Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах малолітньої дочки [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його двоюрідна баба - [PERSON], яка постійно проживала в с.Мельники Чорнобаївського району. Ще при житті, а саме 15 травня 2013 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено в Мельниківській сільській раді Чорнобаївського району по реєстру № 28, яким заповіла свою земельну ділянку малолітній дочці позивача - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,14 га., загальною вартістю 49420,72 грн., розташована в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району, та належала померлій згідно державного акту серії ІІІ-ЧР №052899 від 02 серпня 2002 року. Фактично по вказаному державному акті померла мала на праві власності дві земельні ділянки: площею 0,21 га., вартістю 1690 грн. та площею 1,93 га., вартістю 47740,72 грн. Дочка позивача [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], бо в її інтересах, у встановлений законом строк, була подана заява в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, але позивач не може через нотаріальну контору оформити спадкові права дочки на земельні ділянки, по тій причині, що в державному акті маються виправлення кількісної характеристики земель переданих у приватну власність, вчинене Мельниківською сільською радою. Мотивуючи тим, що порушуються права дочки як власника і спадкоємця, через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за дочкою право власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки. В судове засідання позивач не з'явився, в позові вказав про розгляд справи в його відсутність, просив позов задоволити. Відповідач - Мельниківська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] померла двоюрідна баба позивача - [PERSON], яка постійно проживала в с.Мельники Чорнобаївського району. Ще при житті, а саме 15 травня 2013 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено в Мельниківській сільській раді Чорнобаївського району по реєстру № 28, яким заповіла свою земельну ділянку дочці позивача - [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,14 га., загальною вартістю 49420,72 грн. розташована в адміністративних межах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району, що належала померлій згідно державного акту серії ІІІ-ЧР 052899 від 02 серпня 2002 року. Фактично по вказаному державному акті померла мала на праві власності дві земельні ділянки: площею 0,21 га., вартістю 1690 грн. та площею 1,93 га., вартістю 47740,72 грн. Дочка позивача [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], бо в її інтересах у встановлений законом строк була подана заява в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, але позивач не може через нотаріальну контору оформити спадкові права дочки на земельні ділянки, по тій причині, що в державному акті маються виправлення кількісної характеристики земель переданих у приватну власність вчинене Мельниківською сільською радою. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], копією державного акту на земельні ділянки, довідкою сільської ради про постійне місце проживання померлої та про склад її сім"ї. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за його дочкою [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, що належали [PERSON] померлої [INFO]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved