Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що 23.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого з 18.05.2010 року є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») та відповідачем було укладено кредитний договір № 183/2008А, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6 000,00 доларів США, строком до 23.04.2015 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами. 23.04.2008 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави, згідно з яким відповідач передав банку в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Multivan 2.5 TDI, 2008 року випуску, колір чорний, шасі - WV2ZZZ7HZ8H121757, реєстраційний номер [NUMBER]. Умовами кредитного договору визначено порядок виконання грошових зобов»язань позичальника, який зобов»язується погашати відповідну частину кредиту, сплачувати проценти відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6 договору шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця, в дату, зазначену в Графіку. Відповідач порушив свої зобов»язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом і з 2014 року виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.07.2015 року становить 126 317,63 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4 285,38 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 399,13 доларів США; заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту 2 363,28 грн., штраф за пропуск платежів 20 203,04 грн. Посилаючись на умови договору, норми діючого законодавства просить задовольнити позов та стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в клопотанні не заперечував і що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.04.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 183/2008А, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6 000,00 доларів США, строком до 23.04.2015 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами. 23.04.2008 року з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір застави, згідно з яким відповідач передав банку в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Multivan 2.5 TDI, 2008 року випуску, колір чорний, шасі - WV2ZZZ7HZ8H121757, реєстраційний номер [NUMBER]. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 18.05.2010 року було зареєстровано зміну найменування позивача з Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк». Відповідно до преамбули нової редакції Статуту позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Умовами кредитного договору, а саме п. 2.5.2 визначено, що погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених в п. 2.5.6 договору шляхом договірного списання банком коштів з поточного рахунку позичальника щомісяця, в дату, зазначену в Графіку. Пунктом 2.5.1 договору визначено, що позичальник зобов»язується щомісячно, до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в графіку. Відповідач порушив свої зобов»язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом і з 2014 року виникла прострочена заборгованість, яка станом на 17.07.2015 року становить 126 317,63 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4 285,38 доларів США; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 399,13 доларів США; заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредиту 2 363,28 грн., штраф за пропуск платежів 20 203,04 грн. За статтями 526, 612 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4.3 вищезазначеного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20% від суми невиконаних зобов»язань. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг, а також відсотки. Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, а тому позивач має право вимагати від боржника погашення боргу, відсотків та штрафних санкцій. За ст. ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та ц порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позичкодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась на його банківський рахунок, а якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті до дня їх фактичного повернення позикодавцеві. Таким чином, суд встановив, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» доведений в судовому засіданні, вимоги базуються на нормах чинного законодавства і підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який звільнений від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в сумі 1 894,76 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved