Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Лікар - психіатр Іваничівської центральної районної лікарні звернулася в суд із заявою про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку відносно [PERSON] посилаючись на те, що по відомостях, одержаних стосовно [PERSON], [INFO], жительки с.Завидів Іваничівського району є достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у неї психічного розладу, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих; завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку із погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Дані припущення про наявність тяжкого психічного розладу ґрунтується на інформації про її поведінку, отриманої від матері [PERSON] Просить суд винести рішення про примусове проведення психіатричного огляду [PERSON] у Волинській обласній психіатричній лікарні №1 без її згоди. В судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Законний представник особи, щодо якої розглядається питання про примусовий психіатричний огляд , питання задоволення заяви лікаря-психіатра віднесла на розсуд суду. Представник прокуратури вважає, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра Іваничівської ЦРЛ не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2016 року на імя головного лікаря Іваничівської ЦРЛ надійшла заява від [PERSON] з проханням оглянути лікарем-психіатром її дочку [PERSON] в звязку з неадекватною поведінкою. (а.с.4). З направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню лікаря-психіатра від 23.12.2015 року вбачається, що [PERSON] направлялася на стаціонарне лікування у добровільному порядку, однак самостійно не поїхала. \~\~\~\~ \~\~Згідно\~ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу"\~психіатричний огляд\~\~особи\~\~може\~\~бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні\~\~життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди\~\~своєму\~\~здоров'ю\~\~у\~\~зв'язку\~\~з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. Однак, заявником не надано доказів на підтвердження тих обставин , що у [PERSON] наявні психічні розлади, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих чи завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку із погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги ( виписки з історії хвороби, довідки про психіатричні огляди встановленого зразка тощо.) Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та Протоколи до неї передбачають право людини на повагу до приватного життя та умови, за яких втручання в приватне життя є виправданим, серед яких, зокрема: законна підстава, законна ціль (мета), та додаткова умова, за якою втручання має бути «необхідним в демократичному суспільстві». Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і зокрема, є пропорційним до поставленої законно мети. (справа «Кутцнер проти Німеччини», «Савіни проти України»). Стаття 8 Конвенції передбачає право людини на повагу до приватного життя, при цьому поняття «приватне життя» у практиці ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, в т.ч. здоров"я людини, медичне втручання, («[PERSON] проти Сполученого Королівства» від 09.03.2004 року), вільне розпорядження своїм тілом («Крістіна Гудвін проти Сполученого Королівства» від 11.07.2006 року). Відтак, примусовий психіатричний огляд [PERSON] безперечно є втручанням у її приватне життя в розумінні частини першої статті 8 Конвенції. \~\~ В ході розгляду справи не надано суду доказів для достатнього переконання, що втручання в приватне життя особи як індивіда зумовлене необхідністю запобігти небезпеці суспільним інтересам. \~На основі встановлених обставин суд вважає, що підстави для проведення психіатричного огляду [PERSON] в примусовому порядку відсутні, тому заява лікаря- психіатра Іваничівської ЦРЛ до задоволення не підлягає. На підставі ст.11, Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed