Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на самочинну забудову в порядку спадкування за заповітом. На підставу своїх вимог спирається на те, що [INFO] року в [ADDRESS] помер батько позивача - [PERSON], який за життя зробив заповіт у відповідності до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, що належало йому на день смерті і на що він за законом мав право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], а також належну йому земельну ділянку заповів своєму синові - [PERSON], який у встановлений законом термін звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 463 за 2011 рік та на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого відповідно до рішення Чорнокам'янської сільської ради №2-9 від 06.06.2002 року серії Ш - ЧР №014690 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак разом з тим виявилось, що в нотаріальному порядку видати свідоцтво про право на спадщину на належний батькові позивача житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами неможливо у зв'язку з тим, що право власності на нього за покійним не зареєстровано, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду Представник позивача до суду не з"явився, однак надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності та підтримав позовні вимоги. Представник Кислинської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнав та просить справу слухати у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1233, 1234, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що [INFO] року в [ADDRESS] у віці 81 рік помер батько позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 19 від 13.10.2011 року, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 13.10.2011 року Чорнокам'янською сільською радою Маньківського району Черкаської області. За життя батько позивача зробив заповіт у відповідності до якого все своє майно заповів своєму синові - [PERSON]. У встановлений законом термін позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу № 463 за 2011 рік та на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого відповідно до рішення Чорнокам'янської сільської ради №2-9 від 06.06.2002 року серії Ш - ЧР №014690 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно довідки Чорнокам'янської сільської ради від 07.03.2014 р. №87, виданої [PERSON], житловий будинок, який належав покійному [PERSON] дійсно знаходиться в [ADDRESS], на земельній ділянці розміром 0,48 га. Оформити свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] виявилось неможливим у зв'язку з тим, що майно за покійним не зареєстрово, правовстановлюючий документ на нього відсутній і не видавався. За життя батько позивача не встиг оформити всю документацію та здійснити державну реєстрацію нерухомості, а в даний час це зробити неможливо оскільки він помер. 13.11.2013р. на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]. 19.03.2014р. за № 31/18-06 відділом регіонального розвитку та будівництва Маньківської районної державної адміністрації надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. Згідно даного висновку, при обстеженні встановлено, що забудова присадибної ділянки покійного [PERSON] здійснювалася до 1992 року на земельній ділянці площею 0,48 га. Забудова земельної ділянки передбачена генеральним планом [ADDRESS]. На ділянці побудовано житловий будинок, приміщення для худоби та птиці (сараї), літня кухня, гараж, погріб, яма бурякова, 1/2 колодязя. Забудова здійснена з відхиленням від містобудівних норм, а саме: гараж збудований без дотриманням нормативної відстані від сусіднього житлового будинку. На даний час інспекція державного архітектурно-будівельного контролю не має можливості та підстав визначити позивачу можливість здачі в експлуатацію будівництва, оскільки хоча він і є спадкоємцем, але не є зареєстрованим власником, майно належало [PERSON], який помер. Прийняття в експлуатацію об'єктів житлових будинків здійснюється територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №91 від 24.06.2011р. (із змінами). Пунктом 3.1 вказаного наказу визначено, що прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, здійснюється за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Позивач не має зареєстрованого права власності чи користування житловим будинком, тому не може скористатись даним порядком, згідно даних технічного паспорта, будинок з прибудовами значиться 1920-1990 років побудови, інші тимчасові споруди не підлягають реєстрації прав власності у відповідності до п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011р. № 703. Відповідно до роз'яснення, наданого Державною реєстраційною службою України листом від 12.03.2013 № 95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року», для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Таким чином, склалась ситуація, що для оформлення прав власності на вказане майно в порядку спадкування необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину, попередньо зареєструвавши майно. Зареєструвати ж право власності немає можливості, тому що власник помер, зареєструвати майно на померлого теж немає правових підстав. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За ч.3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або із істотним порушенням будівельних норм і правил. При цьому, згідно висновку від 19.03.2014 р. за № 31/18-06, наданого відділом регіонального розвитку та будівництва Маньківської РДА, заперечень щодо визнання права власності на самочинно збудоване майно немає. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В даному випадку, відповідно до закону, спадщина належить позивачеві з часу відкриття спадщини, як спадкоємець за заповітом позивач є власником майна в порядку спадкування, зобов'язаний утримувати майно, здійснити його державну реєстрацію, проте не може цього робити у зв'язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності та відсутністю можливості його отримати у зв'язку із смертю спадкодавця, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved