Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON], від імені якої діє на підставі договору [PERSON], пред'явила позов до Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с. Великі Мацевичі Старокостянтинівського району Хмельницької області, місце реєстрації - Великомацевицька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців крім неї немає. Після смерті батька вступила в управління і розпорядження майном, однак не оформила свої спадкові права, оскільки була юридично необізнана щодо строків та процедури прийняття спадщини. Вона проживає за межами місця відкриття спадщини. Однак вона у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, фактично вступивши в управління майном, позивачка вважала, що прийняла спадщину, а тому через юридичну необізнаність, матеріальні труднощі, не подала у встановлені законом строки заяву до нотаріальної контори. Представник позивачки подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просив розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав до суду заяву, якою визнав позовні вимоги та просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 3 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 15 липня 2016 року. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцта про її народження серії [NUMBER], виданого Великомацевицькою сільською радою Грицевського району Хмельницької області 20 червня 1962 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Дніпровським РАЦС м. Києва 18 вересня 1987 року. Згідно довідки виконавчого комітету Великомацевицької сільської ради Старокостянтинівського району від 13 липня 2016 року за № 530, померлий [PERSON], на день смерті проживав і був зареєстрований в [ADDRESS]. Листом - відмовою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 15 липня 2016 року за № 2519/01-16 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в зв'язку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 44762049 від 12 серпня 2016 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] відсутня. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, мала матеріальні труднощі, проживає в іншій місцевості враховуючи те, що позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved