Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Тайм» (далі ТОВ «Комфорт Тайм») про захист прав споживача згідно якого вказує, що в вересні 2016 року в мережі Інтернет позивач побачив рекламне оголошення ТОВ «Комфорт Тайм» про продаж останнім сільськогосподарських тракторів. З метою придбання трактора 5 вересня 2016 року позивач звернувся за адресою ([ADDRESS]), яку було вказано співробітником ТОВ «Комфорт Тайм». При спілкуванні з представником компанії вони дійшли згоди про придбання трактора за ціною 70000,00 гривень. Схема погашення: сплата 50% авансу, а інші 50 % від вартості сплачуються після доставки трактора. Цього ж дня між позивачем та ТОВ «Комфорт Тайм» було підписано договір №3360 та угоду №3360 та сплачено 35 000 грн., в якості авансу за трактор. Ознайомившись в подальшому з договором та угодою позивач встановив, що підписаний договір та угода жодним чином не стосується купівлі-продажу трактора. Договір №3360 стосувався надання послуг із оформлення договору та включення клієнтів до фінансової пропозиції «Комфорт Тайм», а угоду №3360 - надання послуг спрямованих на отримання позики на умовах фінансової пропозиції «Комфорт Тайм». В зв'язку з цим позивач 30 вересня 2016 року звернувся до відповідача з письмовою заяво про поврення коштів. В листопаді 2016 року поштове відправлення повернулось в зв'язку з відмовою відповідача отримати відправлення. Вважає, що вказаний договір та угода була укладені під впливом обману і нечесної підприємницької практики, вони прямо суперечать вимогам чинного законодавства. Посилаючись на норми ст. 4, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.1,34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.215,216 ЦК України просив в порядку застосування наслідків недійсності правочину стягнути з ТОВ «Комфорт Тайм» 35000 гривень. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві, просять позов задовольнити, крім того, просять стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати за розміщення оголошення в пресі. Представник відповідача ТОВ «Комфорт Тайм» в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 веренся 2016 року позивач звернувся до відповідача з метою купівлі трактора де при спілкуванні з представником відповідача було досягнуто згоди про укладення договору купівлі-продажу трактора за 70000 гривень із сплатою авансового платежу у розмірі 50% вартості трактова. Водночас, між позивачем і відповідачем було укладено договір №3360 Про надання послуг із оформлення Договору та включення Клієнтів до Фінансової Пропозиції «Комфорт Тайм» за умовами якого відповідач зобов'язався забезпечити оформлення Угоди про участь в Пропозиції «Комфорт Тайм» між компанією та клієнтом, а також надавати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Клієнта в Пропозиції «Комфорт Тайм». Відповідно до п.2.1 зазначеного договору, оплата послуг за договором визначається у розмірі 50% від суми позики, сплачується шляхом перерахування 100% попередньої оплати одночасно з підписанням даного договору і становить 35000 грн. (а.с.8). Крім того, 5 вересня 2016 року між позивачем і відповідачем було укладено угоду №3360 за умовами якої ТОВ «Комфрт Тайм» зобов'язалося надати Клієнту систему послуг, спрямованих на надання йому позики на умовах фінансової Пропозиції «Комфорт Тайм» (а.с.9). Згідно квитанції банку №0.0.611540984.1 від 05.09.2016 [PERSON] сплатив на рахунок ТОВ «Комфорт Тайм» грошові кошти в сумі 35000 гривень, як платіж за товари/послуги згідно договору №3360 від 05.09.2016 (а.с.13). Згідно п.4 ч. 1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до пункту 11-1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою. Отже, передбачена в угоді №3360 від 05.09.2016 року послуга є фінансовою послугою, що, вимагає отримання відповідної ліцензії. Водночас, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом економічної діяльності ТОВ «Комфорт Тайм» є «Надання інших інформаційних послуг» (а.с.16,23). Отже, згідно укладених договору та угоди №3360 від 05.09.2016 року відповідач ТОВ «Комфорт Тайм» надає фінансові послуги не будучи фінансовою установою та не маючи відповідної ліцензії, що вказує на нечесну підприємницьку діяність, шляхом введення споживача в оману. Суд вважає, що ТОВ «Комфорт Тайм», запропонувавши [PERSON], який звернувся з метою укладення договору купівлі-продажу трактора, укласти договір №3360 "Про надання послуг із оформлення Договору та включення Клієнтів до Фінансової Пропозиції «Комфорт Тайм» за умовами якого ТОВ «Комфорт Тайм» зобов'язалося забезпечити оформлення Угоди про участь в Пропозиції «Комфорт Тайм» між Коспанією та Клієнтом, а також надавати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі Клієнта в Пропозиції «Комфорт Тайм» , та укласти угоду №3360 за умовами якої відповідач зобов'язався надати позивачу систему послуг, спрямованих на надання йому позики на умовах фінансової Пропозиції Комфорт Тайм», ввів позивача в оману, оскільки дії відповідача не були направлені на укладення між сторонами договору купівлі-продажу трактора, чого прагнув позивач, звернувшись до ТОВ «Комфорт Тайм». Частиною першою статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до п.7 ч.3 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. За вказаних обставин ТОВ «Комфорт Тайм» було порушено вимоги ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 6 зазначеної статті визначено, що правочини, вчинені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В силу вимог ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю. Уразі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та стягує з відповідача ТОВ «Комфорт Тайм» на користь позивача [PERSON] 35000 гривень грошових коштів, як платіж за оформлення договору №3360 від 5 веренся 2016 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору (551,20 грн) та витрат за розміщення оголощення в пресі (420 грн.) підлягають стягненню з відповідача (а.с.1,32).

Outcome: approved