Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся позивач -акціонерне товариство комерційний банк „ ПРИВАТБАНК " з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №253981-CRED від 07.10.2008 року в розмірі 45938,16 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Представник позивача АТ комерційний банк " ПРИВАТБАНК " в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Матеріалами справи встановлено, що АТ КБ „ ПРИВАТБАНК " та [PERSON] 07.10.2008 року уклали кредитний договір №253981-CRED. Згідно договору АТ КБ „ ПРИВАТБАНК " зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 27000,00 грн. на термін до 07.10.2010 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 27000,00 грн. В порушення умов кредитного Договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. 22.10.2009 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Краснокутського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 01.12.2009 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №253981-CRED від 07.10.2008 в розмірі 25760,97 грн. нараховану станом на 13.08.2009 року. При цьому прострочена сума заборгованість (залишок боргу) становить 20548,44 грн. Як вбачається з висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), то право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього слід зазначити й таке. Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. За змістом положень статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Оскільки, з відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Краснокутського районного суд Харківської області від 01.12.2009 року, тобто за період з 07.10.2008 року по 13.08.2009 року, то за період після подання позовної заяви від 11.10.2009 року, з 12.10.2009 по 26.04.2021 відповідач має заборгованість у розмірі - 45938.16 грн., яка складається з наступного: -40157,48 грн. - індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання; -5780,68 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Наведені розрахунки надані банком, відповідачем не спростовані, вони відповідають вимогам закону та умовам договору. Також відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин щодо заперечень проти позову. На підставі викладеного, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв`язку з чим суд у примусовому порядку стягує з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в сумі 2270, 00 грн.

Outcome: approved