Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, встановлення розміру аліментів та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 серпня 2009 року між позивачем [PERSON] (прізвище до вступу у шлюб - [PERSON] ) та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 4. Від шлюбу у них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що останнім часом вони з відповідачем не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми - сперечаються та принижують один одного. Між ними часто виникають сварки та скандали. Спільне життя не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, обов`язки подружжя, методи виховання дитини. Відповідач постійно нехтує інтересами позивача, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємної допомоги. З травня 2020 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, примирення між ними неможливе. У зв`язку з цим, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем і відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він здоровий та працездатний. У зв`язку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить суд здійснити поділ майна, набутого нею з відповідачем під час шлюбу - квартири, розташованої по [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Посилаючись на положення статтей 69-72 СК України позивач просить виділити їй та відповідачу у власність по 1/2 частині вказаної квартири, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого на розірвання шлюбу погоджується і не заперечує, якщо позивач вважає, що недоцільним є збереження їхньої сім`ї. Підстави та мотиви для розірвання шлюбу , які наведені в заяві є надуманими. За 10 років спільного життя у них завжди була дружна, нормальна сім`я, жили в мирі, злагоді, виховували в любові дочку. Відношення до нього у позивача змінилось після постійного, тривалого користування дружиною інтернетом, її погляди на життя та відносини в сім`ї докорінно змінились. За таких обставин вважає, що їх шлюб себе вичерпав. Позовну вимогу про виділення у спільну часткову власність кожному з них по 1/2 частині квартири, розташованої по [ADDRESS] , визнає. Спору за квартиру немає, вважає, що вони могли вирішити це питання між собою добровільно, шляхом укладення договору у нотаріуса про поділ майна, яке є спільним сумісним майном подружжя порівну. Не заперечує проти виділення позивачу у спільну часткову власність половини квартири. \~ \~ \~ \~Позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , визнає частково, погоджується щомісячно сплачувати аліменти на дочку по 1500 гривень, мотивуючи тим, що можливості на даний час платити більше не має оскільки працює концертмейстером на відділі хореографії в Виноградівській дитячій школі мистецтв ім. Бели Бартока з щотижневим неповним навантаженням в кількості 9 концертмейстерських годин. За вересень місяць дохід становив суму 3172,18 гривень. Інших джерел доходів не має. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визнали повністю. Позовну вимогу про стягнення аліментів визнали частково з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року у виконкомі Теківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 4, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.08.2009 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, обов`язки подружжя, методи виховання дитини, у зв`язку з чим з травня 2020 року між сторонами припинено шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Шлюб сторін носить формальний характер. Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач є працездатним, працевлаштованим і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено, а тому суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний брати участь в утриманні неповолітньої дочки. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згідний, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхньої неповнолітньої дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України\~встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно\~ст. 295 ЦК України\~прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Позивач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, відтак у зв`язку із задоволенням позовних вимог про розірвання шлюбу позивачу слід відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: dismissed