Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначає, що 05.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Фактично шлюбні відносини припинені з травня 2018 року. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] просить справу розглядати без його участі, позов визнає, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як\~убачається із\~матеріалів справи\~05.09.2003\~року Кременчуцьким\~міським відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Полтавського обласного\~управління юстиції\~між [PERSON]\~та [PERSON]\~(дошлюбне\~прізвище Москальчук)[PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 764. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу,\~\~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст.\~111,\~112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін,\~\~позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Щодо вимоги про визначення місця проживання доньки сторін [PERSON], [INFO] з матір"ю, то вказана позовна вимога задоволенню не підлягає за відсутності спору та належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині. Суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як зазначено у позові, батьком добровільно визначено місце проживання доньки з матірю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600 грн., розмір якої визнаний відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial