Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] 25.01.2018 року звернувся до суду з позовом, згідно якого просить ухвалити рішення яким розірвати шлюб між ним, [PERSON], [INFO], та відповідачкою [PERSON], [INFO], що 30.09.2008 року був зареєстрований виконавчим комітетом Кам"янської сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, актовий запис №18. Неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], залишити проживати з ним та на його вихованні. Всі судові витрати та витрати повязані з реєстрацією розірвання шлюбу залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що\~ він, [PERSON], перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр.[PERSON] (дівоче прізвище Галас) Я.І. Їх шлюб зареєстровано 30.09.2008 року, виконавчим комітетом Камянської сільської ради, Іршавського району, Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за №18. За час спільного сімейного проживання в них з відповідачкою народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Діти фактично уже тривалий час постійно проживають разом з ним в с.Новоселиця, Долинського району, Івано-Франківської області, та навчаються в Новоселицькій загальноосвітній школі І ступеня з 01.09.2016 року. Діти перебувають на його повному утриманні та вихованні. Їх мати, відповідачка по справі, життям, розвитком, вихованням та матеріальними забезпеченням дітей не цікавиться, уже тривалий час проживає окремо. Спільне життя з відповідачкою не склалося так, як виявилось, що вони є людьми різних характерів та поглядів на життя, по різному оцінюють людські та сімейні цінності. Відповідачка часто зловживала алкоголем, вчиняла скандали та вела аморальний спосіб життя, не доглядала їх дітей, не дбала про матеріальний та духовний добробут сімї. На його неодноразові прохання повернутись до нормального сімейного життя - не зважала. Постійні сварки та легковажний спосіб життя відповідачки, її байдужість до нього та їх дітей стало причиною припинення між ними шлюбних відносин. Вже тривалий час (більше року) відповідачка проживає окремо від них з дітьми. Він з дітьми проживає за вищевказаною адресою реєстрації, а відповідачка окремо. Наміру відновлювати спільне подружнє життя - немає. Фактично їх шлюб носить формальний характер. Проживати в такому шлюбі він не бажає, а тому все це стало причиною його звернення в суд з даною позовною заявою про розірвання шлюбу. Примирення та збереження сімї за таких умов є неможливим. Вважає, що їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного сімейного господарства не ведуть. Спору про розподіл майна у них немає. Вважає що їх неповнолітні діти мають залишитись проживати з ним і бути на його вихованні і утриманні, оскільки відповідачка і так не має ані змоги, ані бажання їх доглядати. Діти ним забезпечені всім необхідним. Діти також бажають залишитись проживати з ним та на його вихованні. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2018 року (а.с.30) притягнуто до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача орган опіки та піклування [PERSON] у справах дітей Долинської РДА. \~\~ Позивач [PERSON], в судовому\~ засіданні позовні вимоги підтримав в повному обємі, просив позов задоволити, терміну на примирення просив не надавати, оскільки результату це не принесе. Його рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою є остаточне. Вони фактично як подружжя не проживають 4 роки.Син [PERSON], хворіє. На ліве око він бачить лище 3%. Пройти повноціненне лікування в Долинській ЦРЛ та Івано-Франківській ОКЛ, не має можливості, оскільки син не зареєстрований в Івано-Франківській області. Останній раз відповідачка по справі бачила їх дітей 6-7 місяців назад. З цього часу вона жодного разу не навідувалась, не цікавилась долею дітей. Він не заперечує проти зустрічей відповідачки по справі з їх неповнолітніми дітьми. Також він не заперечує, про наявності бажання у відповідачки, щоб вона забирала дітей на час шкільних канікул. Не заперечив проти заочного розгляду справи . Відповідачка [PERSON], в судове засідання\~\~на виклик\~ не зявилася,\~ причину своєї неявки суд не повідомила , від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена судом, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.21,38,57 ),\~ від неї \~ не поступив відзив на позов. Представник органу опіки та піклування [PERSON] у справах дітей Долинської РДА, [PERSON] (довіреність а.с.34), в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає за доцільне рекомендувати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] залишити на проживання з батьком - [PERSON], який проживає за адресою: [INFO],що цілком відповідає інтересам дітей. [PERSON] у справах дітей детально вивчено дану ситуацію та встановлено, що діти на протязі двох останніх років проживають з батьком в с.Новоселиця та навчаються в Новоселицькій ЗОШ. Відповідачка по справі викликалась на засідання органу опіки та піклування, однак не з"явилась, причини неявки не повідомила. Позивач по справі фактично опікується, виховує та утримує своїх дітей. Будь-яких скарг на поведінку [PERSON] - немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд,\~ вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що\~ позовні вимоги\~ належать до задоволення, виходячи з наступного: Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Повторне свідоцтво про шлюб серії І-НМ №189936 від 18.01.2018 року (а.с.6) свідчить про те, що між [PERSON], та [PERSON], 30.09.2008 року був укладений шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Кам?янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис №18. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка Марчак,\~ дружини Марчак. Від спільного проживання\~ у сторін 19.03.2009 року народився син [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-ФМ №130926 а.с.7), а 01.05.2010 року народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження серія І-ФМ №168954 а.с.8). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сімї. Позивач не бажає зберегти сім'ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту ,\~ їх сімя розпалася. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Беручи до уваги\~ волевиявлення позивача щодо розірвання шлюбу,\~те що розлад в сім?ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім?я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть,\~ суд вважає за доцільне позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити та розірвати даний шлюб. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання дітей, то судом встановлено наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не випливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. З пояснень позивача слідує, що малолітні діти проживають разом з ним, а мати дітей - відповідачка [PERSON], проживає окремо, життям, розвитком, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не цікавиться, переклавши свої материнські обовязки на позивача. Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 20.12.2017 року , складеного депутатом Новоселицької сільської ради , зі слів обстежуваного, сусідів, оглянутих документів та фактично встановленого гр.[PERSON], 12.11.1977р.н., за адресою реєстрації проживає разом зі своїми дітьми, які знаходяться на його повному утриманні та вихованні. Діти ходять до школи в с.Новоселиця, хоч і не зареєстровані, але постійно проживають з батьком. Його дружина, гр.[PERSON], 11.04.1979р.н., з якою обстежуваний знаходиться в шлюбі, не проживає з ним та дітьми вже понад рік, шлюбно-сімейні відносини подружжя не підтримує, спільне господарство не ведуть. Дружина живе своїм життям, розвитком та вихованням дітей не цікавиться (а.с.13). Згідно довідок виданих Новоселицькою ЗОШ І ступеня від 18.12.2017 року за № 17 та № 18, [PERSON], 19.03.2009р.н., та [PERSON], 01.05.2010р.н., навчаються у вище зазначеній школі ( а.с. 14,15) У відповідності до характеристик, виданих завідувачем Новоселицької ЗОШ І ст., [PERSON] навчається в даній школі третій рік. В учнівському колективі адаптувався швидко і безболісно. До навчання ставиться невідповідально, несвоєчасно готує домашні завдання, на уроках інколи неуважний. Тому при написанні контрольних робіт, тестів, мовних тем хвилюється з приводу допущених помилок, спішить якомога швидше закінчити роботу. Особливий інтерес виявляє до уроків фізичної культури та природознавства. Хлопчик приймає активну участь у шкільних заходах. [PERSON] недисциплінований і неспокійний. Виховується у неповній сімї (без мами), але батько постійно цікавиться шкільним життям сина, відвідує батьківські збори, приходить на індивідуальні консультації вчителя, допомагає йому у навчанні. В учнівському колективі почувається комфортно, має друзів серед одно\-літків. До вчителів та дорослих ставиться з повагою (а.с.41). [PERSON] навчається в даній школі другій рік. До навчання ставиться відповідально, своєчасно готує домашні завдання, має широкий кругозір, любить читати і малювати. Учениця має хороший фізичний і розумовий розвиток, має високий рівень навчальних досягнень з усіх предметів. Вміє висловлювати власну думку усно та письмово, доводити її, при цьому демонструючи багатий словниковий запас. Анастасія має добре розвинуту довільну увагу, вільно переключається із одного виду діяльності на інший, зосереджуватись на суттєвих фактах, вміє їх розподіляти. Програмний матеріал засвоює швидко, ґрунтовно. Особливий інтерес виявляє до уроків математики та образотворчого мистецтва. Дівчинка приймає активну участь у шкільних заходах. Виховується у неповній сімї (без мами), але батько постійно цікавиться шкільним життям дочки, відвідує батьківські збори, приходить на індивідуальні консультації вчителя, допомагає їй у навчанні. До вчителів та дорослих ставиться з повагою (а.с.42). Згідно висновку органу опіки та піклування Долинської РДА \~про визначення місця проживання малолітніх дітей №262/01-09/55 від 22.03.2018р. (а.с.58-59) орган опіки та піклування Долинської РДА прийшов до висновку рекомендувати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишити на проживання з батьком - [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] . Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей судом беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. З врахуванням викладеного та враховуючи неналежне ставлення матері до своїх дітей, непроживання її з дітьми протягом тривалого часу , те, що діти тривалий час проживають з батьком, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визначення місця проживання дітей: [PERSON], 19.03.2009р.н., та [PERSON], 01.05.2010р.н., з батьком [PERSON], є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 141, 160, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved