Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS], та визначити порядок виконання рішення, згідно з яким воно є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за цією адресою. Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачу належить 1/4 частка у праві спільної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Іншими співвласниками є син [PERSON] та дружина позивача [PERSON] Син позивача перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.04.1999 року по 06.11.2012 року. У зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, розпадом сім'ї, відповідач добровільно виселилася із зазначеної квартири у 2012 році, забравши всі належні їй речі. Відповідач повторно зареєструвала шлюб та змінила прізвище на «[PERSON]». Оскільки реєстрація відповідача призводить до того, що позивач змушена сплачувати за комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, а відповідач не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку, позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав . Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'являлася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. Представник третьої особи Головного управління ДМС в Одеській області в особі Малиновського РВ ГУ ДМС в Одеській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позову не заперечували. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини. Як встановлено в судовому засіданні, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/4 частка) згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 22.03.2000 року та договором дарування від 29.10.2012 року. Згідно з довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) № 513 від 21.007.2014 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (починаючи з 28.07.1999 року). Відповідно до відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце проживання відповідача [PERSON] дійсно зареєстроване за вищезазначеною адресою. Судом встановлено, що з 23.04.1999 року відповідач перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.11.2012 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Зазначені обставини підтверджується копією паспорта [PERSON] з відповідними відмітками про сімейний стан, копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією паспорта, виданого на ім'я [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідач змінила прізвище на «[PERSON]». Актом від 31.07.2014 року встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], починаючи з 2012 року, у квартирі відсутні будь-які належні їй речі, житлову площу вона залишила добровільно, спроб щодо вселення з її боку не було. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON], будучи зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], не проживає там тривалий час. Зважаючи на той факт, що квартира належить позивачу на праві власності, а відповідач, будучи невісткою позивача , на відповідній правовій підставі, здійснювала користування нею, суд вважає, що між сторонами виникли відносини із приводу користування чужим майном (сервітуту), які регулюються главою 32 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені. Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи зі змісту цієї норми закону, ухвалене рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити порядок виконання рішення, зазначивши, що воно є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку з відповідною адресою, що передбачено ст. 217 ЦПК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved