Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 січня 2009 року між Позивачем С(Ф)Г «Надія» та Відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер: 1224881300:01:003:0136) площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, який було зареєстровано 10 березня 2009 року у книзі реєстрації договорів оренди в Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК за №040913100633. З пункту 3.1 Договору вбачається, що договір укладається на термін десять років, починаючи з дати його реєстрації по 31 грудня 2018 року у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. З пункту 3.2 Договору вбачається, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Сторона, яка отримала таке повідомлення повинна не пізніше ніж за 10 днів з моменту його отримання надати зацікавленій стороні письмову згоду або незгоду щодо продовження дії цього договору на новий термін. 15 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про намір поновити дію правочинута долучив примірник проекту додаткової угоди про поновлення договору (на 5 аркушах), що підтверджується описом вкладення до цінного листа з рекомендованим повідомленням на ім`я [PERSON] та квитанцієювід 15 листопада 2018 року. Згідно вищезазначеного листа-повідомлення позивач просив надіслати йому відповідні письмові пропозиції з метою завчасного узгодження всіх істотних умов, а у разі відмови у поновленні договору оренди землі обґрунтувати причини та повідомити письмово у строки вставлені чинним законодавством. 22 листопада 2018 року відповідачу було особисто вручено вищезазначене поштове відправлення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач після отримання листа-повідомлення із проектом додаткової угоди не вчинив жодних дій для повідомлення позивача щодо прийнятого ним рішення. Частиною шостою ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі:у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 27 травня 2019 року, тобто вже після подачі позовної заяви та відкриття провадженння по даній справі, позивачу стало відомо про те, що право оренди земельної ділянки (кадастровий номер: 1224881300:01:003:0136) площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та яка належить Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на землю серії 1-ДП №017537 зареєстроване за іншим орендарем ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МАРІВСЬКЕ» дата державної реєстрації права: 26.03.2019 року номер запису про право: 30910428. На даний час, на спірній земельній ділянці, а саме - земельній ділянці з кадастровим номером 1224881300:01:003:0136, площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області та яка є власністю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДП №017537, знаходяться посіви сільськогосподарських культур Позивачана загальну суму 58523, 21 грн. Позивач звернувся до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Просить визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах та визнати недійсним договору оренди земельної ділянки. Представник відповідача надав суду відзив на позов, де зазначив, що 10 вересня 2018 року відповідач [PERSON] завчасно до початку польових робіт надав позивачу лист - відмову, якою повідомив останнього про те, що не погоджується на продовження дії укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки і просив повернути належну йому земельну ділянку. Отже, [PERSON] однозначно висловив своє небажання продовжувати дію вищезазначеного договору оренди з позивачем. Законом не встановлено початок перебігу строку надсилання повідомлення орендодавця, тому дії [PERSON] не суперечать діючому законодавству. Також вимоги Закону України «Про оренду землі» в частині завчасного повідомлення орендатора про припинення договору оренди земельної ділянки розповсюджуються на землі державної і комунальної власності, а не на землі приватної власності. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач, як орендар, неналежним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки, оскільки не у повному обсязі сплачував орендодавцю [PERSON] орендну плату. Також на думку представника відповідача надана позивачем додаткова угода до договору оренди земельної ділянки містить інші умови, оскільки в п.3.1 угоди зазначено, що договір оренди земельної ділянки укладається строком на 20 років, тоді як насправді договір було укладено на 10 років. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Пре дставник відповідачів [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог і підтримав обставини, викладені у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працювала головним бухгалтером в СФГ «Надія» і їй відомо, що відповідач [PERSON] своєчасно і у повному розмірі отримував орендну плату. Жодних боргів перед ним СФГ «Надія» не має. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі, а також вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони ПП «Марівське» вчиняти будь-які дії, пов`язані з користуванням належної [PERSON] земельної ділянки. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, встановив наступне. [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер: 1224881300:01:003:0136) площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 1 -ДП №017537. 01 січня 2009 року між позивачем С(Ф)Г «Надія» та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер: 1224881300:01:003:0136) площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, який було зареєстровано 10 березня 2009 року у книзі реєстрації договорів оренди в Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК за №040913100633. Даний договір оренди ніким не оскаржувався і відповідно залишається дійсним і обов`язковим для виконання. Так, згідно статті 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на дату підписання Договорів оренди) договір набирає чинності після його державної реєстрації. Додатково, відповідно до пункту 3.1 Договору вбачається, що договір укладається на термін десять років, починаючи з дати його реєстрації по 30 грудня 2018 року у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Отже, договір оренди набрав чинності в дату державної реєстрації, а саме 10 березня 2009 року, що підтверджується відповідними відмітками державного реєстратора на вищевказаному Договорі. З пункту 3.1,3.2 вищевказаного договору вбачається, що договір укладається на термін десять років, починаючи з дати його реєстрації по 31 грудня 2018 року у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Сторона, яка отримала таке повідомлення повинна не пізніше ніж за 10 днів з моменту його отримання надати зацікавленій стороні письмову згоду або незгоду щодо продовження дії цього договору на новий термін. Частиною четвертою ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно частини першої статті 627 Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини другої ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про, оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 ЗУ «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два шляхи пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди земні орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України. Так, у частині першій статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права. У листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з листом-повідомленням про намір поновити дію правочину та долучив примірник проекту додаткової угоди про поновлення договору (на 5 аркушах), що підтверджується описом вкладення до цінного листа з рекомендованим повідомленням на ім`я [PERSON] (відбиток календарного штемпеля - 15.11.18) та квитанцією від 15 листопада 2018 року. Згідно вищезазначеного листа-повідомлення позивач просив надіслати йому відповідні письмові пропозиції з метою завчасного узгодження всіх істотних умов, а у разі відмови у поновленні договору оренди землі обґрунтувати причини та повідомити письмово у строки вставлені чинним законодавством. 22 листопада 2018 року відповідачу було особисто вручено вищезазначене поштове відправлення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Частиною 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1 ) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Але позивач після отримання листа-повідомлення із проектом додаткової угоди не вчинив жодних дій для повідомлення позивача щодо прийнятого ним рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 1. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Частиною шостою ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою ст.33 ЗУ«Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Крім того, ст. 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Наявність юридичних фактів, які є підставою для застосування ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» однозначно підтверджується належними і допустимими доказами, які додаються до даної позовної заяви. За змістом ст. 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу. Також позивачу стало відомо про те, що право оренди земельної ділянки (кадастровий номер: 1224881300:01:003:0136) площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та яка належить Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності на землю серії 1-ДП №017537 зареєстроване за іншим орендарем, а саме відповідачем ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МАРІВСЬКЕ» дата державної реєстрації права: 26.03.2019 року номер запису про право: 30910428. Згідно Державного земельного кадастру про право власності та речових прав на земельну ділянку від 27.05.2019 року та Інформаційної довідки (номер 171098808; дата, час формування: 20.06.2019 14:16:07) щодо реєстрації права оренда за відповідачем ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МАРІВСЬКЕ». На даний час земельна ділянка використовуються позивачем та на ній знаходяться посіви сільськогосподарської продукції. Проте, як уже зазначалось вище, позивач вже після подачі позовної заяви про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом пошуку в відкритих реєстрах дізнався, що [PERSON] уклав договір оренди спірної земельної ділянки з іншим орендарем - ПП «МАРІВСЬКЕ», що зареєструвало відповідне право оренди такої землі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 26.03.2019 року (номер запису про право: 30910428). Договір оренди був зареєстрований належним чином за позивачем, як того вимагало законодавство, що підтверджується відміткою на договорі оренди. Враховуючи, що позивач зареєстрував договір оренди земельної ділянки відповідно до вимог законодавства, яке діяло на момент укладення такого договору, його право визнається державою та підлягає захисту у разі їх порушення. З п. 3.2 Договору вбачається, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Сторона, яка отримала таке повідомлення повинна не_ пізніше ніж за 10 днів з моменту його отримання надати зацікавленій стороні письмову згоду або незгоду щодо продовження дії цього договору на новий термін. Згідно з ч. 1. ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином, укладення між Відповідачами ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МАРІВСЬКЕ» та [PERSON] по справі договору оренди спірної земельної ділянки, яка вже знаходиться в орендному користуванні позивача С(Ф)Г «Надія», є порушенням переважного права позивача, як орендаря, на поновлення договору оренди на новий строк, що передбачене ч.1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а також права позивача самостійно господарювати на землі, передбаченого ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» та ст.410 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, ЗУ «Про оренду землі». Згідно ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною ст. 33 ЗУ "Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку вимоги позивача щодо визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,підлягають частковому задоволенню, оскільки позовна вимога в частині визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та викладення повного тексту вказаної угоди є необґрунтованою і достатнім способом захисту є визнання договору оренди земельної ділянки укладеним на тих самих умовах і на той самий строк. Посилання представника відповідача на те, що відповідач [PERSON] своєчасно 10 вересня 2018 року надав позивачу лист - відмову, якою повідомив останнього про те, що не погоджується на продовження дії укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки і просив повернути належну йому земельну ділянку, як підстава для відмови у задоволенні позову є необґрунтованими. Так, згідно п.3.2 Договору оренди земельної ділянки орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендодавець не пізніше 10 днів після отримання такого повідомлення повинен надати орендарю письмову згоду або незгоду щодо продовження дії строку договору оренди земельної ділянки. Саме такий порядок продовження дії строку договору оренди або закінчення строку його дії був визначений сторонами. Суд вважає, що вказаний порядок встановлений як законом, так і визначений був сторонами договору оренди земельної ділянки саме з метою недопущення порушення права сторони договору, зокрема орендаря, на використання ним свого права на переважне укладення такого договору на новий строк. Як було встановлено судом, 15 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з листом-повідомленням про намір поновити дію правочину та долучив примірник проекту додаткової угоди про поновлення договору, що підтверджується описом вкладення до цінного листа з рекомендованим повідомленням на ім`я [PERSON] та квитанцією від 15 листопада 2018 року. Відповідач [PERSON] в свою чергу жодної відповіді позивачу не надав, у зв`язку з чим договір оренди вважається поновленим на той же строк і на тих самих умовах. Той факт, що [PERSON] 10 вересня 2018 року повідомив позивача про намір не продовжувати дію укладеного договору оренди земельної ділянки, не впливає на чинність вказаного договору, оскільки таке повідомлення було зроблено передчасно і до закінчення строку дії договору, тобто до 31 грудня 2018 року думка відповідача могла змінитися. У даному випадку [PERSON] повинен був саме у відповідь на пропозицію позивача продовжити дію договору на новий строк, надати письмову відмову і у такому випадку дія договору вважалася б припиненою, однак в порушення вимог п.3.2 Договору оренди земельної ділянки [PERSON] таких дій не вчинив. Необґрунтованою суд вважає і посилання представника відповідачів на неналежне виконання позивачем умов договору оренди, що виразилася у сплаті [PERSON] орендної плати у неповному розмірі, оскільки жодних доказів цьому суду не надано. Посилання представника відповідачів на те, що надана позивачем додаткова угода до договору оренди містить інші умови також є необґрунтованими, оскільки в угоді зазначено, що договір укладається на 20 років, починаючи з моменту його державної реєстрації та діє до 31 грудня 2028 року. Тобто зі змісту угоди вбачається, що позивач пропонував продовжити дію договору оренди земельної ділянки ще на 10 років, що свідчить про те, що жодних інших умов договору оренди зі сторони орендаря орендодавцю не пропонувалося. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позовні вимоги задоволені, понесенні позивачем судові витрати по справі в розмірі 3842,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial