Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005року. Під час шлюбу в них народився [INFO] син [PERSON]. Стосунки з відповідачем не склалися у зв"язку з різними поглядами на життя та непорозуміння. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім"ї стали неможливими. Збереження шлюбу та подільше спільне життя суперечить інтересам сім"ї, унеможливлює примирення з відповідачем. Просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON], дитину залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутності сторін . Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Як регламентує ст. 1 ч.2 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно ст. 24 ч.1 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно же ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач зазначає, що стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, і сумісне життя стало неможливим з вини відповідача. Останнім, такі обставини не спростовані. Суд, приходить до висновку, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, так як вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу і примирятися не бажає. Суд вважає не можливим примусити її зберегти шлюб. Неповнолітню дитину суд вважає необхідним залишити проживати з матір"ю Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В зв'язку за наведеним суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, а саме суму оплаченого судового збору - у розмірі 487,20грн.

Outcome: approved