Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Посилається на те, що є власником житлового будинку, який розташований в м.Заставна по провулку М.Макаренка,16,( колишня назава вулиці Ковганова) . У вказаному будинку крім неї зареєстрований її син [PERSON], який з 2002 року у вказаному будинку не проживає, участі в утриманні господарства в якому він зареєстрований не приймає, також не приймає участі по оплаті житлово-комунальних послуг, не обробляє приналежну до нього земельну ділянку. Позивач посилається на те, що вона, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном, не може реалізувати своє право на отримання субсидії через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням\~будинком №16 по провулку М.Макаренка в м.Заставна. Позивач [PERSON]\~в судовому засіданні підтримала позов, обгрунтувала його вищенаведеним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Суду вказав, що відповідач є сином позивача. З 2002 року останній в будинку позивача не проживає, будь-якої допомоги по його утриманню не надає, особистих речей його в будинку не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином\~судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що він за зазначеною адресою, а саме в м.Заставна по провулку Макаренка,16 не проживає, хоча з відповіді на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача №5424/18-вх (а.с. 10) видно, що відповідач зареєстрований саме в м.Заставна по провулку Ковганова, буд.16. Зі згоди позивача справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по провулку Макаренка,16 в м.Заставна, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 19.10.1979 року (а.с.6). У вказаному будинку зареєстровані позивач та відповідач [PERSON], який не проживає в ньому, що вбачається із довідки виконкому Заставнівської міської ради №1476 від 03.05.2018 року (а.с.8). Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що відповідач [PERSON] є сином [PERSON] В будинку матері не проживає з 2002 року. На сьогоднішній день позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатись та користуватись своїм майном на власний розсуд через реєстрацію відповідача [PERSON] у її домоволодінні, що розташоване по провулку М.Макаренка, 16 в м.Заставна. Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України, ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог\~Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст.\~319,\~321 ЦК Українизакріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача, як колишнього члена сім"ї власника таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим по провулку М.Макаренка,16 в м.Заставна обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~150,\~156 ЖК України, ст.ст.\~16,\~319,\~321,\~383,\~386,\~391,\~405 ЦК України,

Outcome: approved