Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усуненння перешкод в користування майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, однак не проживає по місцю реєстрації з 2004 року, витрат по утриманню квартир не несе, не несе оплату за комунальні послуги, не приймає участі у спільному побуті. У зв`язку із чим, позивач не може реалізувати свої права, пов`язані з володінням та розпорядженням власністю. В судове засідання позивач не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Від позивача до суду надійшла заява від 07.04.2020 р. про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідач не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставіст.280 ЦПК Українив заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 14.11.2019 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.8) Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.9,10) Реєстрація відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України від 26.11.2019 року, та довідкою про склад сім`ї та / або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №73485 від 15.11.2019 р. (а.с.11) 02.01.2019 року, 23.05.2019 року, 30.10.2019 року складено акти, які завірені представником правління ОСББ "Студбуд" про те, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] , зареєстрований, але не проживає понад один рік. (а.с.13-15) Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в квартирі позивача створює йому перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній на даним місцем реєстрації понад один рік. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування майном (спірною квартирою) підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України. У відповідності дост. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Відповідно достатті 141 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved