overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

В травні 2016р. [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 09 лютого 2015 року в розмірі 636 250,00 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у сумі 24 087,91 грн., а також понесені витрати. В процесі розгляду справи позивач згідно заяви від 17.08.2016 року уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути на свою користь кошти основного боргу в розмірі 621 250,00 грн., 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 28 103,11 грн., проценти за договором позики в розмірі 221 689,83 грн., а також понесені витрати. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 лютого 2015 року позивач передав відповідачу [PERSON] у тимчасове користування грошові кошти в сумі 25 000,00 дол. США, строком до 10 лютого 2015 року, що підтверджується виданою відповідачем розпискою. Проте, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконує, після спливу терміну дії договору грошові кошти не повертає, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права із цим позовом, у якому просив суд стягнути на його користь грошові кошти основного боргу в сумі - 25 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2016 року складає у сумі - 621 250,00 грн. та 3% річних за період з 11.02.2015 по 14.08.2016 в сумі - 1 130,91 доларів США, грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2016 року складає у сумі - 28 103,11 грн., проценти за договором позики в розмірі - 8 921,12 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.08.2016 року складає у сумі - 221 689,83 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернувся до суду в якому просив розірвати укладений 24.10.1992 року з [PERSON] шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції м. Житомира, актовий запис 2002. Під час перебування у шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім"ю, шлюб між ними фактично розпався, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав позов з наведених у ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, заперечувала проти примирення з позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.1992 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Житомирському міському відділі ЗАГС, за актовим записом №2002, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ТП №381715 від 24.10.1992 р. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження серії 1-ТП №115426 від 03.04.2002 року та серії І-ТП №012188 від 28.06.1994 року. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. З пояснень сторін, та обставин викладених у позові вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем в судовому засіданні не заперечувались. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. В заяві вона зазначила, що вона народилася [INFO] в м. Чортків Тернопільсьокої області. Вона не досягла шлюбного віку, однак бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO]. Вона вагітна, термін вагітності згідно висновку райЛКК Чортківської ЦКРЛ від №2/818 від 10 травня 2016 року становить 6-7 тижнів. Просить надати їй право на реєстрацію шлюбу з [PERSON], [INFO], уродженцем с. Мухавка Чортківського району Тернопільської області. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримує, просить задовольнити, суду пояснила, що у неї з нареченим, майбутнім батьком дитини, є взаємна згода на реєстрацію шлюбу, повага один до одного і вона хоче реалізувати право відповідно до закону, щоб жити сімейним життям та чекати без зайвих клопотів та навантажень народження дитини. Тому реєстрація шлюбу з [PERSON] буде відповідати її інтересам. Крім того, батьки не заперечують проти реєстрації шлюбу між ними. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився з поважних причин, подав суду заяву про визнання заяви і просить справу розглянути в його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що не заперечує проти створення сім'ї між [PERSON]. яка є її дочкою та [PERSON] Суд, вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів. Заявниця [PERSON], [INFO], тобто не досягла шлюбного віку, має намір створити сім'ю та зареєструвати шлюб з [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON] є вагітною, термін вагітності станом на 13 травня 2016 року становить 7 тижнів, що стверджується висновком райЛКК № 2/583 Чортківської центральної районної комунальної лікарні. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Суд вважає, що реєстрація шлюбу заявниці [PERSON] з [PERSON] відповідатиме її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

В травні 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з цим позовом до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України" Миргородський КХП № 1», посилаючись на порушення своїх спадкових прав відповідачем через невидачу їм нарахованої суми заробітної плати, яка належала спадкодавцеві [PERSON]. Зі змісту позову слідує, що позивачі є відповідно дружиною та дітьми померлого [INFO] року [PERSON], який до дня смерті працював у відповідача, де йому було нараховано та не виплачено заробітну плату в сумі 4128,43 гривень. Позивачі у встановлені законодавством час та порядку прийняли спадщину після померлого спадкодавця по 1/3 частині спадкового майна, проте відповідач не видає їм зароблені померлим спадкодавцем грошові кошти, посилаючись на арешт рахунків в установі банку органами державної виконавчої служби. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримав, просив задовольнити його, фактично відмовившись давати пояснення по справі, що є його правом. Решта позивачів в судове засідання не прибули, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили. Будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду справи, відповідач не забезпечив явку свого представника в дане судове засідання повторно, про причини неявки свого представника, в супереч вимогам ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд не повідомив, обґрунтованих заперечень чи доказів проти позову не подав, що фактично вказує на визнання заявленого позову / 26, 32, 36 /. Протокольною ухвалою суду відповідно до положень ч. 1 ст. 225 ЦПК України вирішено дану справу розглянути у відсутність представника відповідача, в порядку її заочного вирішення, проти чого позивач [PERSON] не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за законом по 1/3 частці грошових коштів заробітної плати спадкодавця [PERSON] / а.с. 13 - 18 /. За життя спадкодавця відповідачем йому нараховано, але фактично не виплачено 4128,43 гривень, що підтверджується копією довідки відповідача / а.с. 19 /. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї. З означених підстав заявлений позов підлягає до задоволення. Судові витрати по справі, по оплаті позову судовим збором, які документально підтверджені / а.с. 1 - 3 /, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачів на підставі положень ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 08.07.2016 року Житомирським міськвідділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області зареєстрував з відповідачем шлюб. Позов мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, відповідач з грудня 2016 року проживає в м. Нижній Новгород, примирення неможливе. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явилась, однак матеріалм справи містять нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за її відсутності та надання згоди на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 08.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Житомирським міськвідділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Житомирській області, актовий запис №951. Між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Враховуючи, що визнання відповідачем позову, не порушує прав та інтересів інших осіб, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову, а тому укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нимю і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

В травні 2017 року\~\~[PERSON] звернулася до Романівського районного суду Житомирської області\~ з позовом в якому, посилаючись на невиконання\~ [PERSON] з власної вини аліментних зобов"язань,\~ просить стягнути з останнього\~ неустойку (пеню)\~ за\~ прострочення сплати аліментів на їх неповнолітніх дітей\~ [PERSON] та [PERSON] у період часу з березня 2014 року по 1 березня 2017 року в сумі 9150,86 грн. Під час судового розгляду, позивач зменшила розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача 4062,57 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В судове засідання сторони та представник відповідача не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а представник відповідача позов визнав. Судом встановлено, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2014 року [PERSON] зобов»язаний сплачувати на користь позивача аліменти на сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 березня 2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із довідки-розрахунку Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирькій області, наданої суду відповідачем, вбачається, що аліментні зобов»язанні [PERSON] виконувалися несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого щомісячно, починаючи з березня 2014 року по 1 березня 2017 року включно,\~ мало місце прострочення сплати аліментів в тому чи іншому розмірі. Загальна сума пені за порушення [PERSON] аліментних зобовязань, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 4062,57 грн. Відповідно до положень статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України),\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

в травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Карвинівської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазаначила, що 9 жовтня 2016 року померла її мати - [PERSON], внаслідок\~ чого відкрилася спадщина. Посилаючись на те, що\~ вона є спадкоємцем [PERSON], однак, у встановлений законом строк вона не подала нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, посилаючись на незадовільний стан здоов"я. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 1269, 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 частини 3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

В травні 2017 року позивач[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитини повноліття, та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення донькою трьох років, посилаючись на те, що відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, та не бере участі у її вихованні, в даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, в зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав частково. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що донька проживає разом з матір"ю та, знаходиться на її утриманні, та продовжує навчатися.. Відповідно ло ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття, та стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно до досягнення донькою трьох років. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що на підставі рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн.. Вказує, що розмір аліментів є мізерним, не відповідає теперішній економічній ситуації та встановленому прожитковому мінімуму на 2018 рік, тому позивач просить винести рішення, за яким змінити розмір стягнення аліментів та визначити його в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що згідно рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 18.02.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн., щомісячно і до повноліття дитини. Відповідно до рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.02.2012 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON]розірвано. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції : «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, що підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved