Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу зазначивши, що 20.04.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благо - Інвест» та відповідачем було укладено договір № 009238, згідно з яким позивач за дорученням відповідача, в його інтересах та за рахунок відповідача, здійснив певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Благоустрій». На виконання договірних зобов'язань відповідач повинна була сплатити одноразовий Реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати загальний платіж, який складається з Чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та Адміністративні витрати, що є платою за послуги Позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви Учасника на участь в Асигнаційному заході, відповідач отримала дозвіл на суму 10000 грн., з якої відповідач отримала 08.09.2010 року 5000 грн. та 17.09.2010 року 5000 грн. За період з 13.05.2010 року до 18.09.2012 року відповідачем було сплачено 6166,79 грн., проте не погашено 2000,04 грн. боргу. Представник позивача у попереднє судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав та просить розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідачка у попереднє судове засідання з`явилася, надала суду копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якої змінено її прізвище з [PERSON] на [PERSON] та позовні вимоги визнала у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню. 20.04.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Благо - Інвест» та відповідачем було укладено договір № 009238, згідно з яким позивач за дорученням відповідача, в його інтересах та за рахунок відповідача, здійснив певні дії, спрямовані на придбання товару для відповідача на умовах діяльності програми «Благоустрій». На виконання договірних зобов'язань відповідач повинна була сплатити одноразовий Реєстраційний платіж, а також своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати загальний платіж, який складається з Чистого внеску, за рахунок якого здійснюється оплата товару чи надається відповідна сума у позику та Адміністративні витрати, що є платою за послуги Позивача з організації діяльності програми. Відповідно до надісланої заяви Учасника на участь в Асигнаційному заході, відповідач отримала дозвіл на суму 10000 грн., з якої відповідач отримала 08.09.2010 року 5000 грн. та 17.09.2010 року 5000 грн. За період з 13.05.2010 року до 18.09.2012 року відповідачем було сплачено 6166,79 грн., проте не погашено 2000,04 грн. боргу. Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України, а саме відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст.525 ЦК України заборонено односторонню відмову від виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги. Позивач просить стягнути з відповідачки витрати, пов'язані з правовою допомогою у сумі 380 грн., проте не надав доказу про понесення ним таких витрат. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв"язку з чим, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial