Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» 10.10.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення основного боргу за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову зазначено, що Концерн „Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну «МТМ» Олександрійського району у період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року відпустив [PERSON] теплову енергію на загальну суму 19243,08 грн. Теплова енергія відпускалася боржнику в нежитлове приміщення [ADDRESS]. Зазначене приміщення належить [PERSON] про що свідчить Договір купівлі-продажу від 07.11.2007 року. Факт відпуску теплової енергії підтверджується рахунком та актом приймання-передачі теплової енергії. 17.01.2015 тепловою інспекцією Концерном «МТМ» було приведено обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS] та складено акт про те що система опалення єдина з жилою будівлею. Споживач за позовний період оплат не здійснював. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] складає 19243,08 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 238,24 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 273,65 грн. Згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.4. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Розмір пені складає 2996,02 грн. Таким чином, з урахуванням суми основного боргу, інфляційних витрат, 3% річних та нарахованої пені, загальна суми заборгованості відповідача [PERSON] перед Концерном «Міські теплові мережі» складає 22750,99 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 26039302042813 у Філії - Запорізьке обласне управління AT "Державний ощадний банк України", МФО 313957, код ЄДРПОУ 32121458) суму основного боргу в розмірі 19 243 (дев'ятнадцять тисяч двісті сорок три) гривні 08 копійок. Стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137 на поточний рахунок 26007301001951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, код ЄДРПОУ 32121458) суму інфляційних витрат у розмірі 238 грн. (двісті тридцять вісім) гривень, 24 копійки, 3% річних у розмірі 273 (двісті сімдесят три) гривні 65 копійок, пеню у розмірі 2996 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 02 копійки та судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2018 року по справі відкрите провадження. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв*язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] відпускається теплова енергія в нежитлові приміщення [ADDRESS] в м. Запоріжжі. Позивач в період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року відпустив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії згідно особового рахунку № [NUMBER]. Розрахунком суми заборгованості встановлено, що відповідач [PERSON] за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року має заборгованість в сумі 19 243,08 гривень, однак рахунки надіслані позивачем Концерном «МТМ» до теперішнього часу не сплачені. Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума інфляційних витрат за спірний період складає 238,24 грн., а 3% річних від простроченої суми складають 273,65 грн. Згідно п. 7.2.8. Договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.4. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Розмір пені складає 2996,02 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які виникли між сторонами регулюються нормами Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1V «Про житлово-комунальні послуги»(далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Цей обов'язок споживача зазначений і в п.7 Правил користування приміщеннями у житлових будинках, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630розрахунковим періодом для послуг є календарний місяць. Плата за послуги-вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт надання послуг та наявність заборгованості, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 22 750,99 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved