Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з заявою в порядку окремого провадження, згідно якої, просив суд встановити факт недостовірності інформації щодо заявника, поширену в мережі Інтернет, а саме інформації про те, що «Трансинвестсервис» наживалась за счет государства» яка була поширена невідомими особами в статті за веб-посиланням «https://368.media/2016/10/28/sbu-rassleduet-aferu-mininfrastruktury-i-tis-v-portu-yuzhnyj/?utm_sourse=viber&ain;utm_medium-chat&ais;utm_campaign=Private» під заголовком «СБУ расследует аферу Мининфраструктуры и «ТИС» в порту Южный". Заяву обґрунтовано тим, що в мережі інтернет на сайті, доступ до якого є вільним, в режимі відкритого доступу була розміщена недостовірна інформація про заявника у вигляді статті. Вказана інформація не відповідає дійсності оскільки, будь-які твердження про вчинення особою корупційного діяння до винесення обвинувального вироку суду або до винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення є такими, що не відповідають дійсності, а саме є недостовірними оскільки особа вважається винуватою у вчиненні злочину/правопорушення лише після прийняття відповідного обвинувального вироку/постанови суду що набрав законної сили. Відтак, за відсутності вироку суду по кримінальному провадженні, є повністю протиправними твердженнями про те, що «группа компаний «Трансинвестсервис» наживалась за счет государства» та ґрунтується на не підтвердженій інформації У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав, викладених у заяві, та на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, зібрані в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що в мережі інтернет на веб-сайті: https://368.media/2016/10/28/sbu-rassleduet-aferu-mininfrastruktury-i-tis-v-portu-yuzhnyj/?utm_sourse=viber&a.m;utm_medium-chat&au-;utm_campaign=Private була викладена стаття під назвою «СБУ расследует аферу Мининфраструктуры и «ТИС» в порту Южный». Яка була опублікована 28.10.2016 року о 08 год. 00 хв. Автор: невідомий, в якій розміщена інформація стосовно заявника ТОВ «Трансінвестсервіс». При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи, відомостей про власника веб-сайту та автора статті встановити не виявилось можливим. Звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, заявник, яка на підставу для її задоволення, посилається на те, що інформація, викладена в тексті вищенаведених статей, є недостовірною, та такою, що порушує його ділову репутацію. Судовим розглядом встановлено, що в тексті вищенаведених статей, серед іншого, зазначено наступну інформацію: «СБУ и Генпрокуратура расследуют коррупционную схему в порту Южный, благодаря которой группа компаний «Трансинвестсервис» наживалась за счет государства». Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що за відсутності обвинувального вироку суду по кримінальному провадженні, є повністю неправомірним та передчасним твердженнями про те, що «группа компаний «Трансинвестсервис» наживалась за счет государства». Відповідно до ст.17 КПК України, відповідно до якої «особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи. Так, приписами ст.\~201\~ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, серед іншого, честь, гідність і ділова репутація. У відповідності до ст.\~32\~Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст.\~5\~Закону України\~«Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законі інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Стаття 94\~Цивільного кодексу\~України встановлює право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.13, 15 своєї постанови «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року за №1, судовий захист гідності, честі та ділової внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК України. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч.3 ст.\~277\~ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Трансінвестсервіс» про встановлення факту недостовірності інформації підлягає задоволенню.

Outcome: approved