overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 04 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №171. У шлюбі сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов"язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З вересня 2016 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №171, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). У шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про їх народження: серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих повторно 19 січня 2017 року (а.с. 5-6). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. З вересня 2016 року сторони разом не проживають, не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, з вересня 2016 року сторони проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, строк на примирення не дасть позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 11.03.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №338. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Вважає що одруження з відповідачем виявилося невдалим, із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, частих сварок та скандалів, що призвело до розпаду сім"ї і фактичного припинення шлюбних відносин. З 2016 року проживають окремо один від одного та не ведуть спільного побуту. В зв»язку із вказаним, позивач вважає, що їх шлюб розпався та носить формальний характер; просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, просив задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.03.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №338, що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Причиною розпаду сім»ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та відсутності взаєморозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. З 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу по виплату аліментів. Позов мотивує тим, що в неї з відповідачем є спільні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Личаківського районного суду 13 березня 2014 року вирішено: стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей по 1500 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Проте відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість, на звернення з приводу оплати аліментів відповідач не реагує. Тому згідно уточнень позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей прострочену заборгованість по аліментах в сумі 15 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, зобов»зався оплатити заборгованість по аліментах протягом одного місяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с.4,7) [PERSON] народилась [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є позивач та відповідач. Рішенням Личаківського районного суду від 13 березня 2014 року вирішено : стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей по 1500 гривень щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5). Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені)у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку про те,що у зв»язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дітей виникла заборгованість, яка згідно уточнення позовних вимог становить 15000 грн. та визнається сторонами, відтак підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Під час життя [PERSON] три рази виходила заміж. 26.08.1959 року вона зареєструвала свій шлюб з батьком позивача [PERSON], з яким розлучилася в 1965 року. 03.10.1973 року мати позивача зареєструвала свій шлюб з [PERSON] і взяла його прізвище «[PERSON]», з яким розлучилася в 1976 року. 30.05.1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], цього разу вона своє прізвище не змінювала і залишилась на прізвищі «[PERSON]». В зв'язку з тим, що в позивача не було всіх документів про реєстрацію та розірвання шлюбів своєї матері, П"ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відмовлено в прийнятті документів. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Представник відповідача - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги вважає необґрунтованим та безпідставними. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м. Києві - в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надавши пояснення в якому не заперечує проти розгляду справи у його відсутності, щодо позовних вимог то просить розглянути на розсуд суду. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача та третьої особи, за наявних у справі матеріалів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, треті особи Перша Лубенська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини , мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. На момент смерті померлий був зареєстрований за адресою [ADDRESS] ,однак фактично проживав в належному їм домоволодінні разом з нею в с.Зубівка Миргородського району Полтавської області. [PERSON] часто хворів, то вона здійснювала за ним догляд, та поховала. На початку 2013 року вона дізналася, що на території Духівської сільської ради Лубенського району на ім"я померлого чоловіка мається земельна ділянка (пай). При зверненні до першої державної нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини отримала відмову, постільки нею пропущено шестимісячний термін подачі заяви. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка. Прохає суд постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, прохав її задовольнити. Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечують. Суд, заслухав представника позивача, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] померлого [INFO]. Померлий був зареєстрований в [ADDRESS], однак фактично проживав разом з дружиною [PERSON] за адресою с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. [PERSON] був дуже хворий , і його дружина [PERSON] доглядала за ним, та здійснила поховання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (паю), розміром 4, 38 га., що знаходиться на території Духівської сільської ради Лубенського району, про існування якої позивачка дізналася лише в листопаді 2013 року. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, однак нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини, в зв»язку з пропуском подачі заяви в нотаріальну контору, та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою нотаріуса (а.с.15). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, і вважає можливим продовжити їй строк для прийняття спадщини терміном до одного місяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказала що з відповідачем [PERSON] по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2007 року. Шлюб зареєстровано Широківською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №10. ЇЇ дошлюбне призвіще [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище [PERSON] Від сумісного життя вони мають непонолітню доньку [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження відповідач зазначений як батько дитини. На утримання дитини відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Їх шлюбні відносини припинились на початку 2014 року, бо відповідач зраджував, бив її, за те що вона перешкоджала йому зраджувати. Все це відбувавалося на очах дитини. Своєю поведінкою відповідач травмує її, та їх дитину. Тому вона вважає, що їх сім»я розпалася остаточно, наполягає на розірвані шлюбу. Позивачка [PERSON] надала до суду заяву, де вона просила розглянути справу без неї, задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати по таких підставах: сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не бажають зберігати сім"ю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилається на те, що уклала шлюб із відповідачем 23.06.2012 р., дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося у зв"язку із протилежністю характерів і різними поглядами на житт, а тому вважає примирення та спільне життя між ними неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштової кореспонденції, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Даючи оцінку дослідженим доказам у справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, позивач [PERSON], дівоче прізвище якої [PERSON], та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 23.06.2012 р. Новоукраїнським відділом ДРАЦС Кіровоградської області, актовий запис № 38 (а.с.6). У відповідності із ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Між сторонами склалися неприязні стосунки, сторони мають різні погляди на життя і протилежні характери, у зв'язку із цим шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, а тому їхній шлюб існує формально. Вирішуючи позов, суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на засадах добровільності, взаємоповаги, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до ст.ст. 21,24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування особи до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, й цим правом скористалась позивач, оскільки не бажає проживати у формальному шлюбі, який фактично є припиненим. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та відновлення шлюбних відносин є неможливим, заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, сторонами не заявлялось клопотання про надання строку для примирення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Оскільки ініціатором розірвання шлюбу є позивачка, то згідно ст.88 ЦПК України, витрати на сплату судового збору слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 28 квітня 2007 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №42. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинили у квітні 2013 року. Основна причина розпаду сім'ї, це різниця характерів, відсутність взяєморозуміння і довір'я. Позивач у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить дану цивільну справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить залишити їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Відповідач у справі [PERSON] в судовому засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності у суд не надійшло, тому, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення по справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку. що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім"ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2013 року. Основна причина розпаду сім'ї, це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіра одне до одного. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача підлягають стягненню в користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що з 05.10.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне шлюбне проживання і ведення домашнього господарства припинили з грудня 2018 року, сумісне проживання припинено з причини відсутності взаємопорозуміння, взаємоповаги та довіри. Позивачка вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства в зв`язку із чим втрачено почуття любові та поваги, тому просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач надала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі, збереження шлюбу і примирення вважає неможливим,на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] також подав заяву, за якою позов визнав та не заперечував на його задоволенні. Просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.10.2016 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 203. Шлюбні відносини між подружжям є фактично припинені з грудня 2018 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім"ї стало неможливим, таким чином збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя. Подружжя мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спору про розділ майна між сторонами не існує. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] встановити за її вибором « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1809012291 1 від 20 серпня 2020 р. (а.с. 1). У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Outcome: approved