Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 07 вересня 2007 року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1623 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, станом на 27 грудня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 25209 грн. 49 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 883 грн. 48 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6338 грн. 54 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 247 грн. 92 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 16062 грн. 91 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 1176 грн. 64 коп. - процентна складова. Просить стягнути з відповідача загальну заборгованість у розмірі 25209 грн. 49 коп., судові витрати. Під час розгляду справи по суті неодноразово уточнено позовні вимоги - остаточно просили стягнути заборгованість за кредитним договором за період з 10 вересня 2008 року по 27 грудня 2013 року у сумі 20 770 грн. 82 коп.(а.с.37,38-39, 107-109). 18 березня 2014 року ухвалою суду подовжено строк розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, долучила до матеріалів справи судовий наказ Торезького міського суду від 18 вересня 2008 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 2761 грн. 61 коп. та постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання цього судового наказу. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 07 вересня 2007 року між сторонами укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1623 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 07 вересня 2007 року відповідачем підписана заява, в якій зазначено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов, з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) ознайомлена та згодна (а.с.6-10). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до уточненого позивачем розрахунку станом на 27 грудня 2013 року утворилась заборгованість на загальну суму 23532 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 883 грн. 48 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6338 грн. 54 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 247 грн. 92 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 16062 грн. 44 коп., із вирахуванням з поточної заборгованості задоволеної за рішенням суду у розмірі 2761 грн. 61 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 1176 грн. 64 коп. - процентна складова (а.с.107-109). Відповідач не виконав свого обов'язку і в порушення умов договору кредиту не повернув позивачу суму кредиту, порушивши права позивача на отримання кредиту в повному обсязі. Однак відповідач заперечувала проти утворення заборгованості, посилаючись на постанову про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання судового наказу Торезького міського суду від 18 вересня 2008 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 2761 грн. 61 коп. Так, 18 вересня 2008 року судовим наказом Торезького міського суду стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка складає із заборгованості за кредитом у сумі 1491 грн.,заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 909 грн. 62 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 238 грн. 68 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов»язання за договором у сумі 121 грн. 35 коп.(а.с.40). 25 березня 2009 року постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу (а.с.42). Згідно квитанцій відповідачем здійснена оплата у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у 2008, 2009 роках (а.с.71-72). Згідно особових рахунків із заробітної плати відповідача вирахувані суми за придбання товару в кредит у липні-грудні 2008 року, січені-грудні 2009 року,січні-травні 2010 року(а.с.73-75, 96,100-102). 06 квітня 2010 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції закінчено виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу у зв»язку з повним виконанням (а.с.43). Суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність судового наказу Торезького міського суду від 18 вересня 2008 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 2761 грн. 61 коп. та постанови про закінчення виконавчого провадження про примусове виконання цього судового наказу, оскільки зобов»язання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно меморіальних ордерів відповідачем 08 лютого 2010 року погашено заборгованість за кредитним договором у сумі 298 грн. 48 коп., 01 березня 2010 року - 241 грн. 82 коп., 01 квітня 2010 року - 68 грн. 13 коп. (а.с.49-61). Таким чином, станом на 01 квітня 2010 року залишилась непогашеною сума кредиту у розмірі 882 грн. 57 коп.(1491 грн. - 608 грн. 43 коп.). Однак згідно уточненого розрахунку з поточної заборгованості за кредитним договором за період з 10 вересня 2008 року по 27 грудня 2013 року, яка складає у загальній сумі 23532 грн. 38 коп., вирахувано задоволені вимоги за судовим наказом у сумі 2761 грн. 61 коп.( в т.ч. заборгованість за кредитом у сумі 1491 грн. 91 коп.), до стягнення пред»явлено заборгованість у загальній сумі 20770 грн. 82 коп. 06 квітня 2010 року постановою начальника відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції закінчено виконавче провадження щодо примусового виконання судового наказу у зв»язку з повним виконанням, постанова набрала чинності. Виходячи з наведеного, заборгованість по процентам за користування кредитом складає у сумі 5428 грн. 92 коп.(різниця між поточною - 6338 грн. 54 коп. та 909 грн. 62 коп. - задоволеною за рішенням суду), заборгованість по комісії за користуванням кредитом складає у сумі 09 грн. 24 коп. (різниця між поточною - 247 грн. 92 коп. та 238 грн. 68 коп.- задоволеною за рішенням суду), пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає у сумі 16062 грн. 44 коп., 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 1038 грн. 54 коп. - процентна складова. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним Договором встановлюються сторонами тривалістю п'ять років. Частиною 1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу) застосовується позовна давність в один рік. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до графіків погашення кредиту, початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив його. У разі порушення річного строку неустойка може бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням. Згідно інформації головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції судовий наказ № 2-н-135 від 18 вересня 2008 року Торезького міського суду про стягнення з відповідача боргу у сумі 2761 грн. 61 коп. надійшов на виконання 25 березня 2009 року, стягнення проводилося із заробітної плати боржника в розмірі 20 відсотків, 06 квітня 2010 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с.83). Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та встановлено наступне. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань складає у сумі 16062 грн. 44 коп. за період з 10 вересня 2008 року по 27 грудня 2013 року, що виходить за межі позовної давності. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 13 січня 2014 року (а.с.4). З урахуванням положення статті 258 ЦК України, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором підлягає стягненню за період з 13 січня 2013 року по 13 січня 2014 року, виходячи з наступного розрахунку. Згідно розрахунку розмір пені станом на 27 грудня 2013 року складає у сумі 16062 грн. 44 коп., станом на 31 січня 2013 року - 12745 грн. 78 коп., станом на 29 грудня 2012 року - 12413 грн. 68 коп. За період з 31 січня 2013 року по 27 грудня 2013 року заборгованість пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором складає у сумі 3316 грн. 66 коп. (16062, 44 грн. - 12745, 78 грн.). За період з 13 по 31 січня 2013 року підлягає до сплати пеня у сумі 181 грн. 08 коп. (12745,78 грн. - 12413,68 грн. : 33 дні х 18 днів). Таким чином, за період з 13 січня по 27 грудня 2013 року (в межах позовних вимог) пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором складає у сумі 3497 грн. 74 коп. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України) Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України) Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 18 лютого 2014 року, яка прийнята за результатом перегляду судових рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, у справі № 3-2гс14, та в силу імперативних положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими у правозастосуванні. Відповідно до п. 5.3 кредитного договору штраф застосовується у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Пеня ж, у свою чергу, відповідно до п. 5.1 кредитного договору сплачується у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у Договору за кожний день просрочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму просроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховується. Враховуючи, що штраф та пеня відповідно до умов кредитного договору нараховуються за різних обставин порушення позичальником зобов'язання, тому є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань боржником, з відповідача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) у сумі 446 грн. 80 коп. ((5428 грн. 92 коп. + 9 грн. 24 коп. + 3497 грн. 74 коп.) : 100 % х 5 %). Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № DOXRRX01440188 від 07 вересня 2007 року станом на 27 грудня 2013 року, яка складається із: заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 5428 грн. 92 коп., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 09 грн. 24 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 3497 грн. 74 коп., а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу; 446 грн. 80 коп. - процентна складова, всього у сумі 9882 (дев"ять тисяч вісімсот вісімдесят два) грн. 70 коп. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судовий збір на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в сумі 98 грн. 32 коп. (9882 грн. 70 коп. х 100% : 25209 грн. 49 коп.) = 39 %; (39 % х 252 грн. 09 коп.:100 %). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 98 грн. 32коп.

Outcome: partial