Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , 1902 року народження , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , 1908 року народження , що померла [INFO] . Одночасно просить встановити факт, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] , 1908 року народження , що померла [INFO] , як спадкоємець другої черги. Встановлення даних фактів заявниці необхідно для оформлення спадкових прав після смерті тітки - [PERSON] . В зв`язку з тим, що не збереглося свідоцтво про народження матері заявниці - [PERSON] , та її свідоцтво про укладення шлюбу, заявниця позбавлена можливості посвідчити родинні відносини своєї матері [PERSON] та [PERSON] , як рідних сестер, що в свою чергу позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, заявниця вважає за необхідне встановити факт прийняття нею спадщини, як спадкоємицею другої черги за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року, оскільки у неї зберігався оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , а тому вона вважає себе спадкоємцем, яка прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи була повідомленіау встановленому законодавством порядку. Зявниця надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заявниці [PERSON] адвокат Грущанський В.О., який діє на підставі довіреності від 13.08.2018 року у судовому засіданні заяву своєї довірительки підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені у заяві. Заінтересована особа - представник Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи надав суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує. У ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, приходить до переконання, що заяву слід задоволити частково, з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 01.05.2001 року). Відповідно до постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії виданої виконуючою обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 13.11.2018 року, зявниці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Милорівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка належала [PERSON] , котра померла [INFO] , оскільки нею не подано документів, що підтверджують її факт родинних відносин зі спадкодавцем. Відповідно до зазначеної вище постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Померла [PERSON] була рідною сестрою матері заявниці - [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області від 02.01.1990 року). Родинні відносини заявниці [PERSON] з [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] виданим Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Милорадівським сільбюро ЗАГС Котелевського району Полтавської області від 19.03.1937 року, відповідно до якого заявниця змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON] . Проте, заявниця позбавлена можливості посвідчити роднні відносини своєї матері [PERSON] та [PERSON] , як рідних сестер, оскільки не збереглися їх свідоцтва про народження та свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] , яке б свідчило про зміну нею дошлюбнго прізвища [PERSON] на [PERSON] . Відповідно до повідомлень відділу ДРАЦС Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Полтавській області № С-5/02.2-01-10 та №П-7/02.2-01-10 від 10.02.2017 року, згідно з проведеною перевіркою книги державної реєстрації актів про народження за 1899-1905 роки по с. Милорадово Котелевського району Полтавської області не збереглися, тому актового запису про народження [PERSON] за 1902 рік не виявлено. Також не збереглися книги державної реєстрації актів про шлюб за 1917-1923 роки, тому не виявлено з цих підстав актового запису про шлюб [PERSON] з [PERSON] за 1920 рік. Таким чином, заявниця позбавлена можливості підтвердити в позасудовому порядку, родинні відносини між своєю матір`ю та спадкодавцем [PERSON] . Факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , були рідними сестрами підтверджується довідкою Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області №183 від 02.04.2019 року та фотографіями з сімейного архіву заявниці. Факт родинних відносин між [PERSON] , та [PERSON] , у судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що їм добре відомо, що зазначені вище особи дійсно були рідними сестрами, підтримували родинні відносини, постійно спілкувалися одна з одною. [PERSON] була одинокою, тому родина сестри [PERSON] була її єдиною родиною. Під час судового розгляду не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Вказаний факт встановлюється для подальшого вирішення питання про оформлення спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин. Що стосується вимоги про встановлення факту, прийняття заявницею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , як спадкоємцем другої черги, суд приходить до наступного. Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених у постанові від 01.11.2018 року про справі № 2-о-14/11 у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, відносини спадкування регулюються ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року й не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до статей 529-530 ЦК Української РСР. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного Кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року відкрилась до 01 січня 2004 року, то правовідносини пов`язані з прийняттям спадщини мають регулюватися законодавством, яке діяло на момент смерті спадкодавця, тобто відповідно до Цивільного кодексу Української PCP. Заявниця вважає що вона прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її тітки [PERSON] , відповідно до положень ч. 1 ст.549 ЦК УРСР як спадкоємець другої черги, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном зазначає що у неї постійно знаходився оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 527 ЦК УPCP спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Положеннями статей 529, 530 Цивільного кодексу Української PCP визначено, коло спадкоємців, які мають право на спадкування за законом. На дату відкриття спадщини (01.01.1990 року) існувало лише дві черги спадкування за законом: а саме: - Стаття 529 ЦК УРСР - І черга спадкування (При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. - Стаття 530 ЦК УРСР - ІІ черга спадкування (При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері). Спадкування майна за законом після смерті спадкодавця іншими особами, в тому числі племінниками Цивільним кодексом УРСР (1963 року) не передбачено. Враховуючи, що заявниця, яка є племінницею спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до приписів ст.529, 530 ЦК УРСР не відноситься до кола її спадкоємців, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] в частині встановлення факту прийняття спадщини слід відмовити. Згідно з ч.7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial