Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Служба у Справах дітей Деснянської РДА в м. Києві про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, який було уточнено в процесі судового розгляду (а.с.31-34) щодо встановлення встановленого порядку участі батька у вихованні дитини шляхом: - зобов`язання матері дитини не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні за допомогою будь - яких засобів звязку; - визначити такий спосіб участі у вихованні сина [PERSON] без участі матері [PERSON] : - протягом других та четвертих за чергою 2 (двох) вихідних днів місяця з п`ятниці 19.00 год. до неділі 18.00 год. щомісячно, за місцем проживання батька; - протягом 1 (одного ) тижня у період весняних шкільних канікул (з суботи по п`ятницю включно) щорічно; - протягом 3 (трьох) тижнів підряд у період літніх шкільних канікул (починаючи з останнього тижня червня та перших двох тижнів липня) щорічно для оздоровлення дитини; - у будь - який інший день (період) року за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 по 2015 між ним та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано за рішенням Деснянського районного суду м. Києва 24.09.2015. Син, який народився [INFO] , доводиться єдиною дитиною подружжя. У зв`язку з неприязними відносинами, батько повністю позбавлений брати участь у вихованні та спілкуванні з ним. В судовому засіданні подано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , яка просить (а.с.43-48): -зобов`язати відповідача питання стосовно дитини вирішувати не з самою дитиною, а з матір`ю; -зобов`язати відповідача не ображати словами, не принижувати матір, поважати матір дитини і своїм прикладом навчати сина повазі до жінок; -встановити наступний графік зустрічей батька з сином, на якому будуть забезпечуватися не тільки права батька по спідкуванню з дитиною, а й виконуватися обовязки по вихованню дитини: кожну середу та пятницю з 18.00 до 20.00 займатися вихованням, а саме допомагати робити уроки на території, де живе дитина; кожну другу суботу з 12.00 до 20.00 зустрічатися з дитиною та весело проводити з нею час (басейн, ТРЦ, дитячий майданчик); -зустрічі проводити з участю матері. Позов мотивовано тим, що батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Вона жодним чином не заперечує щодо побачень батька з сином, при цьому зазначає, що саме батько зобов`язаний брати участь у виконанні обов`язків по вихованню, навчанню і розвитку дитини. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги первісного позову підтримали у повному обсязі, посилаючись викладене. Щодо зустрічного позову зазначили, що останній є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Відповідач та її представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги визнали частково, зазначивши, що будь - яких перешкод у спілкуванні сина з дитиною, не вчиняються, а навпаки, вона як мати, зацікавлена в більш частішому не лише спілкуванні, а і вихованні сина батьком, посилаючись на те, що дитина у такому віці, якому потрібна не лише мати для спілкування та виховання, а й батько.Тому просить задовольнити також зустрічний позов. Представник третьої особи - Служба в справах дітей Деснянської районної у м Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного, так і зустрічного позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини. З урахуванням вимог ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Як встановлено в судовому засіданні, у 2006 між сторонами було укладено шлюб, який розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.09.2015. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , який народився [INFO] і який доводиться єдиною дитиною подружжя. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.04.2019 визначено місце проживання дитини з матір`ю. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Тобто, після винесених Деснянським районним судом м. Києва рішень щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, між сторонами (батьками дитини) виникають непорозуміннія стосовно спілкування сина з батьком та у його вихованні. Станом на день розгляду справ, [PERSON] є малолітньою дитиною, якій виповнилося повних 11 років. Судом також встановлено, що до суду зверталися з позовом бабуся та дідусь [PERSON] щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онука. Рішенням Деснянського районного суду від 05.02.2020, з урахуванням змін внесених постановою Київського Апеляційного суду 30.06.2020, встановлено наступний графік зустрічей [PERSON] та [PERSON] з неповнолітнім онуком [PERSON] , а саме: -кожну першу п`ятницю місяця з 19.00 до 19.00 наступного дня суботи; -протягом 1 (одного) дня осінніх канікул та 1 (одного) дня зимових канікул за бажанням дитини; -протягом 10 днів червня літніх канікул за згодою дитини. У наданому Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією Висновку зазначено про те, враховуючи інтереси дитини, пояснення обох батьків, беручи до уваги висновок про участь баби і діда у вихованні онука, вважають за доцільне встановити графік зустрічей батька четверті вихідні місяця з пятниці 19.00 до неділі 18.00 та щосереди та щоп`ятниці з 17.00 до 21.00; протягом 3 (трьох) тижнів підряд у червні для оздоровлення дитини у літній період щорічно. Зустрічі проводити без присутності матері. (а.с.138-140) Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвиток дитини. Статтею 15 вищезазначеного закону передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, , має право на підтримання з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Слушним є посилання відповідача за первісним позовом (позивач за зустрічним) на те, що дитина потребує не лише весело проводити час, але і допомагати у шкільній програмі, де дитина навчається з понеділка по п`ятницю, а на вихідних (про що просить виділити час на виховання та спілкування батько) син відпочиває, навантаження більш серйозне ніж у початкових класах, тому потрібна допомога батька (освідченої людини та гарного математика), не лише у вихідні дні, а і є необхідність розприділити обов`язки між собою (між батьками) щодо допомозі сину у навчанні. Ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Тобто, в процесі судового розгляду встановлено, що малолітній зазначав, що «любить батьків обох і бажає спілкуватися». Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміінстрації рекомендувала обом батькам разом з дитиною звернутися до психолога. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Єдиною обставиною, яку законодавець визначив як перепону для спілкування батьків зі своїми неповнолітніми дітьми, є таке спілкування, що перешкоджає нормальному розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ст. 155 ч.1,2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Генеральною Асамблеєю проголошено Декларацію прав дитини з метою забезпечити дітям щасливе дитинство і користування для їх власного блага і блага суспільства, правами і свободами і закликає батьків, щоб вони визначили і намагалися дотримуватися цих прав. Виходячи з принципу 6 Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і матеріальної забезпеченості. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом Суд, враховуючи пояснення сторін та визначений спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, інтереси дитини, бажання батька спілкуватися з дитиною, дійшов висновку, що зустрічі позивача з дитиною мають відбуватися. Виходячи з наведеного, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт. Суд також ураховує вік дитини, ставлення батька до дитини, можливість батька відвідувати дитину та вважає за доцільне усунути перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною у відповідності до визначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2014 р. способу участі у вихованні сина. Дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного, так і зустрічногного позову, а саме зобов`язанням [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вихованні сина [PERSON] з визначенням такого способу участі у вихованні сина [PERSON] без участі матері [PERSON] : протягом других та четвертих за чергою 2 (двох) вихідних днів місяця з п`ятниці 19.00 год. до неділі 18.00 год. щомісячно, за місцем проживання батька; протягом 1 (одного ) тижня у період весняних шкільних канікул (з суботи по п`ятницю включно) щорічно;протягом 3 (трьох) тижнів підряд у період літніх шкільних канікул (починаючи з останнього тижня червня та перших двох тижнів липня) щорічно для оздоровлення дитини; у будь - який інший день (період) року за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю дитини. Встановити [PERSON] графік зустрічей з сином [PERSON] з 19.00 до 20.00 чотири дні щомісяця щодо виконання обов`язків по вихованню, навчанню і розвитку дитини. Дні та місце зустрічей визначаються за домовленістю батьків. На підставі викладеного,

Outcome: partial