Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.12.2010 року між ПАТ "Плюс Банк" (правонаступник ПАТ "Ідея Банк") та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ю92.103.73972, згідно якого відповідач отримала кредит на суму 13680,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних від залишкової суми кредиту. Однак, взятих на себе зобов'язань відповідач не виконала, кредитних коштів не повернула, в результаті чого виникла заборгованість і станом на 08.01.2014 року становить 55531,30 гривень, з яких: прострочений борг - 10097,18 грн.; прострочені проценти - 8710,68 грн., строкові проценти - 120,34 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 36463,10 гривні, віндикаційні витрати - 140,00 грн. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 55531,30 гривень заборгованості по кредитному договору, а також понесені судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідачка двічі в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи (повідомлення про вручення поштового відправлення), а тому суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Факт укладення 10.12.2010 року між позивачем, який є правонаступником ПАТ "Плюс Банк, і відповідачем кредитного договору №Ю92.103.73972 строком на 10 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % річних від залишкової суми кредиту та наявність станом на 08.01.2014 року 55531,30 гривень заборгованості, з яких: прострочений борг - 10097,18 грн.; прострочені проценти - 8710,68 грн., строкові проценти - 120,34 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів - 36463,10 гривні, віндикаційні витрати - 140,00 грн. підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією кредитного договору від 10.12.2010 року, розрахунком заборгованості, складеним позивачем. Заборгованість нарахована з урахуванням положень ст. 534 ЦК України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. З врахуванням наведеного та враховуючи, що відповідачем порушувались умови кредитного договору, а тому позов підлягає до задоволення у пред'явленому обсязі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 555,31 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved