Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 46677,72 грн., пеню у розмірі 929,33 грн. та судові витрати (витрати на правову допомогу). В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 24.10.2013 року стався страховий випадок, внаслідок чого автомобіль позивача Volkswagen Golf, 2009 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Позивач повідомив відповідача про страховий випадок та надав необхідні документи. 27.11.2013 року позивач замовив експертне автотоварознавче дослідження, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 54577,39 грн. 18.02.2014 року відповідач сплатив частину суми, в розмірі 13100,87 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просить задовольнити, надає пояснення з мотивів, що аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки за підрахунками ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» мало місце повне знищення автомобіля, в задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ№ 057826 транспортного засобу Volkswagen Golf (д.н. [NUMBER]) строком по 24 год. 00 хв. 14.04.2014 року. 24.10.2013 року настав страховий випадок - застрахований автомобіль зазнав механічних пошкоджень (пошкоджені переднє праве крило, передній бампер, передня права фара та інші агрегати). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Аналогічна норма сторонами узгоджена у п. 9.5.2 Загальних умов страхування (які є невід'ємною частиною Договору страхування). Відповідно до п. 9.5.3 Загальних умов страхування на відповідача покладено обов'язок у термін 7 робочих днів повідомити страхувальника про документи, необхідні для визначення відповідальності Страховика. Відповідно до п. 10.2 Загальних умови страхування страховик здійснює виплату протягом 30 робочих днів з дня повідомлення про настання випадку. В порушення цих вимог Закону та Договору відповідачем станом на 05.02.2014 року не тільки не здійснено виплату страхового відшкодування, не повідомлено про необхідність подання будь-яких документів, а й взагалі не прийнято жодного рішення. Відповідно до листа директора Центру врегулювання збитків ПРАТ СК «ПЗУ Україна» від 05.02.2014 року на запит адвоката відповідачем повідомлено, що письмова заява позивача про страховий випадок, а також техпаспорт, посвідчення водія, договір страхування паспорт, ІПН, та довідка ДАІ подані 25.10.2013 року. За результатами розгляду справи ще не прийнято рішення, оскільки не надано реквізитів для перерахування страхового відшкодування. Таким чином відповідачем порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п.3 ч. 1 ст. Закону України «Про страхування» та умови Договору страхування. Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п.3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 8 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Зважаючи на обов'язок кожної сторони довести належними та допустимими доказами підставність своїх вимог та заперечень, суд приймає та вважає достатніми доказами надані позивачем документи, що підтверджують дійсну величину матеріальної шкоди. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 349 від 11.12.2013 року, яке провів сертифікований судовий експерт - автотоварознавець вищого професійного рівня [PERSON] вартість відновлювального ремонту становить 54577,39 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неправомірність відмови страхової компанії щодо здійснення страхової виплати, оскільки в даному випадку нема підстав для застосування Договору страхування в частині регулювання виплати при повній загибелі транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту не перевищує 70% ринкової вартості транспортного засобу. Відповідно до п. 10.5.2 Загальних умов страхування страхове відшкодування проводиться на підставі документів про фактичну оплату. Позивачем долучено квитанції, які підтверджують фактичну оплату за ремонт у розмірі 60053,59 грн. Після проведення відновлювального ремонту автомобіль наданий для огляду відповідачу, що сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи. Таким чином відшкодуванню підлягає страхове відшкодування у розмірі 60053,59 грн. за мінусом франшизи (встановленої в Договорі - 575 грн.), з врахуванням виплаченої 11.03.2013 року частки відшкодування у розмірі 13100,87 грн.), тобто у розмірі 46677,72 грн. Відповідно п. 9.5.5. Загальних умов страхування пеня встановлюється у розмірі 0,01% від суми боргу за кожен день прострочення платежу. Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за період з 4 березня 2014 року по 19 вересня 2014 року у розмірі 929,33 грн. Даний розмір пені не перевищує розмір, встановлений Договором, а тому підлягає стягненню з Відповідача. Відповідно до квитанції №3 до прибуткового касового ордеру позивачем сплачено на користь ФОП [PERSON] 300 грн. за послуги евакуації транспортного засобу. Відповідно до розділу 7 Договору страхування "Ексклюзивні умови» встановлено ліміт відшкодування витрат на транспортування транспортного засобу у розмірі 300 грн. Відповідачем факт евакуації транспортного засобу і оплати за такі послуги не заперечувався, тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Ст. 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При визначенні розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу суд враховує такий принцип цивільного судочинства як розумність. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №09/01 від 19.09.2014 року розмір таких витрат становить 6333,60 грн. З представленого суду розрахунку розміру правової допомоги вбачається, що адвокатом на підготовку матеріалів позову, виготовлення позовної заяви, подання адвокатського запиту, підготовка уточнень до позовної заяви витрачено 9 годин часу, на участь в судових засіданнях витрачено 4 години, проте, витрачений адвокатом час перевірці об'єктивними даними не піддається, тому суд вважає, що сума витрат на правову допомогу в розмірі 6333,60 грн. є об'єктивно перебільшеною, а тому у відповідності Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки задоволенню підлягають позовні вимоги майнового характеру загалом на суму 47907,05 грн., а позивачем сплачено 25.03.2014 року судовий збір у розмірі 415,05 грн., тому слід стягнути з відповідача на користь позивача розмір сплаченого ним судового збору в розмірі 415,05 грн. та з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 64,02 грн.

Outcome: partial