Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 30.12.2013 року. Просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 11 402,52 грн. за період з 01.10.2010 року по 01.11.2013 року та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 229,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідачі мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] і є споживачами теплової енергії, а тому повинні щомісяця вносити плату за відпущену теплову енергію. Проте, від сплати такової ухиляються, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яку у добровільному порядку не сплачують. За таких підстав позивач був вимушений звернутися до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в який просить розглянути справу у його відсутність, на заявлених позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, повернуті на адресу суду. У разі неявки відповідача, якого належним чином повідомлено, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані у справі письмові докази, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідачі є споживачами теплової енергії у квартирі за адресою [ADDRESS], власником якої є [PERSON], що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю, наданою представником позивача в матеріалах справи. Згідно з нормами ст. 162 Житлового кодексу України, ст.. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" відповідачі зобов'язані щомісяця вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплопостачання. Відповідно до вимог ч. 3 ст.156 ЖК України повнолітні члени сім`ї власника, які проживають з ним, зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території. Між позивачем та відповідачем згідно вимог ст. 509 ЦК України виникли зобов`язання, які вони повинні виконувати та не звільняються від відповідальності через неможливість виконання даного зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі мають заборгованість за відпущену теплову енергію у сумі 11402,52 грн. за період 01.10.2010р. по 01.11.2013 р. Строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, складає три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст.. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідачі у судове засідання не з»явилися, не заявили про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності. Отже заборгованість за період з 01.10.2010 р. по 01.11.2013 р. у розмірі 11402,52 грн. підлягає стягненню з відповідачів у на користь позивача у повному обсязі, в солідарному порядку. Також з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню в силу ч 1 ст.88 ЦПК України сума сплаченого судового збору у розмірі 229,40 грн., яка сплачена позивачем при зверненні до суду із даним позовом, про що свідчить платіжне доручення № 3756 від 04.12.2013 року.

Outcome: approved