Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 01 червня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] (надалі відповідач) було укладено кредитний договір №92Ж/ДК-06 за яким останньому було надано кредит на загальну суму 88073,74 грн. на споживчі потреби строком до 02.07.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 8,50% річних в порядку і на умовах, визначених договором. Відповідач свої зобов'язання, а саме: щомісячно здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора погашення кредиту, процентів за фактичне використання кредиту та інших платежів відповідно до умов договору та графіка платежів не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 18.10.2015 року заборгованість перед позивачем становить 111606,82 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за даним договором 01 червня 2011 року укладено договір поруки №92Ж/ДП-06 з [PERSON] та [PERSON] відповідно до умов яких останні взяли на себе солідарну відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору№92Ж/ДК-06. Просили стягнути в солідарному порядку існуючу заборгованість за кредитним договором. 02.03.2015 року відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, розпочато процедуру ліквідації ПАТ Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Представник позивача Школьнік Р.В. до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надавши детальний розрахунок заборгованості станом на 18.06.2015 року. Відповідач: [PERSON] до суду 11 січня 2016 року не з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що гроші в кредит не отримував, а надані документи до позовної заяви завірені не належним чином. Просив відмовити позивачу в частині стягнення суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 225,10 грн., та зменшити розмір пені до 1000,00 грн. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що між сторонами 01.06.2011 року було укладено кредитний договір№92Ж/ДК-06 за яким публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зобов'язувалось надати грошовий кредит на споживчі потреби на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання у сумі 88073,74 грн. строком до 02.07.2015 року із сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 8,50% річних в порядку і на умовах, визначених договором, а [PERSON] - своєчасно та у повному обсязі повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів та штрафних санкцій за порушення умов договору. Свої зобов'язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 18.06.2015 року заборгованість перед позивачем відповідно до наданого розрахунку заборгованості становить 111606,82 грн. з яких: 69473,61 грн. - заборгованість за кредитом, 11102,39 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 6370,1 грн. - заборгованість по сплаті комісій; та пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 22893,39 грн., а також сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1542,23 грн. та сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 225,10 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 3.4.1 договору поруки №92Ж/ДП-06 укладеного між ПАТ "Дельта Банк" з [PERSON] та [PERSON] від 01.06.2011 року, сторони договору встановлюють, що у разі невиконання позичальником та поручителем забезпечених порукою зобов'язання, останні відповідають перед кредитором у повному обсязі всім належним їм на праві власності майном як солідарні боржники, включаючи суму основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. Разом з тим, три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. Будь-яких доказів укладення сторонами угоди про можливість нарахування 3% на відсотки судом не здобуто. Таким чином, з відповідачів підлягає примусовому стягненню сума боргу, що з врахуванням зайвої вимоги про стягнення суми за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 225,10 грн. становить 111 381,72 грн. Не підлягає задоволенню вимога [PERSON] про зменшення розміру пені до 1000 грн. з наступного. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, наприклад, істотного погіршення майнового стану боржника. Враховуючи те, що саме сума заборгованості за кредитом (збитки) значно перевищує розмір неустойки правила ч.3 ст. 551 ЦК України до даних правовідносин застосовуватись не можуть. Крім того, суд стягує з відповідачів 1113,82 гривень судового збору в дольовому порядку на користь держави, оскільки позивач на момент подання позову до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір".

Outcome: partial