Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 квітня 2016 року звернулась до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначила, що вона є дружиною [PERSON], померлого [INFO]. Як зазначає позивач, [PERSON] за життя набув право на земельну частку пай, отримавши сертифікат [NUMBER] на земельну частку (пай) розташовану на території Озерянської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадку, оскільки прийняла спадщину фактично, втім, їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, через відсутність документів, що посвідчують право на отримання відповідної земельної частки (паю), адже згадуваний сертифікат було загублено. У зв'язку з втратою сертифікату позивач подала про це оголошення у друкованих засобах масової інформації. Зважаючи на наведене, просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розташовану на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Представник позивача в судове засідання не з"явився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача - Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Від сільського голови Озерянської сільської ради надійшла заява про визнання позову та прохання розглянути справу за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини. Позивач [PERSON], [INFO] (а.с.5), є дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер (а.с.8). Місцем смерті [PERSON] зазначено с.Озеряни Варвинського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до довідки з місця проживання (а.с. 28) [PERSON], на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті зареєстровані дружина - [PERSON], 1959 р.н., та пасинок - [PERSON], 1987 р.н. Відомості в частині реєстрації позивача за вказаною адресою підтверджуються також копією паспорту позивача (а.с. 6) Позивач [PERSON] діючи через свого представника 09 червня 2015 року звернулась до приватного нотаріуса Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьової-Гезердави Н.О. з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка - [PERSON] (а.с. 22) З матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] відомостей щодо наявного заповіту, залишеного [PERSON], не встановлено. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертались (а.с.22-37). Згідно до відповіді Відділу Держгеокадастру в Варвинському районі Чернігівської області від 04.12.2015 р. (а.с. 35) станом на 31.12.2012 року на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №068249 не реєструвався. 01 жовтня 2015 року гр. [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Пушкарьової-Гезердави Н.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] (а.с. 37). 01 жовтня 2015 року приватний нотаріус Пушкарьова-Гезердава Н.О. винесла постанову, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на права на земельну частку (пай), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцю (а.с. 10). Згідно до копії книги реєстрації видачі сертифікатів сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №068249 видано 28.06.1996 на підставі рішення Варвинської районної державної адміністрації від 26.06.1996 року № 212, а зазначений сертифікат зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №749. У зв'язку зі втратою сертифікату серії ЧН№068249 позивач подав оголошенні у газеті «Слово Варвинщини» відповідно до якого зазначений сертифікат вважається втраченим та недійсним (а.с. 7). Як вбачається з копії Державного акту на право колективної власності [NUMBER] КСП «Озеряни» належить на праві колективної власності 5039,8 гектарів землі в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів актів на право колективної власності на землю за №8. Список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що доданий до згадуваного Державного акту на право колективної власності, містить під номером 688 запис щодо включення до списку [PERSON] На підставі рішення Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області затверджено земельну частку (пай) у розмірі 4,87 кадастрових га. Вартість спірної земельної частки паю складає 197357 грн. 90 коп., що вбачається із довідки відділу держгеокадастру у Варвинському районі Чернігівської області. Наведені обставини на думку суду мали місце, та підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами. Із наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спадкування позивачем права на отримання земельної частки (паю) після смерті його матері. Умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця відбулась у 2001 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом , та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини, відповідно до ст.525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем, згідно ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця Як передбачали положення ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями,відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, що свідчать про прийняття спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, право на отримання земельної частки (паю), яке оспорюється по даній справі регулюється зокрема Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідно до якого, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Так, обґрунтованими є твердження позивача, що вона - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, по відношенню до померлого [INFO] спадкодавця - [PERSON] Інших спадкоємців, які б у встановлений строк звернулись із заявами про прийняття спадщини чи прийняли її шляхом фактичного вступу у володіння та володіння не встановлено. Вступивши у фактичне управління та керування майном позивач прийняла спадщину, оскільки як на момент смерті спадкодавця так і після проживала у будинку, від спадщини не відмовлялась. Згодом, подала заяву до нотаріальної контори, але отримала нотаріальну відмову про неможливість оформлення спадкових прав у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність у спадкодавця права на земельну частку (пай). Належність спадкодавцю права на відповідну земельну частку (пай) підтверджується наявними у справі доказами, та підлягає включенню до спадкової маси та відповідного спадкування ним. Оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця не здійснювалось. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права вирішення спору щодо отримання права на спадкування земельної часки (паю) у судовому порядку, факт неможливості на даний час отримання дублікату відповідно сертифікату, через відсутність його копії, відповідних бланків, та законодавчо визначеного порядку оформлення такого дублікату, відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved