Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], на свою (позивача) користь у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок руйнування будинку в розмірі 39 063, 00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., та у відшкодування витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 2000 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 березня 2015 року між ним (позивачем) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстровано в реєстрі за № 449. При цьому, вказаний будинок перед придбанням був оглянутий, тріщин у стінах не було виявлено, продавець стверджував, що прихованих (незастережених) недоліків відчужуваний будинок не має (п. 1.4 Договору) та відповідно до п. 3.1 Договору за твердженням продавця, відчужувана нерухомість знаходиться у стані, повністю придатному для її використання за цільовим призначенням. 20 березня 2015 року він (позивач) разом зі своєю родиною заселилися у вищевказаний будинок, однак вже через чотири місяці після укладення договору купівлі-продажу відбулося обвалення стіни та стелі будинку, в результаті чого будинок став непридатним для використання та його стан є аварійним. Вказав, що 18 серпня 2015 року відбулося обвалення частини основних конструкцій житлового будинку, яка складається з кімнати, кухні, веранди та прихожої та при візуальному огляді встановлено, що обрушена зовнішня несуча стіна кімнати та кухні, завалений куток кімнати, зруйновано вікно кухні, провисла стеля та зависли балки перекриття стелі, обірвані шпалери та жалюзі з вікна, при цьому, також було пошкоджене майно, яке стало непридатним для використання, а саме: диван, дитяче ліжко, електрообігрівач, постільні речі. Крім того, позивач зазначив, що у зв'язку з тим, що існує ризик подальшого руйнування будинку, зокрема, іншого співвласника, ним (позивачем) були вжиті заходи для попередження цього, шляхом укріплення стін та балок, перекриття стелі металевими та дерев'яними підпорами. Незадовго до обрушення будинку він (позивач) виявив, що по внутрішній та зовнішній стінах будинку відпадає штукатурка, а від фундаменту по стіні до стелі утворилася глибока тріщина, ширина якої досягла близько 2 см. Оголивши залишки свіжого цементування, ґрунтовки та шпалер, нанесених попереднім власником з метою приховування старих тріщин безпосередньо перед продажем будинку, в деяких місцях під цементом з'явилися тріщини, замазані глиною. Із початком весняних дощів виявилося, що і дах в деяких місцях пропускає воду, та крім того, попередній власник приховав факт регулярного замокання цоколю, разом з тим, відсутність водовідведення навколо будинку та гідроізоляція під будинком призвели до непридатності для експлуатації цоколю та замокання стіни вище цоколю, будинок накренився у бік, віконний отвір також деформувався з нахилом несучої стіни будинку. Крім того, згідно технічної документації фундамент будинку повинен бути цегляним, а стіни глинобитні (цегляні), натомість, в межах підкопу виявилося, що фундамент та стіни цокольного приміщення в результаті тривалого замокання перетворилися в сипучий матеріал. Окрім того, позивач зазначив, що у зв'язку з обрушенням будинку він терміново звернувся до МНС. 16 жовтня 2015 року ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» надано висновок № 66/1, згідно якого визначено, що причиною обвалення стіни є втрата ознак міцності та цілісності матеріалу стіни в місці взаємодії з фундаментом по всій довжині. Причина обвалення існувала станом на 13.03.2015 року, будинок на цей момент перебував в аварійному стані. Визначено розмір майнової шкоди у сумі 39 063,00 грн. Вартість відновлювальних робіт від руйнування житлового будинку становить 64 549,00 грн. Враховуючи, що згідно експертного висновку будинок на момент укладення договору купівлі-продажу перебував в аварійному стані, за своїм призначенням для проживання він вже не міг використовуватися, що не відповідає п. 3.1. Договору купівлі-продажу від 13.03.2015 року. Крім того, позивач зазначив, що внаслідок обрушення будинку його сім'я пережила емоційний стрес, оскільки обрушення відбулося за мить, після того, як вся родина вийшла з будинку. Стіна та стеля впала на спальне місце однорічної дитини і лише випадок врятував її життя, декілька днів витрачено на розбирання завалів та вивезення речей. Враховуючи, що сім'я іншого житла не має, він (позивач) вимушений з родиною проживати у родичів, у зв'язку з чим, позивач вважає, що йому та його сім'ї завдано моральної шкоди, яку останній оцінив в розмірі 20 000 грн. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник [PERSON] під час судового розгляду справи з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи №45 від 28.04.2017 року збільшили розмір позовних вимог (заява про збільшення розміру позовних вимог від 08.08.2017 року), просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] у відшкодування витрат на усунення недоліків житлового будинку у розмірі 84 000,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн., відшкодування витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 6 950,00 грн. Крім того, надали додаткові пояснення на обгрунтування позовних вимог, за якими зазначили, що спір у даній справі виник між сторонами у зв'язку з продажем відповідачем позивачу товару (частини житлового будинку) неналежної якості з прихованими дефектами, при цьому, за положеннями п.п.1, 2 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Крім того, відповідно до положень ст.679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин які існували до цього моменту, тим самим, зазначена норма передбачає принцип винності продавця за недоліки товару, та обов'язок доведення своєї невинуватості лежить на продавцю товару. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, заперечив щодо задоволення позову, з підстав, зазначених в поданих до суду відповідачем письмових запереченнях, на обґрунтування яких останній зазначив, що факт руйнування будинку та відповідно наявність збитків (але не їх розміру) позивача відповідачем не оспорюється, в свою чергу, під час судового розгляду справи необхідно встановити наявність або відсутність інших елементів складу делікту: 1) чи є поведінка відповідача протиправною; 2) чи є причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та наявними збитками; 3) чи є вина відповідача в заподіянні шкоди (збитків) , при цьому, відповідач вважає, що у разі, якщо їй не було відомо про приховані недоліки товару - нерухомого майна, - її дії не можна розцінювати як протиправні та винні, виходячи з того, що 13 березня 2015 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], при цьому зазначена відчужувана частка належала відповідачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 14 серпня 2002 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. за реєстровим № 3423, тобто, відповідач був не першим та не єдиним власником даного об'єкту нерухомого майна та проживав в спірній частині будинку лише з 2002 року, при цьому, будинок 1945 року побудови, та до 2002 року він (будинок) знаходився в користуванні інших осіб протягом 57 років, та, вірогідно, за цей період зазнав несуттєвих ремонтних втручань, таких як вирівнювання стін, тощо. Крім того, в період з 2002 року відповідач не здійснював будь-які самочинні переобладнання, перепланування, добудови, прибудови та реконструкції у зазначеному вище нерухомому майні. Таким чином, у позивача відсутні будь-які підстави стверджувати, що відповідач свідомо вчиняв будь-які дії, пов'язані з приховуванням реального стану нерухомого майна, а саме: маскував тріщини глиною чи цементом перед продажем частини будинку тощо, та не надав позивачу необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонувався для продажу. Крім того, відповідно до звіту про оцінку майна будинок визначений оцінювачем як ветхий зі зносом 70-75%, а не як непридатний для проживання, та разом з тим, відповідно до технічної інвентаризації об'єкту нерухомого майна, виконаної ФОП [PERSON], та результати якої відображені у технічному паспорті № 153 від 05.03.2015 року, з урахуванням фізичного зносу жилих будинків, технічний стан відчужуваного об'єкту не визначений як непридатний для проживання, тобто такий що має знос 81 % і вище. Вважає, що в її (відповідача) діях відсутні такі обов'язкові елементу складу делікту, як протиправність поведінки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та наявними збитками, а також вина у заподіянні шкоди, у зв'язку з чим просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. Крім того, вказала, що, питання відшкодування моральної шкоди є в даному спорі похідними від вирішення питання наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення (делікту), від відшкодування шкоди матеріальної, відповідно, у разі відсутності зобов'язання з відшкодування матеріальної шкоди, - не підлягає відшкодуванню і моральна шкода. Не підлягають відшкодуванню також і витрати з проведення позивачем будівельно-технічного дослідження, виконаного експертом ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» [PERSON], оскільки це не передбачено положеннями ЦПК України, зазначене експертне дослідження не є судовою експертизою в розумінні ЦПК України, витрати на його проведення понесені позивачем добровільно і відшкодуванню з боку відповідача не підлягають. Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] та на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило, при цьому, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], будучи присутнім в судовому засіданні 10.05.2016 року, підтримав позицію відповідача [PERSON], та просив відмовити позивачу в задоволенні позову. Заслухавши пояснення позивача та в його інтересах представника,заперечення представника відповідача, свідка, зваживши доводи, викладені в позові на обгрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини сторін, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 березня 2015 року між [PERSON], як Продавцем, та [PERSON], як Покупцем, було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В., зареєстровано в реєстрі за № 449, за умовами якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає у власність 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під [ADDRESS] і сплачує за нього обговорену суму (п.1.1 Договору). За домовленістю сторін продаж ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями вчинено за 69 900 грн., які отримані Продавцем від Покупця готівкою повністю до підписання цього Договору (п.2.1 Договору). Відчужувана ? частка житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями належать Продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 14 серпня 2002 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. за реєстровим №4323 (п.1.2 Договору). Крім того, відповідно до п.п. 1.4, 3.1, 3.2 Договору Продавець стверджує та гарантує, зокрема, що незастережених недоліків, про які Продавець не повідомив Покупця, вказане вище нерухоме майно не має; ним не здійснювалися будь-які самочинні переобладнання, перепланування, добудови, прибудови та реконструкції у зазначеному вище нерухомому майні; за твердженням Продавця, відчужувана нерухомість знаходиться у стані, повністю придатному для її використання за цільовим призначенням; вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, 1/2 частка якого є предметом цього договору візуально оглянутий Покупцем, до оформлення цього договору, недоліки або дефекти, які перешкоджали б його використанню за призначенням, а також наявності самовільних добудов, прибудов, перебудувань, переобладнань, реконструкцій тощо, на момент огляду Покупцем виявлені не були, технічний стан 1/2 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що є предметом цього договору відповідає характеристикам, викладеним у п. 1.3 цього Договору. Відповідно до п.3.5 Договору сторони домовились, що під передачею майна за цим Договором слід вважати символічну передачу речі. Отримання Покупцем примірника цього договору свідчить про те, що передача речі відбулась. Сторони усвідомлюють, що цим актом підтверджено передачу вказаного вище нерухомого майна. Крім того, відповідно до п.3.6 Договору ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмету цього договору переходить до Покупця з моменту передачі йому вказаного нерухомого майна. Зазначене право власності на ? частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями зареєстровано позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.03.2015 року, номер запису про право власності: 9031092. Відповідно до повідомлення ДПРЗ-1 м. Кіровограда Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області за вих.№3413/01-44 від 20.08.2015 р., 18.08.2015 року о 20:00 год. до оперативно-координаційного відділення ДПРЗ-1 УДСНС України у Кіровоградській області надійшло повідомлення, що за адресою [ADDRESS] сталося обвалення стіни житлового будинку. За даною адресою здійснено виїзд оперативної групи ДПРЗ-1 УДСНС України у Кіровоградській області. Виїздом на місце події встановлено, що внаслідок неналежної експлуатації будинку сталося обвалення вугла та 3 м зовнішньої стіни будинку, в результаті падіння було пошкоджено диван, дитяче ліжко, постільні речі та електрообігрівач. Крім того, відповідно до Акту, складеного 20 серпня 2015 року за адресою [ADDRESS] у присутності: [PERSON] - власника частини житлового будинку за адресою [ADDRESS]; [PERSON] - сусідки, мешкає [ADDRESS]; [PERSON] - сусіда, мешкає [ADDRESS] та [PERSON] - сусіда, мешкає [ADDRESS], підписи яких посвідчено головою квартального комітету №1 [PERSON], у підтвердження події, яка відбулась 18 серпня 2015 року близько 19 год., а саме: обвалення частини конструкцій житлового будинку, що належить [PERSON] Частина житлового будинку складається з коридору, кухні, кімнати. При візуальному огляді вбачається, що обрушена зовнішня несуча стіна кімнати та кухні, завалений вугол кімнати, зруйновано вікно кухні та провисла стеля, обірвані шпалери та жалюзі, Пошкоджено майно: диван, дитяче ліжко, електрообігрівач, постільні речі, яке є непридатним для подальшого використання. У зв'язку з тим, що існує ризик подальшого руйнування будинку, власником вжиті заходи для попередження цього шляхом укріплення балок та стін металевими та дерев'яними підпорами. Крім того, для складення акту була запрошена також попередній власник частини житлового будинку [PERSON], яка відмовилась прибути для огляду місця події. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що з часу придбання будинку 13.12.2013 року вона проживає за адресою [ADDRESS], по сусідству з позивачем, який, в свою чергу разом з сім'єю проживав за адресою [ADDRESS]. Їй (свідку) також відомо, що до позивача за зазначеною адресою проживала сім'я [PERSON]. Також зазначила, що одного разу, приблизно в другій половині серпня, 2015 року вони перекривали дах свого будинку, як почули гуркіт, через деякий час прийшов [PERSON] (позивач по справі), пояснив, що в його будинку рухнула стіна та запитав у них, чи не залишилися у них будівельні матеріали, якими можна було б укріпити будинок з метою уникнення його подальшого руйнування. Зазначила, що ввечері приїжджали МНС, також вона була присутня під час складання Акту, та бачила, що в будинку №9 не було задньої стінки та пішли тріщини по стелі, також бачила, що в будинку були речі. Вказала, що в будинку позивач проживав разом з сім'єю - дружиною та малолітньою дитиною, їй також відомо, що позивач поміняв дерев'яні вікна на пластикові, в будинок вона не заходила, чи проводилися раніше в будинку ремонтні роботи їй не відомо. Факт руйнування будинку та наявність збитків позивача підтверджений документально (повідомлення ДПРЗ-1 м. Кіровограда Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області за вих.№3413/01-44 від 20.08.2015 р.), та відповідачем не оспорюється. Відповідно до висновку експертного дослідження (будівельно-технічного) №66/1 від 16.10.2015 року, складеного судовим експертом ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» [PERSON] загальний розмір майнової шкоди, нанесений власнику частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] внаслідок обвалення стіни та стелі станом на момент проведення дослідженн я складає 39 063 грн. 00 коп.; загальна кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню досліджуваної частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] внаслідок обвалення стіни та стелі станом на момент проведення дослідження складає - 64 549 грн. 00 коп. Найбільш імовірною причиною відмови (обвалення) стіни та стелі частини будинку, що знаходиться по [ADDRESS] є втрата ознак міцності та цілісності матеріалу стіни в місці взаємодії з фундаментом по всій його довжині, у зв'язку із значним фізичним зносом. Враховуючи технічний стан матеріалу нижньої частини досліджуваної стіни можливо зробити висновок, що причина обвалення стіни, яка зазначена в дослідницькій частині по даному питанню існувала і станом на 13.03.2015 року, тому як матеріал нормативний термін служби якого становить 30-50 років станом на момент укладання договору купівлі-продажу вже втратив свої властивості виконувати задані функції протягом нормативного проміжку часу. Окрім того, за результатами проведеного візуального огляду експертом зроблено висновок, що досліджувана частина житлового будинку, що знаходиться при домоволодінні, розташованому по [ADDRESS] станом до 13.03.2015 року знаходилась в аварійному стані, більш того, зазначена частина житлового будинку відповідає стану IV - аварійний, та, в свою чергу, не може використовуватися для проживання. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог та надати суду докази, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, враховуючи норми ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб'єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають власне не норми матеріального права, які просить застосувати позивач, а зазначення фактичних обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої руйнуванням будинку, та стягнення моральної шкоди, та витрат за проведення експертного будівельно-технічного дослідження, як на підстави позовних вимог, посилаючись на ст.ст. 655, 673, 678, 680, 700, 708 ЦК України, позивач зазначив, що при укладенні договору купівлі-продажу ? частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за [ADDRESS], відповідач не надав достовірної інформації про приховані недоліки будинку, які призвели до його руйнування, відповідно, будинок став непридатним для проживання з вини відповідача; крім того, відповідач продав йому (позивачу) товар (частину житлового будинку) неналежної якості з прихованими дефектами, не повідомив про необхідність проведення капітального ремонту житлового будинку, тим самим, приховав реальний стан нерухомого майна, не надав необхідну та достовірну інформацію про майно як товар, що пропонувався для продажу, тим самим, завдання майнової шкоди позивач пов'язує із руйнуванням з вини відповідача частини житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 673, ч. 1 ст. 675 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч. 1 ст. 678 ЦК України). Крім того, частиною 1 ст. 679 ЦК України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Окрім того, продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну та достовірну інформацію про товар, що пропонується для продажу (ч.1 ст.700 ЦК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення. Товаром неналежної якості (товаром, що має недоліки) вважається такий, що не відповідає вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, які до нього пред'являються. Недоліки товару класифікують: 1) явний, тобто той, який може бути виявлений у момент отримання товару, результату роботи; 2) прихований, тобто той, який став очевидним протягом деякого періоду використання або для виявлення якого в момент отримання потрібні спеціальні знання або специфічні способи приймання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.680 ЦК України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Судом також встановлено, що позивачем визначено розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої внаслідок руйнування будинку, на підставі висновку судового експерта №45 від 28.04.2017 року за результатами проведеної за ухвалою суду від 10 травня 2016 року ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» комплексної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи , а саме: у розмірі 84 000 грн. 00 коп. Зокрема, відповідно до зазначеного висновку експерта [PERSON] за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №45 від 28.04.2017 року такі недоліки (дефекти), як пошкодження та втрата несучої здатності конструкцій фундаменту, зовнішніх стін та перекриття ? частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], що зазнала руйнування, відносяться до прихованих, тобто є такими, які неможливо встановити візуальним та інструментальним дослідженням, а також для виявлення яких необхідно зробити відповідне розриття огороджувальних конструкцій або потрібен необхідний інтервал часу для виявлення недоліків, оскільки на момент укладання відповідної угоди щодо набуття нерухомого майна (13.03.2015 року), без спеціальних знань в галузі будівництва, відповідного технічного обстеження та здійснення необхідних лабораторних досліджень, їх неможливо чи вкрай важко було виявити. Перераховані недоліки відносяться до критичних (при наявності яких використання продукції за призначенням практично неприпустимо чи неможливо) та таких, усунення яких неможливо (дефекти, усунення яких технічно неможливо чи економічно недоцільно). Розмір збитків, заподіяних внаслідок обвалення стіни та стелі частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], дорівнює вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно здійснити для відновлення 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що зазнала руйнування, і визначається в порядку і за формами, що встановлені ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» [16], затвердженого наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 р. № 293 та здійснюється розрахунковим методом (методом складання локального кошторису) за допомогою автоматизованого програмного комплексу ПК „АВК-5" редакція 3.2.0, рекомендованого листом Мінрегіонбуду України від 28.01.2015 р. „Про схвалення механізму взаємодії різних комп'ютерних програм при визначенні вартості будівництва на всіх стадіях його здійснення", розробником якого є TOB „АВК- Созидатель". Відповідно до кошторису, який міститься у Додатку № 1(локальний кошторис №2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи по відновленню частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] до висновку, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно здійснити для відновлення 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що зазнала руйнування, станом на момент проведення експертизи складає 84 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. З урахуванням вищенаведеного, судом відзначається, що в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, після дослідження висновку судового експерта, їх право заявляти клопотання про призначення по справі додаткової або повторної експертизи за наявності достатніх підстав вважати, що висновок судового експерта є неповним, неясним та необґрунтованим, однак сторони зазначеним правом не скористалися, а суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, не наділений повноваженнями про призначення додаткової або ж повторної експертизи за власною ініціативою, а так само збирання доказів за власною ініціативою, на підставі чого зазначений висновок судового експерта в порядку ст.57 ЦПК України приймається судом як доказ по справі. Окрім того, судом було роз'яснено сторонам і положення ст.ст.10, 60 ЦПК України, за якими, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні процесуальні права щодо подання суду доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень проти позову. При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача, зазначені в запереченнях на позов про те, що перед продажем нерухомого майна - ? частини житлового будинку [ADDRESS] проводилася його оцінка, та звіт про оцінку майна був складений ФОП [PERSON] 05 березня 2015 року, з яким (звітом), був також ознайомлений позивач, та, відповідно, був ознайомлений і з технічними характеристиками будинку - креном будинку вбік, його усадкою, неможливістю реконструкції, а також про обізнаність позивача із звітом підтверджується тим фактом, що навіть для проведення будівельно-технічного експертного дослідження позивач надавав ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» фотофіксацію частини житлового будинку, яка проводилася для оцінки об'єкту напередодні укладання договору від 13.03.2015 року, з тих підстав, що замовником проведення оцінки майна, ? частина якого відчужувалась, виступила відповідач [PERSON], і позивачу зазначений звіт не надавався, крім того, зазначений звіт про оцінку майна не є невід'ємною частиною договору, підпис позивача прор озщнайомлення із зазначеним звітом відсутній. Крім того, фото, які використані суб'єктом оціночної діяльності, отримані позивачем 20 серпня 2015 року після руйнування будинку, коли виникла потреба у здійсненні експертного дослідження для встановлення причин руйнування та визначення розміру шкоди, що підтверджується також інформацією ФОП [PERSON] від 28 квітня 2016 року, згідно з якою фотозйомка житлового будинку вул.Володі Дубініна, 9 зроблена нею (ФОП [PERSON].) при складенні технічного паспорту на зазначений садибний (індивідуальний) житловий будинок №153 від 05.03.2015 року, використана при складенні Звіту про оцінку майна №4106120503201548 ФОП [PERSON] 05 березня 2015 року, надана [PERSON] 20.08.2015 року. Крім того, метою проведення оцінки майна була необхідність визначення оціночної (ринкової) вартості для цілей оподаткуваненя та нарахування та сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, у т.ч. правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню, тим самим, суб'єкт оціночної діяльності не проводила дослідження будинку на предмет виявлення прихованих недоліків. Також у звіті зазначено (стор.4), що даний звіт про вартість майна призначений виключно для Замовника і не може передаватися Оцінювачем іншим юридичним чи фізичним особам без погодження із Замовником. Окрім того, у Звіті зазначено, що об'єктом оцінки є житловий будинок літ.А з прибудовами літ.А1-а загальною площею - 49, 1 кв.м, в т.ч. житловою площею - 26, 6 м2, вбирльня літ.Л. На підставі фотовізуального обстеження, технічний стан основних конструктивних елементів будинку визначено як «ветхий», стіни мають явну усадку, яку не можливо реконструювати. Загальний фізичний знос складає 70-75%. Відповідно до ст.1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» непридатними для проживання будинками є жилі будівлі, які відповідно до законодавства визнані аварійними або ветхими. Також, судом відзначається, що відповідно до п.3.2 Договору позивачем було здійснено візуальний огляд об'єкту купівлі, що не заперечувалося під час судового розгляду справи позивачем по справі, однак, при візуальному огляді є неможливим пересвідчитися в міцності матеріалу стіни в місці взаємодії з фундаментом по всій довжині без достатнього рівня знань та без розкриття матеріалу (пошкодження стіни будинку, тощо) на час укладення договору об'єктивно не було можливим, про що також зазначено і у висновку експерта, який вказав, що такі недорліки (дефекти), як пошкодження тавтрата несучої здатності конструкцій фундаменту, зовнішніх стін та перекриття відносяться до прихованих , тобто є такими, які неможливо встановити візуальним і інструментальним дослідженням, а також для виявлення яких необхідно зробити відповідне розкриття огороджувальних конструкцій або потрібен певний інтервал часу для виявлення недоліків. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що спричинення збитків позивачу відбулось внаслідок винних дій відповідача [PERSON], як продавця 1/2 частки будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], яка під час укладення договору купівлі-продажу 13.03.2015 року не повідомила покупця [PERSON] про недоліки товару, а саме об'єкту нерухомого майна, у зв'язку з чим, предмет договору купівлі-продажу був відчужений продавцю неналежної якості та з прихованими недоліками, крім того, вказаний вище об'єкт нерухомого майна ? частина будинку [ADDRESS] не придатний для проживання, та, як наслідок, позивачу було спричинено матеріальні збитки внаслідок руйнування зазначеного майна, на підставі чого, суд вважає, що обов'язок по відшкодуванню заподіяної позивачу матеріальної шкоди повинен бути покладений на відповідача [PERSON], розмір якої (матеріальної шкоди) становить 84 000 грн. 00 коп. та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Позивачем [PERSON] пред'явлено також до відповідача [PERSON] вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. 00 коп., які, є похідними від відшкодування матеріальної шкоди, та, відповідно є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови). При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок обрушення 1/2 частки будинку [ADDRESS], позивач [PERSON], а також члени його сім'ї пережили стрес, так як стіна та стеля впали на спальне місце однорічної дитини, було також пошкоджено майно, яке стало непридатним для його подальшого використання, крім того, у позивача та членів його сім'ї відбулися вимушені зміни укладу їх життя, пов'язані з пошкодженням майна, неможливістю проживати в будинку, необхідністю проведення в будинку ремонтних робіт, іншого житла сім'я не має, що в сукупності спричинило позивачу, а так само членам його сім'ї душевні страждання та переживання. При цьому, враховуючи наведене, а також враховуючи, характер та обсяг заподіяних позивачу [PERSON] душевних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, враховуючи доведеність нанесених позивачу [PERSON] моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід визначити в розмірі 3 000 грн. 00 коп., який, на переконання суду, буде адекватним моральним стражданням позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, на підставі чогоз відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 1 705 грн. 20 коп. та витрати, пов'язані з проведенням комплексної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи в розмірі 3 475 грн. 00 коп. (6 950 грн. 00 коп. - вартість експертизи / 2 = 3 475 грн. 00 коп.). Позивачем пред'явлено також вимоги про стягнення з відповідача 2 000 грн. 00 коп. як відшкодування витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, які задоволенню не підлягають з тих підстав, що зазначене експертне дослідження, виконане експертом ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» [PERSON],не є судовою експертизою в розумінні ЦПК України, витрати на його проведення з метою забезпечення доказів у справі понесені позивачем добровільно і відшкодуванню з боку відповідача не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial