Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Вижницької міської ради Чернівецької, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про встановлення факту родинних стосунків, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позові вказує, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 12 березня 1997 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із сертифікату право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1,11 в умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що знаходиться в с Іспас Вижницького району Чернівецької, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія ЧВ №0063223, зареєстрований 21 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №1 який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 21.02.1997 року. Зазначає, що є рідною сестрою пo матері [PERSON] . Також зі свідоцтва про народження брата, [PERSON] вбачається, що в графі батько зазначено - [PERSON] графі мати - [PERSON] . Як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою, щоб оформити спадщину та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1.11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке знаходиться в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області, що належав померлому [PERSON] , яка помер [INFO] . Однак, нотаріус своєю постановою №52/02-31 від 25.02.2020 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як вона не подала доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та вважається такою, що не прийняла спадщину, не було надано документів, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , як брата і сестри, не було надано належно оформлених документів, що посвідчують право власності на дане спадкове майно . Зазначала, що народилася, як [PERSON] згідно із відомостей зазначених у свідоцтві про її народження (повторне) серії [NUMBER] від 20.12.2007 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області . Звернулася до Вижницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у зв`язку з необхідністю внесення виправлень в Свідоцтво про смерть його брата, але їй було відмовлено з необхідністю розгляду даного питання в судовому порядку. А також нотаріус роз`яснив, що факт родинних стосунків необхідно встановити в судовому порядку. Однак, [PERSON] , [INFO] дійсно є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідкою №3-483 від 27.08.2020 року старостату с. Іспас Вижницького району Чернівецької області. Нотаріус роз`яснила їй, що у зв`язку з тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063223, виданий 06 березня 1997 року на ім`я [PERSON] , допущено помилку в прізвищі, вона не зможе видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. Просить встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , як рідної сестри та рідного брата. Встановити факт належності гр. [PERSON] , який помер [INFO] правовстановлюючого документу, а саме: Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ЧВ №0063223, виданий Вижницькою районною державною адміністрацією Чернівецької області 06 березня 1997 року за №102, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №800, 06 березня 1997 року Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області. Визнати за [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає у с. Мілієве, Вижницького району Чернівецької області право власності на право на земельну частку (Пай), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ЧВ №0063223 площею 1,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована в с. Іспас та перебуває у колективній власності Селянської спілки ім. Шевченка с. Іспас, Вижницького району Чернівецької області, на ім`я [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Позов підтримали просили його задовольнити. Представник Вижницької міської ради Вижницького району в судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві позов визнає та просить розглядати справу у його відсутність. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецької області в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 12 березня 1997 року . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із сертифікату право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1.11 в умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що знаходиться в с. Іспас Вижницького району Чернівецької, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія ЧВ №0063223, зареєстрований 21 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №1 який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 21.02.1997 року. Згідно довідки Вижницької міської ради за №3-483 від 27.08.2020 року, вказано, що [PERSON] ,який помер [INFO] дійсно є рідним братом [PERSON] , [INFO] . Також зі свідоцтва про народження брата, [PERSON] вбачається, що в графі батько зазначено - [PERSON] в графі мати - [PERSON] . У сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0063223, виданого 06 березня 1997 року на ім`я [PERSON] , допущено помилку в прізвищі, вказано [PERSON] замість [PERSON] . Спадкоємцем третьої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , який в адресованій суду позовні вимоги просить задовільнити в повному обсязі. Згідно довідки Вижницької міської ради за №3-581 від 01.10.2021 року [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] - це одна і та особа. Інших осіб під таким прізвищем, іменем та по батькові в селі Іспас не по і в даний час немає. Як спадкоємець за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області Олійник Ю.М. із заявою, щоб оформити спадщину та видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Шевченка, розміром 1.11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке знаходиться в селі Іспас Вижницького району Чернівецької області, що належав померлому [PERSON] , яка помер [INFO] . Однак, нотаріус своєю постановою №52/02-31 від 25.02.2020 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, так як позивач не подала доказів про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та вважаюся такою, що не прийняла спадщину, не було надано документів, що підтверджують факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , як брата і сестри, не було надано належно оформлених документів, що посвідчують право власності на дане спадкове майно . Згідно з положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 p., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця: довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до п. 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.20 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4ст.79-1 ЗК) Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч.7ст.79-1 ЗК). Згідно з ч.1 ст.21 Закону України „Про Державний земельний кадастрвідомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельної ділянкиу випадках, визначенихст.79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використання відповідно дост.107 ЗК України. Згідно до п.2 прикінцевих і перехідних положень Закону України „Про державний земельний кадастр земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Згідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved