Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 08.08.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №К-5247994, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 112 410,00 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.08.2020 року з оплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,5 % річних на суму залишку заборгованості, відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту, відповідач умови кредитного договору не виконує і станом на 22.08.2014 року має заборгова ність перед позивачем у сумі 127 436,85 грн., яка складається з: суми заборгованості за кре дитом - 104 379,86 грн., суми заборгованості за відсотками - 8 958,91 грн., пені - 14 098,08 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 127 436,85 грн. і судовий збір сплачений позивачем у сумі 1 274,37 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив суду клопотання в якому просив суд справу розглядати у його відсутності, також представник позивача у клопотанні вказав, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. З врахуванням вище викладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224,225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача в своєму клопотанні. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволен ня з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] 08.08.2013 року було укладено кредитний договір № К-5247994, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 112 410,00 грн. зі сплатою плати за користування грошовими коштами у розмірі 15,50 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості до 07.08.2020 року включно, що підтверджує ться копією кредитного договору. Згідно з п.1.1.1 кредитного договору процентна ставка за кредитом є фіксованою. Згідно до умов кредитного договору, Позичальник зобов'язується своєчас но погасити суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом і інші платежі згідно з Графі ком платежів, який є додатком № 1 до кредитного договору. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитором на фактичну кількість днів користування кредитом в періоді /28-29-30-31/365-366/ на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дати надання кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Сплата суми кредиту та процентів за його користування здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця включно наступного за звітним на рахунок відкритий у кредитора. В суді також було встановлено, що позичальник не виконав умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користуван ня кредитом, передбачених умовами кредитного договору. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який було проведено позивачем станом на 22.08.2014 року. Так, сума боргу складає: 104 379,86 грн.-заборгованість кредитом, 8 958,91 грн.- заборгованість за відсотками, 14 098,08 грн.-пеня, а всього 127 436 грн.85 коп. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується поверну ти кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім норм ЦК України, право банку вимагати дострокового повернення кредиту також передбачено п.8.2 кредитного договору. Так, у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором, та/або умов договорів забезпечення, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених умовами кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового повернення повної суми заборгованості, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання. Крім того, відповідно до п.9.1 вказаного вище договору за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку 1,0 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених умовами договору. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором № К-5247994 від 08.08.2013 року у вказаній вище сумі, оскільки відповідачем порушено умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2009 року проведено державну реєстрацію юридичної особи -ПАТ «Дельта Банк» в зв'язку зі зміною найменування, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. А згідно п.1.2 Статуту ПАТ «Дельта Банк» /нова редакція/, банк є правонаступником ТОВ «Комерційний банк «Дельта», що слідує із виписки зі Статуту банку. На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1 274 грн. 37 коп. На підставі ст.ст. 509, 526, 610, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved