Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача в якому просить, зобов'язати останього перенести кондиціонер, який знаходиться під віенами квартири [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказуючи на те, що у 2012 році на фасаді будинку громадянкою [PERSON] було встановлено кондиціонер під вікном квартири [ADDRESS], де проживає позивач, [PERSON], 1938 року народження, та періодично її син, [PERSON], 1961 року народження, опікуном якого призначена його мати, [PERSON] і зв'язку з його недієздатністю. А у квітні 2013 року - встановлено котел, витяжка від якого виходить на вулицю. У зв'язку з розташуванням кондиціонеру, а також витяжки від котла під вікном, все відпрацьоване повітря, яке виділяє кондиціонер та котел, потрапляє через вікно до квартири. Це є причиною постійного неприємного запаху в квартирі позивача, а також через це потрапляє багато пилу, який шкідливо діє на самопочуття, загальний фізичний стан і здоров'я. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідачка проти заявлених позовних вимог заперечувала, вказуючи суду на те, що даний кондиціонер було нию як власникам [ADDRESS], встановлено ще в 2012 р., кондиціонер встановлено відповідно до технічних вимог, працює кондиціонер тільки влітку, ніяким чином не заважаючи мешканцям квартири 76 даного будинку. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 05 лютого 2015 року, позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про перенесення кондиціонеру. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що при встановленні даного кондиціонеру відповідачем не було отримано дозволу від позивача. Відповідно до термінів, встановлених правилами житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.12005 № 76, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 переобладнання - це улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. Встановлення кондиціонерів в жилих будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства (п. 1.4.1 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76). Зокрема, в Києві діє Порядок перепланування житлових і нежитлових приміщень у будинках у м. Києві, затверджений рішенням КМДА від 24.05.2012 року № 587/7924. Проте такого дозволу на встановлення кондиціонера та котла відповідачем отримано не було, чим порушено відповідні вимоги законодавства. На неодноразові звернення позивача до [PERSON] з цього приводу позитивних результатів не досягнуто. В ході судового розгляду судом не здобуто жодних доказів які саме інтереси позивача порушені діями відповідачів щодо встановлення даного кондиціонеру. Також судом встановлено, що Окружним адміністративним судом міста Києва визнано дії Київської міської ради під час прийняття рішення «Про затвердження Порядку перепланування житлових і нежитлових приміщень у будинках у місті Києві» від 24.05.2012 № 587/7924 незаконними та такими, що виходять за межі її компетенції. На цьому ж засіданні визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 24.05.2012 № 587/7924 «Про затвердження Порядку перепланування житлових і нежитлових приміщень у будинках у місті Києві». Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі зазначеного, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем не було доведено обставин, які б свідчили про винність відповідача та порушення ним чинного законодавства, охоронюваних прав та інтересів позивача.

Outcome: dismissed