Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ВДВС Краматорського міського управління юстиції про скасування арешту, накладеного на майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що, між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № КТН3GА0000000039. Згідно договором іпотеки відповідач надав банку в іпотеку належне їй на праві приватної власності майно, а саме: будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. 12.05.2015 року постановою ВДВС Краматорського міського управління юстиції було накладено арешт на вказане майно. В даному випадку договір іпотеки був укладений 21.08.2008 року, а арешт накладено у 2015 році, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просить суд винести рішення, яким скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, належне на праві приватної власності [PERSON], а саме: будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Башкірська, 27 та стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача Краснокутський А.С. не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання представник ВДВС Краматорського міського управління юстиції не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши позов та надані докази - копію кредитного договору № № КТН3GА0000000039 від 21.08.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 116750,00 грн з кінцевим терміном повернення 21.08.2018 року; копію договору іпотеки від 21.08.2008 року, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку належний їй на праві приватної власності жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, з якої вбачається, що державним виконавцем Запорожець І.М. винесено 12.05.2015 року постанову №47496677 про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження на все майно, що належить [PERSON], вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» -арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1218 грн.

Outcome: approved