Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з із позовом до [PERSON], третя особа: Заводський районний відділ у м. Запоріжжя управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила права користуванням житловим приміщенням, який в подальшому було уточнено, а саме просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS], обґрунтовуючи вимоги тим, що вона придбала за договором купівлі-продажу вищезазначений житловий будинок. В даному будинку зареєстрований відповідач, але фактично не мешкає з 2007 року. В добровільному порядку відповідач не намагається знятися з реєстраційного обліку, що порушує її право володіння, користування та розпорядження цим майном, через що і звернулась із захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликалася до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда" №120 (23501), номер якої вийшов 16-18 жовтня 2014 року, але в судове засідання останній не з'явився. Від представника третьої особи - Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, із рішенням суду будуть згодні. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу (а.с.5-7), що також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8). До теперішнього часу в будинку залишається зареєстрований відповідач, але з 2007 року не мешкає, що підтверджується довідкою Квартального комітету № 51 Заводського району м. Запоріжжя (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не заявляє про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати, хоча позов і задовольняється.

Outcome: approved