Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. Вказав, що між позивачем та відповідачкою укладено договір про користування електроенергією № 2715003 від 23.04.2007 року, відкрито особовий рахунок № 2715003, на підставі якого позивач здійснював постачання електричної енергії на адресу відповідача: [ADDRESS], а відповідач користувалась електроенергією та повинен оплачувати її вартість у відповідності з діючими тарифами, узгоджувати нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Позивач належним чином і в повному обсязі виконував свої зобов»язання, відповідачкою з 01.12.2010 року по 19.11.2014 року використано 4 054 кВт./год. При взаєморозрахунках з відповідачкою у вказаний період були застосовані тарифи, затверджені постановою НКРЕ України від 23.04.2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» зі змінами внесеними Постановою НКРЕ від 15.06.2012 року № 750 та Постановою НКРЕ від 13.09.2012 року № 1183, а тому відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 1 157,69 грн., але оплата була проведена на суму 209,10 грн. різниця між належною до сплати сумою коштів за фактично використану електроенергію та сплаченою відповідачкою становить 948,59 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідачки зазначену вище суму заборгованості і судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась, причини неявки суду не сповістила, заяви про розгляд справи у її відсутності суду не подавала. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в своїй заяві не заперечувала і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між Публічним акціонерним товариством Кіровоградобленерго від імені якого діє Кіровоградський міській РЕМ та [PERSON] договору № 2715003 від 23.04.2007 року, позивач здійснював постачання електричної енергії на адресу відповідача: [ADDRESS], а відповідач користувалась електроенергією та оплачувала її вартість у відповідності з діючими тарифами. Між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються Правилами користування електроенергією для населення, що затверджені Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, Законом України «Про електроенергетику», іншими актами цивільного законодавства. За період з 01.12.2010 року по 19.11.2014 року відповідачем використано 4054 кВт./год. При взаєморозрахунках з відповідачем у вказаний період позивачем були застосовані тарифи, затверджені постановою НКРЕ України від 23.04.2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» зі змінами внесеними Постановою НКРЕ від 15.06.2012 року № 750 та Постановою НКРЕ від 13.09.2012 року № 1183, а тому відповідачем спожито електричної енергії на загальну суму 1 157,69 грн., але оплата була проведена на суму 209,10 грн. різниця між належною до сплати сумою коштів за фактично використану електроенергію та сплаченою відповідачкою становить 948,59 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу. Зобовязання виникають з договорів та інших правочинів (ст.509 Цивільного Кодексу України). За статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 714 ЦК України та

Outcome: approved