Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому зазначив, що 16 травня 2004 року померла його мати - [PERSON]. Ще при житті вона отримала Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП "Краснобірське" серії ЖИ-6 № 235124 , де частка [PERSON] визначена в розмірі 2420 грн. 00 коп. або 0,0992 відсотків, та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 115525, площею 1,8161 га, яка розташована на території Краснобірської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, однак в даних документах є виправленя, тому він просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті матері. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії VІ-УР № 1396243 від 12.08.1965 року, батьками позивача [PERSON] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 16.05.2004 року померла мати позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її смерть. Після її смерті залишилась спадщина яка складається з майнового паю члена КСП "Краснобірське", де частка [PERSON] визначена в розмірі 2420 грн. 00 коп. або 0,0992 відсотків, та земельної ділянки площею 1,8161 га, яка розташована на території Краснобірської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства. Згідно повідомлення державного нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка померла 16.05.2004 року заведена спадкова справа №998/2008 та позивач [PERSON] звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10 листопада 1994 року право на земельну частку (пай) являється обєктом успадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Як визначено ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує ПРАВО на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про права власності на земельну частку (пай),тому суд позовні вимоги позивача задовольняє. На підставі викладеного

Outcome: approved