Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , згідно якого просить визнати право власнсті на автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] та автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] за відповідачем [PERSON] . Стягнути з відповідача [PERSON] компенсацію вартості 1/2 спільного майна подружжя, а саме: автомобіля Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] та автомобіля Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] в розмірі 190 320,5 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що з 22 серпня 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 22.08.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУЮ у Херсонській області. 13 листопада 2018 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Каланчацьким РВ ДРАЦС ГТУЮ в Херсонській області № 19 шлюб був припинений. Під час шлюбу ними було придбано автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований 23.06.2016 року Центром 6546 та автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. За усною домовленістю між ними, в момент припинення шлюбу, відповідач пообіцяв в добровільному порядку перереєструвати один з автомобілів на неї, як її частину спільно нажитого майна подружжя. В зв`язку з тим, що відповідач працює за контрактом на суднах, що здійснюють морські міжнародні вантажоперевезення, то добровільне вирішення цього питання було відкладене до закінчення його контракту та приїзду в Україну. Але по по прибуттю в Україну, відповідач відмовився перереєстровувати транспортний засіб за нею. Дане майно являється об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто як позивача так і відповідача. Оскільки ніякого договору про набуте майно між ними не було - воно належить кожному з них у рівних частках кожному, тобто по Ѕ частки кожному. Більш того, як їй стало відомо, відповідач вже продав частину їх спільного майна без її згоди чи виплати їй компенсації, а саме автомобіля Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. В зв`язку з тим, що відповідач вже продав частину спільного майна та може продати і іншу частину, вона не заперечує проти грошової компенсації її частки спільного майна. Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності, вартість автомобіля Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. становить 198360 грн., а згідно розрахунку середньо ринкової вартості Міністерства економічного розвитку і торгівлі України автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований 23.06.2016 року Центром 6546 вартість складає 182281 грн. Відтак, враховуючи викладені обставини, вважає, що відповідач зобов`язаний компенсувати їй вартість Ѕ спільно нажитого майна в розмірі 190320,5 грн. Відповідачем [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подано зустрічний позов про визнання майна особистою приватною власністю, згідно якого відповідач просить визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] . Свої вимоги мотивує тим, що з 22.08.2014 року вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому МВ ДРАЦС ГУЮ у Херсонській області шлюбі, актовий запис № 751. Шлюб було розірвано 13.11.2018 року на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Каланчацьким РВ ДРАЦС ГТУЮ, актовий запис № 19. 29.08.2014 року ним було придбано за особисті кошти автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Центром 6501. 12.07.2016 року ним було придбано за особисті кошти автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Центром 6546, з правом користування дружини - [PERSON] та батька - [PERSON] . Походження доходу підтверджується копією книжки моряка № [NUMBER] та виписками з банківського особового рахунку про надходження коштів від працевлаштування, копією трудової книжки. Вказані автомобілі використовувалися для власних потреб. 16.07.2019 року за договором купівлі - продажу автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] було продано ним, як власником. Договір купівлі - продажу на даний час є чинним, не визнаний недійсним та не скасований. Факт придбання спірного майна в період щлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.09.2019 року первісну позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 17.09.2019 року відкрито провадження по вказаній справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 26.11.2019 року судом прийнято до свого провадження зустрічний позов та об`єднано його з первісним позовом. Підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового засідання. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначаних в ньому. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з слідуючих підстав. Так вартість автомобіля Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] становить 182281 грн., тобто більше ніж 7000 доларів США, що свідчить про те, що [PERSON] не міг одноособово придбати цей транспортний засіб за особисті кошти набуті ним до шлюбу, в зв"язку з недостатністю суми на придбання вказаного автомобіля. Що стосується купівлі автомобіля Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, який як стверджує [PERSON] він також придбав за власні кошти, то це твердження йде врозріз з чинним законодавством, оскільки дані кошти були отримані в якості заробітної платні, про що він сам стверджує, яка не є особистою приватною власністю. Крім того, зазначає, що [PERSON] також працювала, отримувала дохід. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток. Згідно відзиву на позовну заяву, [PERSON] з позовними вимогами не погодився та обґрунтував свою позицію наступним. Позивач помилково вважає, що автомобілі, які були придбані під час перебування в шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя, так як придбав він їх за власні кошти, а тому спірне майно не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя. Представник [PERSON] . [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. На адресу суду надіслала заяви про відкладення судових засідань. Однак, доказів, які б підтвердили поважність пропусків останньою судових засідань до суду не надано (зокрема доказів участі в інших судових засіданнях). Також, згідно заяви останньої [PERSON] перебуває у відрядженні за кордоном, однак даних які б підтверджували даний факт до суду не надано. Крім того, як встановлено судом [PERSON] отримує судові повістки за місцем свого проживання, згідно поштових повідомлень. Враховуючи, що [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву та докази по вказаній справі, суд визнає причини пропуску останнім не поважними та вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності [PERSON] та його представника. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 22 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований 22.08.2014 року МВ ДРАЦС ГУЮ у Херсонській області, актовий запис № 751. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис № 19 від 13 листопада 2018 року, виданого Каланчацьким ВДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області вказаний шлюб було розірвано. В період шлюбу сторонами було придбано автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований 23.06.2016 року Центром 6546, який зареєстрований за відповідачем та автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. Сторони в судовому засіданні не заперечували, що транспортні засоби придбані до моменту припинення шлюбних відносин. Згоди про добровільний поділ цього майна між сторонами не досягнуто. Згідно договору купівлі-продажу№ 6546/2019/1566203 від 16.07.2019 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив автомобіль Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. За договором ціна транспортного засобу складає 114327,82 грн. Позивач за первісним позовом [PERSON] вказує, що ринкова вартість автомобіля Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] становить 182281 грн. При визначенні розміру такої вартості транспортного засобу позивач посилається на інформацію із сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просила визнати за відповідачем [PERSON] право власності на спірний автомобіль та стягнути з останнього на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень частини першої ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Абсолютність презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними під час шлюбу, підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Так спірне майно автомобіль марки Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] належить сторонам на праві спільної сумісної власності та їхні частки є рівними, а, отже, у відповідності до заявленої позовної вимоги про поділ спільного майна подружжя суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобілю, за кожним зі сторін. За змістом частини другої, четвертої та п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Враховуючи інтереси сторін у справі, принцип рівності часток у спільному майні подружжя, а також фактичне перебування транспортного засобу у користуванні лише відповідача, вимога [PERSON] про стягнення на її користь грошової компенсації вартості її частки у праві спільної власності відповідає способу захисту її прав. Визначаючи розмір грошової компенсації вартості частки майна у праві спільної власності, суд повинен виходити із дійсної вартості спільного майна подружжя. За приписами ст. 12, 13, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилаєтьсяяк на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Позивачем суду не надано матеріалів визначення ціни спірного майна на підставі ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», який визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів. Оскільки визначення вартості спірного майна потребує спеціальних знань та покладається на сторони відповідно до ст. 81 ЦПК України, яка вказує на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд не має можливості ухвалити рішення про компенсацію половини вартості автомобіля Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] іншому з членів подружжя. Крім того, встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами, [PERSON] самостійно без згоди та відома [PERSON] реалізував автомобіль марки Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , та витратив отримані від продажу грошові кошти на власний розсуд. Посилаючись на те, що відповідач не надав їй половину грошових коштів, отриманих за продаж автомобіля, позивачка просить суд стягнути на її користь 1/2 частину компенсації вартості транспортного засобу, вартість якого, вона вважає, складає 198360 грн. без ПДВ на підставі довідки (яка не є звітом оцінки майна) і видана ТОВ "Лаврія Нік". У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Оскільки спірний транспортний засіб придбано під час шлюбу позивачки та відповідача , то він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. У ст.68 СК закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Оскільки [PERSON] без згоди [PERSON] відчужив автомобіль марки Volkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 1595 см.куб. та вже отримав прибуток за вказаний автомобіль, суд вважає, що остання має право на компенсацію 1/2 частини вартості вказаного майна, оскільки відчуження майна відбулося після припинення шлюбних відносин та [PERSON] не доведено, що кошти, отримані від продажу автомобіля, були використані в інтересах сім`ї. Суд критично оцінює подану позивачем [PERSON] довідку про вартість спільного автомобіля, оскільки вона не є звітом з оцінки майна та не подано будь-яких інших доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля, а тому враховуючи вказане, суд приймає до уваги вартість автомобіля, яка вказана в договорі купівлі - продажу № 6546/2019/1566203. Враховуючи викладене суд вважає, що позивач за первісним позовом має право на отримання грошової компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобуVolkswagen Caddy VIN [NUMBER] 2007 року випуску, державний номер [NUMBER] , а саме 57163,91 грн. Тобто в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зустрічного позову [PERSON] наполягає, що 29.08.2014 року ним було придбано за особисті кошти автомобіль автомобіль Mazda 6 номер шасі [NUMBER] , 2005 року випуску, державний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим Центром 6501. На підтвердження походження доходу надав копію книжки моряка № [NUMBER] та виписками з банківського особового рахунку про надходження коштів від працевлаштування, копію трудової книжки. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Конструкція норми статті 60 СК Українисвідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зістаттею 60 СК України позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Отже, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Спірний автомобіль був придбаний 29.08.2014 р., тобто на момент перебування сторонами в шлюбі. Належних, допустимих і достовірних доказів про те, що спірний автомобіль придбаний саме за кошти відповідача, останній не надав, оскільки спільними є кошти, отримані під час шлюбу, в тому числі тільки одним із подружжя. Заробітна плата також вважається спільними коштами. Відтак у цьому випадку діє презумпція спільності майна, набутого подружжям у шлюбі. При цьому не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на майно зареєстровано лише за одним з подружжя. В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом не підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з частковим задоволенням первісного позову, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 570,96 гривень.

Outcome: partial