Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить з посиланням на ст.ст. 180-182 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, а також з посиланням на ч.2 ст. 84 СК України просить стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи від дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми трьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 червня 2015 року шлюб між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON] розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на їх утриманні, в той час як відповідач матеріальної допомоги на їх на утримання не надає, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей. Крім того, позивач зазначила, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення доньками 3-ох річного віку, а тому не може працювати, при цьому відповідач, будучи здоровою, працездатною особою, працюючи на «Новій пошті», - має постійний дохід, не надає їй матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дітьми 3-ох річного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та на утримання позивача до досягнення дітьми трьохрічного віку визнала частково, зокрема, в частині стягнення аліментів на дітей, зазначила, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на двох малолітніх дітей щомісячно, розмір яких буде складати єдину частку від всіх його доходів (заробітку), що становить 1/3 частину, що також відповідає положенням Сімейного кодексу України, в частині стягнення аліментів на користь позивача на її утримання відповідач, з урахуванням його фінансових можливостей зобовязується сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2012 року, який було розірвано 26 червня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей, в яких батьками зазначені: в графі батько [PERSON], в графі мати [PERSON]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дітей, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, при цьому, відповідно до положень ст.182 СК України судом враховується сімейний та матеріальний стан відповідача, який є молодою, працездатною особою, має постійне місце роботи, займає посаду директора філії ТОВ «Нова пошта», за яким отримує щомісячно заробітну плату, враховує також відсутність інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, обов'язок матері також утримувати дітей, виходячи з правової норми, визначеної в ст.183 СК України, за якою у разі стягнення аліментів на двох дітей суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, та на підставі чого вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей - доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліментів, що складають єдину частку від доходів відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 13 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 18 вересня 2031 року. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. При цьому, відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач працює, має стабільний заробіток, розмір заробітної плати (з серпня, 2015 року) становить в середньому близько 5 000 грн. 00 коп. на місяць, при цьому судом не встановлено наявності у платника на утриманні інших непрацездатних осіб, стягнень за виконавчими листами. За таких обставин суд вважає, що позивач, з якою проживають малолітні діти, має право на утримання, а матеріальне забезпечення відповідача є достатнім для сплати аліментів на утримання позивача до досягнення дітьми трьохрічного віку. Позивач в позовних вимогах просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку в розмірі 3 000 грн. щомісячно, разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів в цій частині позовних вимог враховується, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти і на двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, враховуються також положення ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що загальний розмір усіх відрахувань під час виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами, враховуючи також позицію відповідача щодо можливості гарантованої сплати позивачу аліментів в розмірі 800 грн. щомісячно, на підставі чого, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми трирічного віку, тобто до 18 вересня 2016 року. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84, ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial