Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 04.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого позичальникові надано кредит в сумі 18 780,00 грн. для придбання товару, строк повернення кредиту 36 місяців. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вищезазначеним договором. Умовами договору визначено обов»язок позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені цим договором, а також порядок виконання зобов»язань та нарахування процентів, виходячи із ставки 0,01% річних. Крім того, передбачено, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої визначено графіком платежів. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені даним договором. В порушення умов договору відповідач від своєчасного виконання зобовязань ухиляється, в звязку з чим, станом на 11.11.2016 року має заборгованість в сумі 24 644,80 грн. із них: залишок заборгованості за кредитом 17 216,53 грн.; відсотки за користування кредитом 1,82 грн., комісія за РО 7 426,45 грн. Посилаючись на викладене, умови договору та норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся, повістка адресована на його адресу повернулась на адресу суду з відміткою «за не запитом», а тому суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.09.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER], відповідно до умов якого позичальникові надано кредит в сумі 18 780,00 грн. для придбання товару, на строк 36 місяців. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за вищезазначеним договором. Відповідно до п. 1.2.1 договору банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов»язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та додатком 1 «Графік платежів», що є невід»ємною частиною, а також виконувати інші умови договору. Пунктом 1.4.4 даного договору визначено, що проценти за користування кредитом після закінчення строку дії визначеного цим договором пільгового періоду, сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 договору, належний до сплати, зазначений в графіку платежів, а п. 1.4.5 договору визначає, що за обслуговування кредиту позичальник щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентів сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів. Платежі по кредиту нараховуються щомісяця, виходячи із строку кредиту, в розмірі, вказаному у графіку платежів та підлягають сплаті позичальником у дату платежу у складі ануїтетного платежу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання відповідачем зазначених коштів підтверджується в суді наданим розрахунком заборгованості, в якому відображено рух коштів по рахунку. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктами 1.5.4, 1.5.5 договору визначено, що у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов»язань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога банку втрачає чинність. Відповідачу направлена вимога про усунення порушень договору, але ним вона проігнорована. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.11.2016 року відповідач має заборгованість в сумі 24 644,80 грн. із них: залишок заборгованості за кредитом 17 216,53 грн.; відсотки за користування кредитом 1,82 грн., комісія за РО 7 426,45 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, процентів та комісії. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок. Таким чином, суд встановив, що позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» доведений в суді, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату судового збору в сумі 1 378,00 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 526, 554, 611, 612, 625, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved