overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Керівник Сарненської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі КЗОЗ "Березнівська центральна районна лікарня» про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 3314,93 грн., в якій зазначив, що ухвалою Березнівського районного суду від 12 жовтня 2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 124 КК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілим. З матеріалів кримінального провадження слідує, що [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. В результаті чого на лікування потерпілого понесені витрати у сумі 3314,93 гривень. В судовому засіданні прокурор , представник позивача позов підтримали частково з врахуванням сплати 3314 гривень 93 коп. витрат на лікування потерпілого , просять стягнути судові витрати по справі. Відповідач у судове засідання не з"явився- повідомлений належним чином, надав до суду квитанцію про сплату понесених витрат на лікування потерпілого в сумі 3314,93 гривень. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення 1600 гривень судових витрат . Відповідно до частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Березнівського районного суду від 12 жовтня 2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням винного з потерпілим. Згідно статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок здійснювати представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Частиною 1 статті 1206 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка вчинила злочин, відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання. Згідно розрахунку понесених затрат на лікування хворого за рахунок коштів лікарні, а саме КЗОЗ " Березнівська центральна районна лікарня" № 1341 від 06 вересня 2016 року загальна сума понесених затрат на лікування хворого [PERSON] за рахунок лікарні становить 3314 гривень 93 коп. Як вбачається з квитанції № 14 від 23 жовтня 2017 року відповідач [PERSON] сплатив понесені витрати на лікування потерпілого [PERSON] в сумі 3314,93 гривень, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. Згідно платіжного доручення № 1546 від 22 серпня 2017 року прокуратурою Рівненської області при подачі позову до суду сплачено 1600 гривень судового збору, вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь прокуратури Рівненської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

КЗХОР „ Цюрупинський дитячий будинок-інтернат" звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним, посилаючись на те, що він зі-за свого захворювання не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатрічної експертизи № 245 від 30.05.2014 [PERSON] страждає епілептичною хворобою з рідкими розвернутими судомними припадками, вираженими змінами особистості по епітипу. Внаслідок цього захворювання вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

КЗХОР „ Цюрупинський дитячий будинок-інтернат" звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що вона зі-за свого захворювання не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 250 від 27.05.2014 [PERSON] страждає розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності внаслідок дитячого церебрального паралічу, спастичний тетрапаріз з порушенням функцій ходьби. Внаслідок цього захворювання вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області звернулася до суду із заявою про звільнення від повноважень опікуна над [PERSON], [INFO], оскільки Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області не має можливості виконувати функції опікуна відносно [PERSON], [INFO], і є інший громадянин, який бажає стати опікуном на [PERSON], [INFO]. Представник Клесівської селищної ради згідно заяви заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2017 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як між матір'ю та сином; визнано [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], недієздатним внаслідок психічного захворювання та призначено опікуном над [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування - Карпилівську сільську раду Сарненського району Рівненської області. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2017 року було виправлено допущену в рішенні від 20 квітня 2017 року описку та викладено рішення в наступним чином: «Призначити опікуном на [PERSON], [INFO] орган опіки та піклування - Клесівську об'єднану територіальну громаду". Частиною 1 статті 75 ЦК України передбачено, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. [PERSON] проживає не у [ADDRESS], а перебуває на піклуванні у психіатричному закладі Міністерства охорони здоров'я. Через це, Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області не має можливості опікуватися [PERSON]. На час оформлення подання в суд про призначення опікуна над [PERSON] не було осіб, які були готові стати опікуном над [PERSON]. На даний час опікуном над [PERSON], [INFO], хоче стати [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS], проте без звільнення від повноважень попереднього опікуна, нового опікуна над [PERSON], [INFO], призначити неможливо. Згідно ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. За таких обставин, оцінюючи в судовому засіданні зібрані по справі докази, суд вважає, що подання підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що у хворої [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу у серпні 2013 року, вона була попереджена про необхідність стаціонарного лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування остання відмовилася. У період з 08.08.2013 року по 24.01.2014 року перебувала на лікуванні, проте самовільно лікування перервала. На теперішній час хвора не лікується, у зв'язку з чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала з викладених у заяві підстав. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу вона становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON], [INFO] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт її хвороби підтверджується випискою із протоколу ЛКК №13 від 31.01.2014 року та випискою №604504 з медичної картки амбулаторної хворої, згідно до яких [PERSON] хворіє на заразливу форму туберкульозу та представляє загрозу для оточуючих. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 19.03.2013 року, віна був попереджений про необхідність стаціонарного лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування останній відмовився, у період з 25.03.2013 року по 27.05.2013 року перебував на лікуванні у третьому стаціонарному відділенні КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя», з 27.05.2013 року по 11.07.2013 року знаходився на лікуванні в МЛУ відділенні Волновахського РПД, звідки виписаний за порушення режиму, зловживання алкоголем. На теперішній час хворий не лікується, у зв'язку з чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала з викладених у заяві підстав. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON], [INFO] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою із протоколу ЛКК №18 від 11.02.2014 року та випискою №600934 з медичної картки амбулаторного хворого, згідно до яких [PERSON] хворіє на заразливу форму туберкульозу та представляє загрозу для оточуючих. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 26.02.2015 року, він був попереджений про необхідність стаціонарного лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування останній відмовився, у період з 26.02.2015 року по 08.06.2015 року перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя», лікування самовільно перервав. На теперішній час хворий не лікується, у зв'язку з чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав з викладених у заяві підстав. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Відомості про представника [PERSON] у матеріалах справи відсутні. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON], , [INFO] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою із протоколу ЛКК №83 від 28.08.2015 року та випискою №601102 з медичної картки амбулаторного хворого від 28.08.2015 року, згідно до яких [PERSON] хворіє на заразливу форму туберкульозу та представляє загрозу для оточуючих. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» звернувся до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу. З 29.01.2016 року перебуває на обліку КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м.Маріуполя», але хворий з 20.07.2016 ухиляється від лікування, порушує свої зобовязання та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. У судове засіданні представник заявника не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], оскільки за даними протитуберкульозного закладу він становить загрозу розповсюдження хвороби. Відомості про представника [PERSON] у матеріалах справи відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON], [INFO] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою із протоколу ЛКК №57 від 11.08.2016 року та випискою №605627 з медичної картки амбулаторного хворого від 11.08.2016 року, згідно до яких [PERSON] хворіє на заразливу форму туберкульозу та представляє загрозу для оточуючих. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Комунальна установа „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР звернулась до суду із заявою, в якій просить примусово госпіталізувати [PERSON], [INFO] у психіатричну клінічну лікарню. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі сестри [PERSON], у зв'язку з неадекватною поведінкою. Зі слів сестри відомо, що психічний стан почав змінюватися з 01 травня 2014 року, коли почала чути голоси, які наказували їй відмовитися від їжі, не виходила з дому, затопила водою квартиру знизу, що підтверджується заявою сусідів [PERSON] і [PERSON] На протязі останньої доби стан погіршився , розвинувся кататонічний ступор, у зв'язку з чим спеціалізованою бригадою 14.05.2014 року доставлена в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», де була оглянута черговим лікарем, який встановив тяжкий психічний розлад, хвора представляла загрозу для себе, та була госпіталізована у примусовому порядку. 15.05.2014 року в 10.30 годин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає тяжким психічним розладом: «Гострий поліморфний психотичний розлад з ауто агресивними тенденціями» Внаслідок хвороби являє потенційну соціальну небезпеку для себе. У суді представник заявника Волошина Є.В., підтримала заяву, надавши пояснення, що хвора потребує примусової госпіталізації у примусовому порядку до психіатричної лікарні. Прокурор Бондаренко А.Л. у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала. Суд, заслухавши представника лікарні, прокурора, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], потребує примусової госпіталізації у психіатричну лікарню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], була доставлена бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі сестри [PERSON], у зв'язку з неадекватною поведінкою. Зі слів сестри відомо, що психічний стан почав змінюватися з 01 травня 2014 року, коли почала чути голоси, які наказували їй відмовитися від їжі, не виходила з дому, затопила водою квартиру знизу, що підтверджується заявою сусідів [PERSON] і [PERSON] На протязі останньої доби стан погіршився , розвинувся кататонічний ступор, у зв'язку з чим спеціалізованою бригадою 14.05.2014 року доставлена в приймальне відділення КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», де була оглянута черговим лікарем, який встановив тяжкий психічний розлад, хвора представляла загрозу для себе, та була госпіталізована у примусовому порядку. 15.05.2014 року в 10.30 годин [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що хвора страждає тяжким психічним розладом: «Гстрий поліморфний психотичний розлад з ауто агресивними тенденціями» Внаслідок хвороби являє потенційну соціальну небезпеку для себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Комунальна установа Сумської обласної Ради Хмелівський психоневрологічний інтернат звернувся до суду із заявою у якій прохав визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку та призначити його опікуном соціального працівника Хмелівського психоневрологічного інтернату [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] має хронічне психічне захворювання, діагноз: "Шизофренія, параноїдна форма», він знаходиться на державному утриманні і з 08.07.2015 року постійно проживає в Хмелівському психоневрологічному інтернаті. Родичів і близьких, які б виявили бажання опікуватися над [PERSON], немає. Внаслідок психічного захворювання [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і для забезпечення особистих немайнових та майнових прав потребує опіки. Від заявника - Комунальної установи Сумської обласної Ради Хмелівського психоневрологічного інтернату надійшов лист з проханням розгляд справи провести у відсутності їхнього представника, вимоги заяви задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання також не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізично особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на повному державному утриманні та проживає в Комунальній установі Сумської обласної Ради Хмелівський психоневрологічний інтернат Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 185 від 28.10.2015 року [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді: «Шизофренії, параноїчної форми,, безперервний тип перебігу з парафренним синдромом». З заяви соціального працівника Комунальна установа Сумської обласної Ради Хмелівський психоневрологічний інтернат [PERSON]. вбачається, що вона не заперечує проти призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] (а.с. 11). Орган опіки та піклування Хмелівської сільської Ради в поданні прохає призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], у разі визнання його недієздатним (а.с. 16) Перешкод для призначення опікуном [PERSON]., передбачених ст. 64 ЦК України судом не встановлено. За таких обставин, вимоги заяви слід задовольнити, визнати недієздатним [PERSON] та призначити його опікуном соціального працівника Комунальна установа Сумської обласної Ради Хмелівський психоневрологічний інтернат [PERSON]

Outcome: approved