Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , до [PERSON] , з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування заяви вказала, що 03 березня 2015 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований виконкомом Кідрівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №28. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] , та донька [PERSON] [INFO] . Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Володимирецького районного суду від 11.06.2021 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05.08.2021 року заочним рішенням Володимирецького районного суду задоволено позов [PERSON] , розірвано її шлюб з [PERSON] та стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей. 25.10.2021 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення Володимирецького районного суду від 05.08.2021 року скасовано, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підтримує повністю, в частині розірвання шлюбу відмовилася від заявлених вимог та просила їх залишити без розгляду. Також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про розгляд справи в його відсутності перед судом не клопотав. За нормою п 1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 03 березня 2015 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , є батьком сина [PERSON] [INFO] , та доньки [PERSON] [INFO] . Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження. Діти проживають разом із матір"ю [PERSON] та перебувають на її утриманні, спору про визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, однак це не звільняє його від обов`язку по утриманню дітей. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дітей сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу позивачка не ставить. Що стосується позовних вимог в частині розірвання шлюбу, то позивач вправі клопотати про залишення позову в цій частині без розгляду у встановленому законом порядку, таке клопотання зроблене в межах процесуальних прав позивача, не суперечить вимога закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, а відтак підлягає задоволенню.

Outcome: partial