Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що вона має у приватній власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який подарував їй батько [PERSON]. У спірному будинку зареєстровані: сестра позивача - [PERSON], племінник - [PERSON]. Відповідача по справі було зареєстровано у вказаному будинку для переоформлення паспорту для виїзду за кордон. [PERSON] оформив всі документи і виїхав в 2009 році за кордон в невідомому напрямку. На даний час позивач не має можливості вільно розпоряджатися будинком, так як в ньому зареєстрований відповідач. Тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку за адресою: [ADDRESS]. Зобов'язати Оріхівський районний сектор управління державної міграційної служби України в Запорізькій області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у судовому порядку. Також позивачка пояснила, що відповідач знаходиться за межами України та повторно викликати його немає потреби, так як він тривалий час не з'являвся за місцем реєстрації. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій прохає справу розглянути у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 23 травня 2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.11.2007 року, технічним паспортом (а.с.6-8). Також судом встановлено, що у належному позивачеві на праві приватної власності житловому будинку за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], підтвердженням чого є копія будинкової книги (а.с.11-13). Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням стверджувала, що відповідач [PERSON] виїхав за межі України, залишившись бути зареєстрованими за спірною адресою. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядження своєю власністю. Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. За роз'ясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Підтвердженням того, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], є довідка голови квартального комітету від 19.05.2014 року , де зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою ніколи не проживав (а.с.22). Також той факт, що відповідач не проживає за вказаною адресою, підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок, [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved