Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" звернулося 19.04.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.16, 509, 524, 530, 536, 549, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України та умови договору № 014/17-16/977-11 від 16.11.2005 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 6321 доларів США 78 центів, з яких: поточна заборгованість за кредитом - 5675,91 доларів США, що еквівалентно 163 720,58 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 1194,26 долари США, що еквівалентно 34448,21 грн., заборгованість за відсотками - 645,87 доларів США, що еквівалентно 18630 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 631,99 долар США, що еквівалентно 18299,64 грн. Ухвалою судді від 18.05.2018 р. було відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 20.06.2018 р. 20.06.2018 р. розгляд справи було відкладено на 29.08.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 16.11.2005 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджено витягом зі Статуту та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/17-16/977-11, згідно умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 12000 доларів США строком до 15.11.2020 р., а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 12,75% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені кредитним договором (п.1.1-1.5 кредитного договору). 19.06.2009 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 014/17-16/977-11/1, відповідно до умов якої, з метою зменшенням фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, сторони дійшли згоди тимчасово, на період з 15.07.2009 р. по 15.06.2010 р. зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди, у зв'язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в додатках № 1, 2 до цієї додаткової угоди. Також, згідно п.4 додаткової угоди позичальник підтвердив, що перед укладенням цієї додаткової угоди був повідомлений у письмовій формі про всі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну сукупну вартість кредиту, що підтверджено підписом позичальника про його ознайомлення з Умовами кредитування, які є невід'ємною частиною цієї додаткової угоди, та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Відповідно до п.3.1 кредитного договору кредитор надав позичальнику кредит на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п.3.2 кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, з можливою видачою готівки через касу кредитора. Таким чином, банк виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення (п.3.3 кредитного договору). Відповідно до умов п.5.1 кредитного договору, позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених кредитним договором: щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3 кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 15.11.2020 р. на рахунок, визначений п .4.1 кредитного договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений кредитним договором. Таким чином, з укладенням кредитного договору та укладенням додаткової угоди № 1 до нього у позичальника виник обов'язок повернути банку кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості. Всупереч вимог п.3.3, 5.1 кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов'язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Станом на 22.01.2018 р. заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором складає 6321,78 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 182 350,58 грн., та складається з: поточної заборгованості за кредитом - 5675,91 доларів США, що еквівалентно 163 720,58 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 1194,26 доларів США, що еквівалентно 34448,21 грн., заборгованості за відсотками - 645,87 доларів США, що еквівалентно 18630 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 631,99 долар США, що еквівалентно 18299,64 грн. Викладене підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити відсотки. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов, пред'явлений ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства та підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2735,26 грн.

Outcome: approved