Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 6481 гривень 80 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 26 травня 2020 року відповідач [PERSON] скинув з мосту в річку Рудка відходи - бетонно-цегляні брили, чим завдав шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 6481 гривень 80 копійок, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 171 від 27 жовтня 1997 року. Відповідачем [PERSON] завдана порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкода на загальну суму 6481 гривень 80 копійок в добровільному порядку не відшкодована. Посилаючись на зазначені обставини, просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь спеціального фонду місцевого бюджету 6481 гривень 80 копійок у відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, та 2102 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору. В судовому засіданні представники позивача - Державної екологічної інспекції у Волинській області Ольховік В.В., Дригуля Т.П. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь спеціального фонду місцевого бюджету 6481 гривень 80 копійок у відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та 2102 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Згідно з ч. 5-7 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 1-5, 9-10 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи. Заслухавши думку представників позивача - Державної екологічної інспекції у Волинській області Ольховіка В.В., Дригулі Т.П., які не заперечували щодо розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] , враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON] , ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.п. „з", „л" ст. 17 Закону України „Про відходи" суб?єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов?язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об?єктах; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров?ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України. Згідно з ч. 7 ст. 33 вказаного Закону забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об?єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров?я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України. Відповідно до ст. 41 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають:… відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно з ст. 68 вказаного Закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у:… самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2020 року відповідач [PERSON] скинув з мосту в річку Рудка відходи - бетонно-цегляні брили, чим завдав шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 6481 гривень 80 копійок, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 171 від 27 жовтня 1997 року. Відповідачем [PERSON] завдана порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища шкода на загальну суму 6481 гривень 80 копійок в добровільному порядку не відшкодована. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 001094 від 10 червня 2020 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП. Зазначені обставини підтвердили представники позивача - Державної екологічної інспекції у Волинській області Ольховік В.В., Дригуля Т.П. , свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, повідомлення Маневицького ВП ГУНП у Волинській області № 3311/62/01-20 від 28 травня 2020 року, довідки інспектора СРПП № 2 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Слупачика Б.М., рапорта інспектора СРПП № 2 Маневицького ВП ГУНП у Волинській області Слупачика Б.М. від 26 травня 2020 року, заяви та пояснення [PERSON] від 26 травня 2020 року, пояснення [PERSON] від 26 травня 2020 року, пояснення [PERSON] від 28 травня 2020 року, пояснення [PERSON] від 28 травня 2020 року, пояснення [PERSON] від 29 травня 2020 року, акта обстеження від 27 травня 2020 року, акта обстеження земельної ділянки від 28 травня 2020 року та схеми до нього, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 033030 від 31 жовтня 2005 року, акта від 2 червня 2020 року, протоколу про адміністративне правопорушення № 001297 від 2 червня 2020 року, повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення від 3 червня 2020 року, поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа від 3 червня 2020 року, постанови про накладення адміністративного стягнення № 001094 від 10 червня 2020 року, постанови про закінчення виконавчого провадження від 6 серпня 2020 року, повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 14 серпня 2020 року, розрахунку розміру шкоди від 26 серпня 2020 року, претензії Державної екологічної інспекції у Волинській області від 3 вересня 2020 року, поштового повідомлення про вручення рекомендованого листа від 3 вересня 2020 року. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що 26 травня 2020 року відповідач [PERSON] скинув з мосту в річку Рудка відходи - бетонно-цегляні брили, маючи намір таким чином підняти рівень води. Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних доказів, що свідчать про неправильність представленого позивачем розрахунку суми завданої шкоди, а також про безпідставність заявлених позовних вимог. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь спеціального фонду місцевого бюджету Колківської селищної ради Волинської області 6481 гривень 80 копійок у відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області 2102 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved