Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що 23.04.2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» було укладено Кредитний договір № 2102/0408/71-070. Відповідно до умов договору, банк зобов'язується надати йому грошові кошти у вигляді кредиту, у розмірі 60 000,00 дол. США., на строк з 23.04.2008 р по 23.04.2038 р. 24.10.2011 року було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору № 2102/0408/71-070 від 23.04.2008 року. Крім кредитного договору, було укладено Іпотечний Договір від 23.04.2008 року. 24.10.2011 року між ним та ПАТ «Сведбанк» було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки від 23.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1382. 04.10.2013 року від державного виконавця він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2013 року, що було відкрите на підставі виконавчого напису № 1230 від 01.06.2013 року, який виданий приватним нотаріусом [PERSON] Саме після отримання вказаного документу, він дізнався, що новий кредитор «Дельта Банк» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], яким 01.06.2013 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса за номером 1230 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки (трьохкімнатна квартира [ADDRESS]) на користь Пат «Дельта Банк», що і стало підставою відкриття виконавчого провадження. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з копії виконавчою напису він дізнався, що між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, новим кредитором за кредитним договором та договором іпотеки, що були укладені між ним та ВАТ «Сведбанк» є саме ПАТ «Дельта Банк». Вважає, що діями відповідачів порушені його права, як власника нерухомого майна та іпотекодавця, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент його вчинення. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004, - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно п. 284 зазначеної Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, згідно з Переліком, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Однак з тексту виконавчого напису не вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» нотаріусу було надано будь-які документи, що свідчать про безспірність його заборгованості. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] також порушено п. 283 зазначеної Інструкції, відповідно до якого, нотаріус вчиняє виконавчі написи після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Такої письмової вимоги від нотаріуса або кредитора (банка) позивач - іпотекодавець боржник, не отримував. Крім того, відповідно до п.283 зазначеної Інструкції Виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв'язку з простроченням виплат обов'язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов'язання та іпотечного договору. Строк закінчення основного зобов'язання за кредитним договором та іпотечного договору закінчується 23.04.2038 р. Тобто, до закінчення вказаного строку нотаріус не має право вчиняти виконавчий напис. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], від 01.06.2013 року зареєстрований в реєстрі за номером 1230, - таким що не підлягає виконанню та покласти на відповідачів судові витрати. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те , що в позові [PERSON] вказує, на те, що факт переходу права вимоги за Кредитним договором №2102/0408/71-070 від 23.04.2008 року від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» йому стало відомо лише після отримання 04.10.2013 року, постанови державного виконавця та подальшого ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Вказані доводи позивача не відповідають дійсності, оскільки після переходу права вимоги до АТ «Дельта Банк» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про заміну кредитора. Крім того, 15.11.2012 та в 2013 року позивач особисто звертався до АТ «Дельта Банку» стосовно перерахування коштів за Кредитним договором та можливості списання штрафних санкцій, що підтверджується копіями заяв, які додаються до вказаних заперечень, і що безперечно свідчить про обізнаність позивача. Аналізуючи зміст позовної заяви можна дійти до однозначного висновку про те, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є порушення вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції від 03.03.2004 року, а саме позивач вказує про недотримання нотаріусом п 283 вказаної Інструкції, стосовно порядку вчинення виконавчого напису та можливості його вчинення. Слід зазначити, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, було визнано таким, що втратила чинність накази Міністерства юстиції України: від 03.03.2004 № 20/5 „Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882. Тобто, з викладеного вбачається, що позовні вимоги ґрунтуються на нормативно-правовому акті, що фактично втратив свою чинність, як на момент подання позовної заяви, так і на момент вчинення виконавчого напису, що означає безпідставність таких вимог та відсутність законних підстав для задоволення позовної заяви. За таких обставин просив в задоволенні відмовити. Приватний нотаріус [PERSON] до суду не з'явилася, але надала заяву в якій просила просила слухати справу без її участі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.І, 3 ст. 33 закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 23.04.2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ВАТ «Сведбанк» було укладено Кредитний договір № 2102/0408/71-070. Відповідно до умов вказаного договору, банк надав позивачу кредит у розмірі 60 000,00 дол. США., на строк з 23.04.2008 р по 23.04.2038 р. 24.10.2011 року було укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1 до Кредитного договору № 2102/0408/71-070 від 23.04.2008 року. 23.04.2008р.між позивачем та відповідачем було укладено Іпотечний Договір, предметом якого є квартира [ADDRESS]. 24.10.2011 року між позивачем та ПАТ «Сведбанк» було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору іпотеки від 23.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1382. ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, новим кредитором за кредитним договором та договором іпотеки, що були укладені між ним та ВАТ «Сведбанк» є саме ПАТ «Дельта Банк». 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відбувся договір купівлі-продажу прав вимоги. 07.05.2013р. відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про вчинення виконавчого напису. 01.06.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений Виконавчий напис, згідно якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме вищевказану квартиру за невиконання умов кредитного договору. На підставі виконавчого напису ВДВС Дніпровського РУЮ, 01.10.2013р. відкрито виконавче провадження. Суд погоджується з доводами позивача та його представника про вчинення виконавчого напису з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відповідно до п.12.2 Іпотечного договору від 23.04.2008р., звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя вчиняється у безспірному порядку на підставі виконавчого напису. Для отримання виконавчого напису Іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Іпотекодавця за Основним зобов'язанням. Так Іпотекодержателем надано нотаріусу розрахунок заборгованості за договором кредиту, де вказано, що ПАТ«Дельта Банком» прийнято на баланс заборгованість за кредитом у сумі 59313,33 дол.США, та за відсотками 841,63 дол.США., та наданий розрахунок заборгованості за період з 25.05.2012р. по 10.04.2013р. Тобто відповідачем не надано нотаріусу розрахунок по заборгованості за період з травня 2008 року, що підтверджувало б наявність і безспірність вищевказаного боргу. На вимоги суду надати вказаний розрахунок для огляду, банком було проігноровано, шляхом неявки в судове засідання представника відповідача, позивач в свою чергу заперечує наявність даної заборгованості. Також позивач заперечує факт отримання ним від відповідача досудової вимоги. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки не відповідає п.12.2 Іпотечного договору, який передбачає безспірність заборгованості Іпотекодавця.

Outcome: approved