Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 017-2008-1721 від 30 травня 2008 року в сумі 74 173,07 доларів США., що еквівалентно 1 589 039, 34 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору від 24.04.2008 третя особа [PERSON] отримав кредит в розмірі 108 000 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.05.2033, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірах та в строки, що передбачено договором. Оскільки [PERSON] припинив виконувати свої зобов'язання за договором, тому виникла заборгованість станом на 06.04.2015 на загальну суму 74173,07 доларів США, що еквівалентно 1589039 грн. 34 коп. З метою забезпечення виконання зобов'язань було укладено договір поруки з відповідачем, за яким [PERSON] поручилась за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Тому ПАТ «Універсал Банк» просить стягнути заборгованість за кредитним договором з [PERSON] як поручителя. Представник ПАТ «Універсал Банк» [PERSON], згідно довіреності № 263/2015 від 03.09.2015 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить задовольнити, посилаючись на те, що позичальник не виконує зобов'язання за кредитним договором, а відповідач є його поручителем та несе відповідальність за позичальника. Просить при ухваленні рішнення врахувати курс валюти щодо гривні, згідно якого стягнути борг в сумі 74173,07 доларів США, що еквівалентно 1981904 грн. 43 коп. Відповідач в судові засідання повторно не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачки не надходило. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Третя особа за викликом суду не прибула, повідомлялась належно. Представник третьої особи [PERSON] скерував заперечення на позов, з яких вбачається, що третя особа позов не визнає, оскільки при стягненні боргу з тертьої особи і стягнення заборгованості за даним позовом окремо з поручителя призведе до подвійного стягнення на користь позивача однієї і тієї ж суми заборгованості. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається\~\~як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 30.05.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 017-2008-1721, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 108000 доларів США з терміном користування кредитом до 10.05.2033. Позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 12,45% річних щомісяця згідно графіку щомісячних платежів. На підставі\~статті 629 ЦК України\~\~ цей договір є обов'язковим для виконання. 10.06.2009 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено додаткову угоду, якою було змінено відсоткову ставку за користування кредитом з 12,45% на 5,68%. 25.06.2009 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] укладено додаткову угоду, якою було змінено відсоткову ставку за користування кредитом з 5,68% на 13,68%. Згідно\~\~додаткової угоди від 10 квітня 2012 року відсоткову ставку за користування кредитом змінено з 13,68% на 8,53%. 25 квітня 2012 року ці сторони уклали\~ додаткову угоду, якою було змінено відсоткову ставку за користування кредитом з 8,53% на 16,53%. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30.05.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір поруки № 017-2008-1721-Р/5. Cудом встановлено, що про всі зміни відсоткової ставки поручителя було повідомлено належним чином шляхом укладення з ним додаткових угод. Пунктом 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, за всіма зобовязаннями\~ останнього. Згідно умов цих договорів у випадку порушення боржником своїх зобовязань\~ перед кредитором за кредитним договором, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. \~ \~ \~ \~Позивач виконав свої зобовязання за договором та надав позичальникові передбачену цим договором суму. На підставі аналізу наявних у справі доказів судом встановлено, що позичальник не виконував належним\~ чином умови кредитного договору, що стверджується розрахунком заборгованості. Станом на 06.04.2015 заборгованість за кредитним договором складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 588,26 доларів США (12602 грн. 52 коп.), сума дострокового стягнення кредиту в розмірі 65486,35 доларів США (1402940 грн. 27 коп.), заборгованості з відсотків в розмірі 8048,20 доларів США (172419 грн. 80 коп.), підвищені відсотки в розмірі 50,26 доларів США (1076 грн. 74 коп.). Відповідно до ст.ст. 1054,1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується\~ повернути кредит і сплатити проценти, визначені у договорі. Зобовязання має виконуватись належним чином у встановлений строк. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Відповідно до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок\~ позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що складають зміст договірного зобовязання\~ (ч.1 ст. 628 ЦК України). Обсяг зобовязань\~ поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань\~ боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.1, ч.2 ст. 553 ЦК України). Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналогічна\~ правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17 грудня 2014 року (справа 6-185 цс 14). Солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо вказаних в законі чи договорі, і при цьому кредитору надається право вимагати виконання обовязку\~ частково або в повному обсязі від усіх боржників разом або від одного із боржників. Якщо обовязок\~ не буде виконано в повному обсязі одним із боржників, кредитор вправі вимагати неодержане від інших солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобовязаними\~ до того моменту, поки їх обовязок\~ не буде виконано повністю. Кредитор вправі обирати, від кого він буде вимагати виконання обовязку: від боржника, від поручителя, або від обох разом. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання\~ не предявить\~ вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання\~ не встановлений або встановлений моментом предявлення\~ вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить\~ позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строки дії поруки, які передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування субєктивного\~ права кредитора й субєктивного обовязку\~ поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Оскільки за умовами кредитного договору позичальник зобовязаний погашати кредит періодичними платежами згідно графіку, узгодженому сторонами, ці умови позичальником не виконувались, а тому з часу не проведення ним чергового щомісячного платежу у банку виникло право протягом шести місяців предявити\~ вимогу до поручителя. З наявного в матеріалах справи\~ розрахунку\~ заборгованості (а.с.6-8) вбачається, що останній платіж внесено позичальником і зараховано банком\~ 21 січня 2015 року. Позивач подав до суду позов 27 травня 2015 року. Відтак, суд приходить до висновку, що\~ вимога до поручителя про виконання ним\~ зобовязань боржника\~ за договором\~ предявлена\~ у судовому порядку в межах строку дії поруки, до закінчення\~ строку виконання основного зобовязання. Відомості про те, що кредитором встановлювався строк для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відсутні. При цьому, пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач використав своє право на повернення кредиту достроково у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання, пред'явивши позов, в тому числі і до поручителя. При цьому, задовольняючи позов судом враховані вказівки, викладені у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», якими передбачено, що у разі пред"явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Тому, постановляючи рішення про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 74\~173,07 доларів США\~ (сімдесят чотири тисячі сто сімдесят три долари 7 центів США), що еквівалентно 1\~981\~904,43 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по сумі кредиту - 588,26 доларів США, що еквівалентно 15718,31 грн.; суми дострокового стягнення кредиту - 65\~486,35 доларів США, що еквівалентно 1749795,27 грн.; відсотків - 8\~048,20 доларів США, що еквівалентно 215047,90 грн.; підвищених відсотків - 50,26 доларів США, що еквівалентно 1342,95 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 3654 грн. 00 коп. (а.с.1) На підставі ст.ст.526,530, 549, 551, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved