Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 21.09.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачкою, про що відділом державної реєстрації актів цивільного станку по місту Бердянську реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області було видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядів на життя. Шлюбні відносини припинено. [PERSON] просить суд розірвати шлюб. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - [PERSON], проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд визнає неявку відповідача у судову засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Згідно вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 21.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного станку по місту Бердянську реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 587, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved