Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом.В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.07.2014 в м. Богодухів Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «КІА Sorento» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача. Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2014 [PERSON] визнано винною у цій дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ - 21093» була застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», позивач звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, проте страхового відшкодування не отримав, тому просить стягнути його з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» у примусовому порядку. Посилаючись на те, що завдана шкода перевищує розмір страхового відшкодування позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням з [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ПАТ УСК «Гарант - Авто» подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.07.2014 в м. Богодухів Харківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21093» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «КІА Sorento» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вина [PERSON] у вчиненні даного ДТП підтверджується постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.07.2014. Згідно полісу № АІ/1991019 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто». У зв'язку з чим, 08.07.2014 страховика було повідомлено про страховий випадок, а в подальшому, 13.08.2014 позивач подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с. 11,12). Листом від 31.10.2014 відповідач повідомив позивача про затвердження страхового акту, визнання події ДТП страховою та визначено суму виплати в межах ліміту по полісу - 50 000 грн (а.с.?) Разом з тим, позивач даної виплати не отримав. Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов"язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків . Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 85, власнику автомобіля КІА Sorento» д.н.з. [NUMBER] завдано матеріального збитку в розмірі 214 160, 39 грн. Ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами. Пунктом 9.2 ст. 9 даного закону, передбачено розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, що становить 50000, 00 грн. на одного потерпілого. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Оскільки страховик суму страхового відшкодування добровільно позивачу не виплатив, позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» суми страхового відшкодування, в межах страхової суми 50000,00 грн. підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» підлягає стягненню на користь позивача сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 7 375,00 грн. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Для повного відшкодування завданої позивачу майнової шкоди, [PERSON] зобов'язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 164 863, 38 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Як вбачається зі змісту ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, в підтвердження виплати страхового відшкодування та різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням відповідачами не представлено. Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задовленню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати суми судового збору у розмірі 2 222, 38 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, у рівних частинах.

Outcome: approved