Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Піщанської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що на території Дмитрашківської сільської ради по [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки-характеристики Дмитрашківської сільської ради від 17.01.2017 року [PERSON], зареєстровна в [ADDRESS] але за вказаною адресою майже не проживає, оскільки житло не придатне для проживання. За час проживання в селі зарекомендувала себе незадовільно, не навчається, не працює. До складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], [INFO], який з 22.07.2015 року перебуває в Тульчинському обласному будинку дитини. За час перебування дитини в закладі [PERSON], відвідувала сина два рази. У зв'язку із складними життєвими обставинами сім'я [PERSON] з 25.06.2016 року перебуває на обліку, а з 07.07.2016 року під соціальним супроводом Піщанського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді. Умови соціального супроводу [PERSON] не виконує, не створила належних умов для проживання, виховання та повернення сина в сім'ю Питання про доцільність повернення малолітнього [PERSON] в рідну сім'ю з будинку дитини розглядалося на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Дмитрашківської сільської ради 24.11.2016 року, в результаті чого було вирішено звернутися до суду із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] Беручи до уваги те, що [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, нецікавиться вихованням, здоров'ям та повсякденним життям свого сина, немає можливості забезпечити повноцінний розвиток, належний рівень виховання та догляду, в інтересах дитини, з метою обмеження на малолітнього негативного впливу, формуванню повноцінної особистості, орган опіки та піклування Піщанського району вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON]. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується її власноручною розпискою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2015 року, мітр'ю якого є [PERSON]. Відповідно до характеристики, наданої Дмитрашківською сільською радою Піщанського району Вінницької області №4 від 17 січня 2017 року, [PERSON], проживає в [ADDRESS] по місцю проживання характеризується незадовільно. Син [PERSON] з липня місяця 2015 року знаходиться в Тульчинському будинку дитини. Мати протягом 2015 року два рази провідувала сина, а протягом 2016 року -жодного разу не відвідувала сина, до виконання своїх батьківських обовязків відноситься безвідповідально, до виконкому Дмитрашківської сільської ради не зверталась за допомогою, щодо покращення матеріально-побутових умов проживання для того щоб повернути сина в біологічну сім'ю. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17 травня 2017 року було встановлено що територія біля будинку не впорядкована, подвіря заросло бур'янами, у кімнаті безлад, речі розкидані, брудно, відсутні умови для проживання та виховання дитини. Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] , рішенням опікунської ради №8 від 24.11.2016 року, актом обстеження умов проживання від 12.04.2016 року, рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 30.11.2016 року, висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], актом обстеження умов проживання від 17 травня 2017 року, довідкою-характеристикою Дмитрашківської сільської ради . Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до листа головного лікаря Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушення психіки №589 від 21.11.2016 року встановлено, що дитина [PERSON], знаходиться на вихованні в Тульчинському будинку дитини з 16.07.2015 року на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі мати [PERSON] відвідувала хлопчика 2 рази 22.07.2015 року та 16.11.2015 року. На протязі 2016 року хлопчик з матір'ю не спілкувався, мати в закладі не з'являлася, станом здоров'я дитини не цікавилась. При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення матері до виконання своїх обов'язків, а також те, що відповідач в своїй заяві не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, та інші обставини, що мають істотне значення. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини. Постанова Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав", роз'яснює, що ухилення батьків від виконання свої обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її досамостійного життя та праці. Частиною 6 статті 12 зазначеного Закону передбачає, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як- найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до своєї дитини, не турбується про її належний фізичний, духовний та моральний розвиток, а залишення дитини під її піклуванням є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку, про позбавлення [PERSON] батьківських прав Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави .

Outcome: approved