Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

В поданому позову позивач вказав, що влітку 2004 року в зв`язку з потребою у власному житлі дізнався від знайомих, що по [ADDRESS] , прийшовши туди дійсно побачив, що вказаний будинок безхазяйний, вхідні двері у двір та у будинок були відсутні. Ніяких чужих речей у будинку не було, вікна були розбиті, надвірні будівлі частково зруйновані, все вказувало на те, що в цьому будинку тривалий час ніхто не проживає. Сусіди повідомили, що не знають, хто раніше проживав у будинку. В позові позивач зазначає, що в зв`язку з відсутністю власного житла позивач встановив у будинку двері, зробив там капітальний ремонт, встановив метало-пластикові вікна, привів до ладу подвір`я навколо будинку. Після здійснення ремонту, через відсутність іншого власного житла позивач з 2004р. почав проживати у вказаному будинку безперервно та відкрито та проживає в ньому і по теперішній час. За весь час проживання у будинку ніхто не пред`являв на нього прав або будь-яких претензій, власник будинку не з`являвся. Позивач розраховував на те, що власник (власники) будинку з`являться і буде мати можливість оформити право власності належним чином. Однак, за весь час проживання у вказаному будинку, власники не з`являлись, ніякі інші особи не звертались до позивача із питань володіння вказаним будинком, не зважаючи на те, що позивач постійно проживає в даному будинку, утримує його у належному стані, тобто відкрито володіє ним. Враховуючи викладені обставини, позивач, розуміючи, що він не має можливості оформити право власності в нотаріальному порядку, звернувся до суду із дійсною заявою та просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , так як він більш 10 років проживає у вказаному домолодінні, а іншим шляхом належно оформити право власності на вказаний будинок, при наявності вищезазначених обставин, неможливо. У судовому засіданні позивач підтримав поданий позов просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача не з`явився до судового засідання, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечували щодо заявлених позовних вимог. У судовому засіданні надали пояснення свідки [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт того, що позивач дійсно з 2004 року по теперішній час проживав у будинку за адресою: [ADDRESS] , відкрито володів зазначеним домоволодінням, виконував всі необхідні дії щодо його утримання, приймав заходів щодо належного оформлення домоволоіння, але ніякі інші особи за цей час не з"являлись та не заявляли щодо володіння житлом. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що поданий позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, згідно ст.12 п.3 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом даного позову є набуття прав власності на майно, що врегульовано нормами Цивільного Кодексу України та положеннями Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Так, згідно положень ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно /набувальна давність/. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на а.с.7 відомості щодо будинка за адресою: [ADDRESS] - відсутні. При цьому, згідно Акту депутатського обстеження від 22.05.2019 року на а.с.9 - в будинку за адресою: [ADDRESS] , дійсно, з 2004 року, постійно проживає позивач [PERSON] та привів його до ладу, відремонтував його, що підтверджує той факт, що [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним будинком. Даний акт був складений у присутності свідків[PERSON] та [PERSON] . До цього ж, дотримуючись положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - із наданих суду письмових документів, пояснень позивача та свідків у судовому засіданні, судом також встановлено, що позивач не знав і не міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності, так як віна розраховував на те, що власники квартири з`являться і у нього могла би бути можливість оформити право власності на квартиру у іншому, передбаченому законом, порядку. При цьому також суд переконався в тому, що позивач не приховував факт знаходження зазначеного будинку в його володінні і володіння цитм будинком з боку позивача не переривалось протягом всього строку набувальної давності, з 2004 року по теперішній час, тобто більш 10 років. Також суд зазначає, що за весь час відкритого володіння позивачем зазначеним будинком, ніякі інші особи не звертались до нього із питання визнання права власності на цей будинок. За викладених підстав, а саме, що відповідачі по справі не були і не могли бути відомим давнісному володільцю - в даній справі позивачу, так як раніше він їх не знав і протягом 10 років вони не з`явились за місцем знаходження свого майна - відповідачем по справі визначенй орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме Тошківська територіальна громада в особі Тошківської селищної ради Попаснянського району Луганської області, що є правильним, згідно положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності за набувальною власністю обґрунтовані, так як з боку позивача належними доказами доведено, що він дійсно добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] , протягом 10 років і це є підставою для набуття позивачкою права власності на це майно, що передбачено ст.344 ЦК україни і не суперечить положенням Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». При таких обставинах заявлені вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , за позивачем для подальшого користування й одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомості. На підставі викладеного, ст.344 ЦК України, положень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014р «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved