Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач звернувся до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. У судове засідання прокурор не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суддя вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що у ході розслідування кримінального провадження № 1201417001000500 від 14.11.2014 встановлено, що [PERSON] [INFO], 09.09.2014 близько 11 год. 40 хв., керуючи автомобілем УОЬУО 8-40, д.н.з. [NUMBER], рухалася по вул. Фрунзе в м. Полтаві від вул. П.Мирного у напрямку вул. К. Лібкнехта та на регульованому перехресті вулиць Фрунзе та Кагамлика при ввімкненому червоному сигналі світлофора продовжила рух керованого нею автомобіля і скоїла наїзд на автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], [INFO], що рухався попереду і зупинився на вимогу червоного сигналу світлофора. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ-2101 [PERSON], [INFO], згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1341 від 13.10.2014 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця без ушкодження спинного мозку, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров'я. Згідно з висновками проведеної судово-автотехнічної експертизи № 380 від 29.10.2014 року, причиною дорожньо-транспортної події та її наслідків стали порушення водієм [PERSON] п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України. У зв'язку зі спричиненням тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON]. перебувала на лікуванні в травматологічному відділенні 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави з 09.09.2014 року по 16.09.2014 року (всього 7 ліжко-днів). На її лікування лікарнею затрачено 1391 грн. 04 коп., що підтверджується довідкою про вартість лікування 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави № 3979 від 24.10.2014 року. Органами досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 27.1 1.2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв'язку з примиренням із потерпілим. Кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] закрито. Цивільний позов прокуратури міста Полтави в інтересах бюджетно- фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради залишено без розгляду. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року (далі - Постанова), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України 545 від 16.07.1993 року (далі - Порядок). Зокрема, як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. 1-ша міська клінічна лікарня м. Полтави є ліцензованим лікувально- профілактичним закладом, що забезпечує кваліфіковану стаціонарну і консультативну поліклінічну медичну допомогу населенню м. Полтави, підзвітна і підконтрольна Полтавській міській раді, фінансування лікарні здійснюється за рахунок міського бюджету згідно з кошторисом. Вказане обумовлює підстави представництва прокуратурою інтересів держави в особі бюджетно-фінансового управління виконавчого комітету Полтавської міської ради, яким здійснюється загальна організація та управління виконанням міського бюджету. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними в ст.ст. 1178, 1179 ЦК України. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі ст.36-1 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією із форм представництва є звернення до суду з позовами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved