Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 06.04.2012 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 120А110120406002 на придбання автотранспортного засобу. Даний договір є договір приєднання, і внести свої пропозиції щодо змін умов кредитного договору в частині третейського застереження, він не міг. Однак, під час укладення договору його не було ознайомлено з регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, він не був частиною договору і не надавав йому для ознайомлення при підписанні кредитного договору. Внаслідок чого його становище порівняно з банком виявилося невигідним, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», він був позбавлений права на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Виходячи з Закону України «Про захист прав споживачів», умова кредитного договору, що містить третейське застереження, є несправедливою по відношенню до нього, як споживача банківських послуг, оскільки він не мав реальної можливості ознайомитися із змістом певних умов кредитного договору, що поставило його вкрай невигідне становище порівняно з банком. У зв'язку з чим просив визнати третейську угоду, що міститься в ст. 6 кредитного договору недійсною. В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності,в задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених в письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справа, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. В суді встановлено, що 06.04.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір кредиту № 120А1101240406002, згідно умов якого, відповідач зобов'язався надати грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 198 135,00 грн. Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору всі розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду в постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за адресою - м. Київ, вул. М. Раскової, 15. Розгляд здійснюється одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М., а у випадку неможливості - Мороз О.А. чи Білоконем Ю.М. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків. У відповідності зі статтею 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В письмових запереченнях представник відповідача просив застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність тісно пов'язана з процесуальним поняття права на позов. Правом на позов є забезпечена законом можливість зацікавленої особи звернутися до суду з вимогою про розгляд та вирішення матеріально-правового спору для захисту порушеного права чи охоронюваного законом інтересу. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. По даній справі встановлено, що спірний договір, де міститься третейське застереження, укладено сторонами 06.04.2012 року, тоді як позов подано до суду в травні 2015 року (позовна заява датована 15.05.2015 року), тобто після спливу трирічного строку. Оскільки строк позовної давності встановлений у три роки, то позовні вимоги не підлягають задоволенню через пропуск строку позовної давності, про що просить сторона відповідача. Доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано, як і поновити пропущений строк звернення до суду сторона позивача не просила. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed