Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач 26.05.2014р. звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики від 02.02.2010р. у розмірі 9632 грн. 43 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору позики від 02.02.2010р. він надав відповідачу позику у розмірі 8000 грн., яку [PERSON] мав повернути до 25.08.2013р. Згідно п.5 вказаного договору позики, в разі коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, сума боргу подвоюється, а відповідно до п.7 цього договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 80% річних від простроченої суми. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між позивачем та ТзОВ „Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма „Леополіс-Ампір" 02.02.2010р. було укладено договір застави, відповідно до якого ТзОВ „Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма „Леополіс-Ампір" виступило майновим поручителем перед позивачем. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.03.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь позивача 16000 грн. 11.04.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою виплатити борг з урахуванням індексу інфляції та відсотків, але відповіді не отримав. Станом на 26.05.2014р. [PERSON] борг не повернув, чому позивач, відповідно до умов договору, просить стягнути з відповідача 1216 грн. інфляційних нарахувань та 8416,43 грн. відсотків, а всього 9632 грн. 43 коп. Позивач в судовому заіданні позов підтримав та зазначив, що борг відповідачем не сплачено по даний час, а тому він просить стягнути з [PERSON] борг за договором позики від 02.02.2010р., що станом на 26.05.2014р. становить 9632 грн. 43 коп., в тому числі 1216 грн. інфляційних нарахувань та 8416,43 грн. відсотків. Просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не направив в суд свого представника, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як встановлено судом, позивач 02.02.2010р. надав [PERSON] позику у розмірі 8000 грн., яку відповідач мав повернути до 25.08.2013р., про що було уклали договір позики від 02.02.2010р. /а.с.6/. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики між позивачем та ТзОВ „Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма „Леополіс-Ампір" 02.02.2010р. було укладено договір застави /а.с.7/, відповідно до якого ТзОВ „Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма „Леополіс-Ампір" виступило майновим поручителем перед позивачем. На підставі вказаного договору заставодержатель має право у разі невиконання заставодавцем своїх обов'язків за основним договором одержати задоволення за рахунок заставленого майна, а саме автомобіля: WOLKSWAGEN Pasat 1,8, рік випуску 2004р., кузов [NUMBER], вартістю 35000 грн., що належить на праві власності директору ТзОВ „Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма „Леополіс-Ампір" - [PERSON] Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.03.2014р. /а.с.5/ стягнуто з [PERSON] на користь позивача 16000 грн. З пояснень позивача встановлено, що 11.04.2014р. він звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми боргу за договором позики з врахуванням інфляційний втрат /а.с.26/, проте [PERSON] не повернув йому борг по даний час. Згідно п.5 договору позики, в разі коли позичальник не поверне позичені гроші у встановлений строк, сума боргу подвоюється. Відповідно до п.7 вказаного договору, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 80% річних від простроченої суми. Згідно розрахунку позивача, за період з 25.08.2013р. по 25.04.2014р. інфляційні втрати за час прострочення грошового зобов'язання становлять 1216 грн., а 80% річних від простроченої суми - 8416 грн. 43 коп. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача борг у розмірі 9632 грн. 43 коп., в тому числі 1216 грн. інфляційних втрат та 8416 грн. 43 коп. відсотків за договором позики від 02.02.2010р., а також 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved