Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є чоловіком позивача. В другій половині листопада 2010 року, позивач переїхала до відповідача, та сторони почали проживати у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство. 07.10.2011 року було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON], під час якого народилася 30.09.2011 року донька [PERSON] Під час спільного проживання сторони заощаджували грошові кошти та вирішили придбати автомобіль ЗАЗ - 110307, який є спільним майном набутим під час шлюбу. [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], з якого згідно рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.01.2006 року стягуються аліменти на доньку Ганну, [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян. За відповідачем [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 28\~119 грн., описано та накладено арешт на автомобіль ЗАЗ -110307. У звязку із вищевикладеним позивач вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою. В підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат [PERSON], просять задовольнити позовні вимоги. [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд їх задовольнити. [PERSON] в підготовчому судовому засіданні надала розписку про отримання від [PERSON] грошових коштів за ? частину автомобіля ЗАЗ -110307. Позовні вимоги визнає, претензій до [PERSON] не має та не заперечує, щодо їх задоволення. Представник Хмільницького міськрайонного відділу ДВС - [PERSON] в підготовчому судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд вислухавши думку позивача та його представника, позицію відповідачів та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 086470 від 07.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб.(а.с.6) 30.09.2011 року народилася [PERSON], батьком якої записано [PERSON] та матір"ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 204608 від 10.10.2011 року.(а.с.7) Відповідно до довідки Сьомаківської сільської ради № 1048 від 12.11.2018 року [PERSON] проживає в [INFO], разом із ним зареєстровані та проживають дружина [PERSON] та донька [PERSON]С.(а.с.8) Згідно рішення Хмільницького міськрайоного суду Вінницької області від 25.01.2006 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на доньку Ганну, [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян та видано виконавчий лист.(а.с.9-10) 13.07.2015 року заступником начальника ДВС [PERSON] видано постанову про відкриття виконавчого провадження.(а.с.11) Згідно розрахунку за [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів станом на 16.11.2018 року в розмірі 28\~119 грн..(а.с.12) Постановою про опис та арешт майна боржника від 06.11.2018 року накладено арешт на майно, що належить [PERSON], а саме на автомобіль ЗАЗ -110307, д.н.з. АВ 7865 В.М.(а.с.13-14) Вартість автомобіля ЗАЗ -110307 становить 18\~460 грн., що підтверджується звітом про оцінку транспортного засобу від 14.11.2018 року.(а.с.16) Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 60 СК України передбачає, що \~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до Пленуму ВССУ п. 16 постанови від 03.06.2016 року № 5 «про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у випадках, коли предметом позову є частка в спільній сумісній власності на неподільну річ (частина друга\~статті 183 ЦК), на яку звертається конфіскація або стягнення на користь особи, питання про зняття арешту з цієї речі (за відсутності іншого спільного майна) вирішується відповідно до правил\~статей 321,\~358,\~364\~ЦК, враховуючи, що згідно із законодавством суд вирішує спори учасників спільної сумісної власності щодо розпорядження та користування майном. Тому не слід розглядати як протиправне позбавлення права власності присудження грошової чи іншої матеріальної компенсації за частку у спільній сумісній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. Згідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки автомобіль ЗАЗ -110307 був придбаний під час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а отже є спільною сумісною власністю, а тому [PERSON] належить ? частина автомобіля. Позові вимоги про зняття з автомобіля ЗАЗ -110307, підлягають задоволенню також, оскільки згідно розписки [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти за ? частину автомобіля ЗАЗ -110307, претензій до [PERSON]. не має, а тому відсутні будь які підстави перебування автомобіля під арештом. У звязку із тим, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти за ? частину автомобіля ЗАЗ -110307, суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення з позивача на користь [PERSON] грошових коштів слід відмовити. На підставі Закону України «Про виконавче провадження», ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України та

Outcome: partial