Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, посилаючись , що працював з 18.10.2016р. на посаді провідного фахівця другої категорії Групи контрактів постачання майна Центру гуманітарного розмінування.1.06.2017р. було пред»явлено для ознайомлення письмове повідомлення про скорочення . 2.08.2017р. на підставі наказу №189-к/к було звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України . Вважає що звільнення відбулось з порушенням ст..49-2 КЗпП України, оскільки повідомлено було [PERSON] 1.09.2017р. звернувся до Дарницького районного суду з позовною заявою про поновлення на роботі , однак була повернута 20.09.2017р. Просить визнати звільнення незаконним та поновити на торобі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судове засідання не з»явився, просив розглядати в відсутність. Представник відповідача, 3-тя особа позов не визнали надали письмові заперечення, вказували на те що позивача звільнено без порушень законодавства. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 18.10.2016р. на посаді провідного фахівця другої категорії Групи контрактів постачання майна Центру гуманітарного розмінування.1.06.2017р. було пред»явлено для ознайомлення письмове повідомлення про наступне звільнення та зазначено про відсутність на підприємстві іншої роботи, яка б відповідала кваліфікації [PERSON] 2.08.2017р. на підставі наказу №189-к/к було звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України Згідно наказу № 49-шр від 01.06.2017р. було прийнято рішення:Скоротити в групі контрактів постачання майна центру гуманітарного розмінування посаду провідного фахівця II категорії;Внести зміни у штатний розпис, а саме вивести з нього посаду провідного фахівця II категорії групи контрактів постачання майна центру гуманітарного розмінування; Попередити провідного фахівця II категорії групи контрактів постачання майна центру гуманітарного розмінування [PERSON] про наступне звільнення. Відповідач вказував , що помилкове зазначення по-батькові позивача було виявлено 31.07.2017 під час підготовки документів на звільнення. В цей же день було видано наказ № 75- шр від 31.07.2017 про внесення змін до наказу № 49-шр стосовно виправлення помилки і зазначення правильного по-батькові позивача. Крім того, на повідомленні про наступне звільнення після слів «Про скорочення посади та вивільнення не раніше 2 серпня 2017 мене повідомлено письмово» позивач власноруч зазначив своє прізвище, ім'я та по-батькові. В повідомленні про звільнення та в наказі про звільнення вірно зазначені усі дані позивача. Технічна помила, яка була допущена в наказі, що передував повідомленню позивача про звільнення не впливає на законність такого звільнення . Відповідно до ч. З ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Відповідно до листа від 07.04.2011 р. N 114/06/187-11 «Щодо надання роз'яснення» Міністерство праці та соціальної політики України роз'яснило, що розірвання трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відбувається в разі реорганізації підприємства (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, прийняття власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв'язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпГІ України вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, а саме: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. Відповідно до ст..49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв"язку з змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі , організації . Відповідно до ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається певним категоріям працівників. Отже, за правилами ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі, в першу чергу, надасться працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку з скороченням штату, повідомлено позивача про відсутність вакансії, яка б відповідала його кваліфікації. Встановлено , що ДП «Укроборонсервіс» виконало всі свої обов'язки по відношенню до [PERSON] Так, 01.06. 2017 його було повідомлено про наступне звільнення та зазначено про відсутність на підприємстві іншої роботи, яка б відповідала кваліфікації [PERSON] В день звільнення [PERSON] було видано наказ про звільнення, трудову книжку та проведено повний розрахунок. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Встановлено , що 1.09.2017р. позивач звернувся до Дарницького районного суду з позовною заявою про поновлення на роботі , однак був повернутий 20.09.2017р. , з даним позовом звернувся 25.09.2017р., тому посилання відповідача про пропущений строк позовної давності , суд вважає безпідставним. При таких обставинах суд приходить до висновку , що відповідачем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника , передбачені ст.40 ч.1, 49-2КЗпП України, не порушені права позивача при звільненні , тому позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed