцем заходи останній не реагує. На підставі вказаного позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. 28.08.2019. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 16.12.2019ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи. Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2011. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . 12.12.2013 Деснянським районним судом м. Києва з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2013, до досягнення дитиною повноліття. В провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №41422293 з примусового виконання виконавчого листа №2-6361/2013, виданого 23.12.2013 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 18.11.2013, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до розрахунку заборгованості, виданому в рамках зазначеного вище виконавчого провадження, станом на 30.06.2019 відповідач має заборгованість в розмірі 65 128, 64 грн. Розмір зазначеної заборгованості відповідачем не спростовано, та доказів на підтвердження належної та вчасної сплати аліментів у визначеному судом розмірі, матеріали справи не містять. При вирішення позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 3,4 ст. 194 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із ч. ч. 3,4, 8 ст. 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини 8 якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц. Суд звертає увагу сторони позивача на те, що сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, розмір якої не оспорються ані стягувачем, ані боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстави для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, оскільки, права стягувача аліментів, в даному випадку це права позивача, є захищеними в силу закону, оскільки, виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. На підставі викладеного, а також приймаючи до уваги те, що стягнення аліментів, в тому числі і заборгованості по аліментам, яка визначена державним виконавцем, вже проводиться відповідним відділом державної виконавчої служби, задоволення цієї вимоги призведе до фактичного подвійного стягнення заборгованості по аліментам, а тому суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів відсутні, а відтак в їх задоволенні слід відмовити. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в порядку ст. 196 СК України.

Outcome: dismissed