Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

В поданому позові позивачі зазначають, що вони зареєстровані та постійно проживають у квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира належить до державного житлового фонду. У квартирі також зареєстрована їх дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 2014 року не проживає за місцем своєї реєстрації, виїхала до Російської Федерації. Реєстрація у квартирі позивачів [PERSON] суперечить інтересам [PERSON] та [PERSON], не дає можливості оформити житлову субсидію, а також вирішити питання про приватизацію даної квартири. Тому в поданому позові позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вигляді квартири [ADDRESS]. До початку розгляду справи по суті з боку позивачів, на адресу суду надійшли письмові заяви, відповідно до змісту яких позивачі підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просили розглянути без їх участі. Відповідач [PERSON] згідно наданої письмової заяви позов визнала в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.12 ч.3 та ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Предметом даного позову є вирішення питання про втрату права на житло громадянки, яка відсутня за зареєстрованим місцем проживання понад встановлені законом строки, при цьому являється членом сім"ї власника житла . Дані піитання регулюються положенями Житлового Закону україни та Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих письмових доказів судом встановлено, що позивачі дійсно зареєтровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОСББ «Злагода 151» (а.с.8), зазначена квартира належить до державного житлового фонду, право власності не зареєстровано, квартира не приватизована(а.с.9) При цьому, відповідно до акту обстеження матеріально-побутовихумов проживання, на даний час в квартирі [ADDRESS], окрім позивачів, зареєстрована відповідач по справі - [PERSON] (а.с.7). Також судом встановлено, що починаючи з 2014 року відповідач не мешкає за місцем своєї реєстрації, тому що, вона мешкає у Російській Федерації, що підтверджується відповідними доказами - актом обстеження житлово-побутових умов, який був складений депутатом Попаснянської міської ради [PERSON] у присутності сусідів позивачів гр. [PERSON], [PERSON].(а.с.7). При цьому судом враховується, що ухилення відповідача від добровільного зняття з реєстраційного обліку дійсно негативно впливає на матеріальний стан позивачів, які змушені нести додаткові витрати на утримання житла та оплату наданих комунальних послуг, а також позбавлені можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Вказаними матеріалами підтверджено, що ніяких домовленостей щодо житла за адресою: [ADDRESS], між сторонами не встановлено. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач, яка являється членом сім'ї позивача - не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: [ADDRESS], понад 1 рік, а тому на підставі положень ст.405 ЦК України повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обгрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного ст.405 ЦК України,

Outcome: approved