Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

До суду звернувся позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: відповідно до укладеного договору № DNН4КР20411350 від 31.12.2005 року відповідач [PERSON] 31.12.2005 року отримав кредит у розмірі 1641.90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг «Розстрочка» складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач в порушення умов договору та норм закону зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв"язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач [PERSON], станом на 15.01.2014 року має заборгованість 23671.70 грн., яка складається з наступного: - 1220.93 грн., - заборгованість за кредитом; - 6786.52 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 14060.84 грн., -пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1103.41 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному об"ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON],, допитаний в порядку судового доручення, проти задоволення вимог заперечував посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності, так як останній платіж був ним здійснений 29.12.2006 року. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з укладеного між сторонами договору № DNН4КР20411350 від 31.12.2005 року позивач отримав кредит у розмірі 1641.90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Факт отримання відповідачем кредитних коштів не заперечується згідно поданої заяви. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Судом встановлено, що підписавши заяву разом з Умовами надання банківських послуг «Розстрочка» відповідач уклав з банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. При цьому на заяві позичальника є підпис відповідача [PERSON], який ним в судовому засіданні не оспорювався, підписи уповноваженої особи банку та печатка банку. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та уклав кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, з чого суд робить висновок про те, що кредитний договір був укладений у належній письмовій формі. Крім того, судом встановлено, що укладений сторонами договір є договором про приєднання. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за укладеним Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячн6ий платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками та комісією. А у випадку неналежного виконання договірних зобов»язань сплачувати банку пеню та штрафи, що передбачено п. 3.2.2, 3.2.3., 3.2.4, 3.2.7, 5.3 умов кредитування. Судом встановлено, що відповідач протягом з грудня 2005 року по травень 2006 року належним чином виконував взяті на себе обов»язки за кредитним договором, а починаючи з травня місяця 2006 року своєчасно не повертав банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. З травня місяця 2010 року по липень 2010 відповідач знову почав вносити незначні платежі на погашення заборгованості за кредитним договором, а з 16.07.2010 року припинив внесення платежів на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором. З)гідно даного розрахунку вбачається, що в червні та в липні 2010 року заборгованість відповідача за укладеним кредитним договором зменшилась У зв"язку з порушенням виконання зобов"язання за кредитним договором відповідач [PERSON], станом на 15.01.2014 року має заборгованість 23671.70 грн., яка складається з наступного: - 1220.93 грн., - заборгованість за кредитом; - 6786.52 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 14060.84 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1103.41 грн. - штраф (процентна складова). Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в зв»язку з пропуском позивачем строку позовної давності суд не вбачає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється в три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України - Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення строку позовної давності укладається в письмовій формі. п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту, підписаних відповідачем визначено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафу за даним договором, встановлюється сторонами в п»ять років. Таким чином сторони в письмовій формі погодили тривалість строку позовної давності, відповідно до укладеного між ними кредитного договору в п»ять років. Відповідно до заяви відповідача про надання кредитних коштів, визначено, що Банк надає позичальнику кредитні кошти на строк 12 місяців, Тобто строк закінчення договору є 31.12.2006 року. І строк позовної давності спливає 31.12.2011 року. Проте, згідно наданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що протягом травня-липня 2010 року відповідачем були внесені незначні суми на подовшення заборгованості за укладеним кредитним договором. І сума заборгованості за кредитом зменшилась з 1247.89 грн. до 1220.93 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання боргу або іншого обов»язку. Так як останній платіж був вчинений відповідачем за укладеним кредитним договором в липні 2010 року, відповідно строк позовної давності перервався із липня місяця 2010 року і почав свій перебіг спочатку. таким чином після переривання строк позовної давності за укладеним між сторонами кредитним догвоором спливає в липні місяці 2015 року. Позов поданий позивачем 03.02.2014 року, що підтверджується реєстраційним номером та датою прийняття вхідної кореспонденції. Таким чином позивачем не пропущений строк позовної давності. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за укладеним з позивачем кредитним договором № DNН4КР20411350 від 31.12.2005 року в загальній сумі 23671 грн., 70 коп., яка складається з наступного: -1220.93 грн., - заборгованість за кредитом; - 6786.52 грн.. - заборгованість за процентом за користування кредитом; - 14060.84 грн., - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1103.41 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 243 грн., 61 коп., за сплачений судовий збір. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved