Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення осіб померлими. Обґрунтовуючи свою заяву, заявниця вказує на те, що з 05.07.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу за спільні кошти вони придбали квартиру [ADDRESS] в ЖБК «Річковик-1», пайовий внесок за явку було повністю виплачено у 1992 році, тобто, квартира була їх спільною сумісною власністю. 04.04.1992 року її чоловік загинув внаслідок нещасного випадку. Згідно відповіді П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори свої спадкові права на вказану квартиру окрім неї заявили батьки її чоловіка - [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить їхня заява від 06.07.1992 року. 07.02.2005 року державним нотаріусом їй було видано свідоцтво про право власності на Ѕ частину квартири та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири. При цьому, в свідоцтві зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частини спадкового майна ще не видавалось. Як зазначає заявник, після смерті її чоловіка її відносини з його батьками [PERSON] та [PERSON] погіршились і фактично з 1992 року вона жодного разу з ними не спілкувалась. Починаючи з 1992 року вони за свідоцтвом про право на спадщину не звертались. Станом на 1992 рік вони проживали за адресою: [ADDRESS] , і з того періоду їхнє місцезнаходження їй невідомо. Зі слів чоловіка, його батько [PERSON] приблизно був 1924 року народження, мати приблизно 1926 року народження, тому фактично станом на час звернення до суду [PERSON] було б 95 років, [PERSON] 93 роки. Ні рідних, ні двоюрідних братів та сестер у її чоловіка не було. Заявник вказує на те, що з метою вирішення питання щодо спадкового майна вона звернулась до Дніпровського УП ГУНП у м.Києві для встановлення місцезнаходження [PERSON] та [PERSON] Згідно відповіді Управління поліції, їх місцезнаходження не було встановлено, а згідно довідки ЖЕД-409 повідомлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] з 1992 року по 2000 рік. Посилаючись на викладені обставини, відсутність будь-яких даних про місцезнаходження батьків чоловіка протягом останніх 19 років, їхній вік, заявник вважає, що наявні правові підстави для оголошення їх померлими, а тому з метою подальшого вирішення питання оформлення спадкових прав заявник просить задовольнити її вимоги. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання заявник не з`явилась, надавши суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа - П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора надала суду листа про розгляд справи у відсутність її представника. Представник заінтересованої особи - Деснянський районний у м.Києві ВДРАЦС ГТУЮ в м.Києві до суду не з"явився, повідомлявся належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст.46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Так, нормами ст.306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того, оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особами, яких вона просить оголосити померлими, матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Судом встановлено, що заявник перебувала у шлюбі з [PERSON] , який загинув [INFO] . Батьками [PERSON] є [PERSON] , 1918 року народження, та [PERSON] , 1926 року народження, які після смерті сина 06.07.1992 року звернулись до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у вигляді частки квартири [ADDRESS] , проте у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом не отримували, право власності на частку квартири не реєстрували. Згідно повідомлення ЖЕД-409, наданого на запит від 06.05.2019 року, [PERSON] та [PERSON] з 1992 - 2000 рік проживали за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Дніпровського УП ГУНП у м.Києві від 18.04.2019 року № 0-1697/125/50-2019, в ході проведення перевірки за заявою [PERSON] проведеними заходами місцезнаходження громадян [PERSON] та [PERSON] встановлено не було. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва, [PERSON] та [PERSON] зареєстрованими не значаться. Враховуючи вищевикладені обставини та докази в сукупності, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] та [PERSON] за останнім відомим за місцем реєстрації та проживання відсутні останні 19 років, а також враховує їхній вік, а тому приходить до висновку, що на даний час є всі підстави для оголошення їх померлими. Таким чином, судом достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволеною. На підставі викладеного,

Outcome: approved