Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Посилається на те, що йому на праві особистої власності належить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Головна,26 в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку, крім нього та його рідних, зареєстровані також відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які протягом тривалого часу, а саме з 2007 року в ньому не проживають. Він, як власник будинку, не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідачів в будинку, саме тому, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, однак подавсуду заяву. в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON]., [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що вони за зазначеною адресою не проживають, хоча з відповідей на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача № 5407/18-вх, № 5429 (а.с.21,22) видно, що відповідачі зареєстровані саме в с.Товтри по вул.Головна,26 Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши показання свідків [PERSON], [PERSON] суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22.01.1990 року, виданого виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради являється власником житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Головна, буд.26 в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до положень ст.ст. 321, 383 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З довідки виконкому Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №477 від 23.052018 року та акту обстження умов проживання вбачається, що у житловому будинку №26 по вул. Головна в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області зареєстрований позивач, його дружина, син, дочка, онук, також відповідачі [PERSON], [INFO], який є сином позивача та [PERSON], [INFO], яка приходиться невісткою позивачу. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідачів у його домоволодінні, тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідачі проживали у с.Товтри біля своїх батьків, однак у 2007 році поїхали на заробітки за межі України і з 2007 року у будинку за адресою: вул. Головна,26 в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, не проживають. Тобто, судом встановлено, що відповідачі були зареєстрований у вказаному житловому будинку у звязку із тим, що вони були членами сімї позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог\~Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст.\~319,\~321 ЦК Українизакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідачів, як колишніх членів сім"ї власника такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по вул.Головна,26 в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~150,\~156 ЖК України, ст.ст.\~16,\~319,\~321,\~383,\~386,\~391,\~405 ЦК України,

Outcome: approved