Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивач Депутат Кам'янської міської ради VII [PERSON] звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА» про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. У своєму позові позивач, з урахуванням уточнень до позову, просить суд визнати недостовірну інформацію, викладену у [NUMBER] випуску від [INFO] Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» стосовно депутата Кам'янської міської ради VII [PERSON], а саме «Полиция провела обыски на объектах [PERSON], депутата [PERSON]». «…обыски в рамках этого уголовного производства прошли на объектах, к которым имеет непосредственное отношение депутат Каменского горсовета [PERSON]. На объектах, по имеющейся информации, изъят большой арсенал оружия, гранат и боеприпасов. Депутата [PERSON] по данному делу вчера допросила полиця. Как сообщил источник в полиции, двое из трохи задержавны - [PERSON] и [PERSON] состояли в ОО «Антибеспридел» при екс-мэре [PERSON], а сей час являються сотрудниками «ЛВ групп», охранной фирмы [PERSON]..»; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА» спростувати неправдиву інформацію шляхом друку спростовуючої статті у наступному, після набрання чинності рішення суду, випуску Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» тим самим шрифтом на тій самій шпальті, обсягом, не меншим за попередню статтю; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1,00 грн., а також сплачену суму судового збору. Посилався на те, що [INFO] йому стало відомо, що у [NUMBER] випуску Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» поширено недостовірну інформацію щодо нього, яка принижує його честь та гідність як громадянина та ділову репутацію як депутата Кам'янської міської ради. Засновником та видавцем Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» є Товариство з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА». Стаття має назву: «[INFO]» і вся інформація в ній наведена є недостовірною. В статті безпідставно стверджується про порушення ним норм законодавства, що порушує його право на повагу до його ділової репутації. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зьявилась, надала суду клопотання, у якому просить суд розглянути справу у відсутність позивача та його представника, вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА» Шинкаренко С.О. позов не визнав, просив суд відмовити в задоволені позову, посилався на обставини викладені в запереченні. Суд, вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтєю 34 Конституцією України визначено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно до ч.1 ст.297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 27 лютого 2009 року N 1 під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Згідно до наданих суду документів вбачається, що позивач [PERSON] є депутатом міської ради по багатомандатному виборчому округу VII скликання 2015-2020 роки. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] у [NUMBER] випуску Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» поширено інформацію, а саме «Полиция провела обыски на объектах [PERSON], депутата [PERSON]». «…обыски в рамках этого уголовного производства прошли на объектах, к которым имеет непосредственное отношение депутат Каменского горсовета [PERSON]. На объектах, по имеющейся информации, изъят большой арсенал оружия, гранат и боеприпасов. Депутата [PERSON] по данному делу вчера допросила полиця. Как сообщил источник в полиции, двое из трохи задержавны - [PERSON] и [PERSON] состояли в ОО «Антибеспридел» при екс-мэре [PERSON], а сей час являються сотрудниками «ЛВ групп», охранной фирмы [PERSON]..». Згідно до наданих суду документів вбачається, що засновником та видавцем Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» є Товариство з обмеженою відповідальністю «М.О.С.МЕДІА». Зі змісту статті вбачається «как сообщил источник в полиции, двое из троих задержанных… являются сотрудниками «ЛВ групп», охранной фирмы [PERSON], сама фирма оформлена на [PERSON], депутата горсовета и доверенного человека [PERSON]…», що не категорично зазначено про те, що ТОВ «ЛВ Групп» є охоронною фірмою позивача, але не конкретизовано, чи дане підприємство належить позивачу, чи воно є його охороною, тобто надає йому послуги з охорони. Таким чином, вказана в статті інформація про відношення позивача до об'єктів, на яких проведено обшуки та про те, що ТОВ «ЛВ Групп» є його охоронною фірмою, є оціночними судженнями, оскільки не містять фактичних даних про дати та місця проведення обшуків, не зазначено в чому проявляється таке відношення об'єктів до позивача, та не зазначено конкретно про належність корпоративних прав ТОВ «ЛВ Групп» позивачу або ж про надання йому послуг з охорони. Ст.30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації в Україні», свобода слова і вільне вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Друковані засоби масової інформації є вільними. Ст.34 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. У п.п.15, 18 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 „Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Пленуму Верховного Суду України роз'яснив, що згідно з положенням статті 277 ЦПК України та статті 10 ЦПК України позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого можу бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Так, позивача у позові взагалі не зазначив та не обґрунтував, що вказана ним інформація не відповідає дійсності та не надав суду доказів такої недостовірності. Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недостовірною інформацію викладену [INFO] у статті Кам'янського міського інформаційного тижневика «НАШ РЕПОРТЕР» випуск [NUMBER]. За таких обставин, позовні вимоги позивача не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відшкодування моральної шкоди, яка завдана внаслідок порушення особистих немайнових прав відшкодовується на загальних підставах та в порядку, що передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України. У зв'язку з недоведеністю позивачем порушення поваги до його честі та гідності зі сторони відповідача, суд вважає, що підстави для відшкодування йому моральної шкоди в сумі 1 грн. 00 коп. - відсутні. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed