Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 11.01.2006 року було укладено договір б/н, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору та чинного цивільного законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 30.11.2013 року за нею утворилася заборгованість в розмірі 17342,89 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача Зікунова Н.А., яка діє за довіреністю від 20.12.2011 року, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем [PERSON] дійсно був укладений договір б/н від 11.01.2006 року, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до розрахунку за кредитним договором б/н від 11.01.2006 року за відповідачем утворилася заборгованість станом на 30.11.2013 року в розмірі 17342,89 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 3707,74 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12333,11 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500,00 грн. - фіксована частина, та 802,04 грн. - процентна складова. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі - на користь позивача з відповідача необхідно стягнути заборгованість по кредитному договору у сумі 17342,89 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved