Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, в якій вказав, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] - батько малолітніх, [PERSON] - мати. Районна комісія з питань захисту прав дитини при Борівській РДА розглянула рішення виконавчого комітету Вищесолоненської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. від 24.05.2019 р. №1 «Про негайне вилучення малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Згідно наданих документів встановлено. Мати малолітніх дітей [PERSON] працює в Борівському територіальному центрі соціального обслуговування соціальним працівником, батько [PERSON] не працює. Дана сім`я перебувала на обліку в службі у справах дітей в 2011 р. як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах. Діти не охоплені увагою та турботою, санітарний стан будинку не відповідає санітарним нормам. В 2011 р. діти вилучалися з сім`ї та влаштовувалися до Харківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Але мати за короткий термін створила умови для проживання своїх дітей і їй їх повернули. Сім?я [PERSON] поновлена на обліку в службі у справах дітей з 03.09.2018 р. як така що перебуває в складних життєвих обставинах. Рішенням виконавчого комітету Вищесолоненської с/ради малолітніх дітей було відібрано у матері та влаштовано на тимчасове перебування до Борівської районної лікарні. Також за короткий термін мати, а саме через 7 днів, створила належні умови для проживання дітей. Рішенням виконавчого комітету Вищесолоненської с/ради від 24.05.2019 р. №1 «Про негайне відібрання малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] » малолітніх дітей було відібрано у матері та влаштовано на тимчасове перебування до Борівської районної лікарні з подальшим влаштуванням до реабілітаційного центру. Батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Дана ситуація виникла у зв`язку з тим, що діти знаходилися в будинку без догляду батьків. Місце перебування батьків не було відоме. Відповідачі в зареєстрованому шлюбі не перебувають, батьківських обов`язків не виконують в повній мірі. Діті не охоплені увагою та турботою, санітарний стан приміщення та мешканців будинку не відповідає санітарним нормам. Продуктів харчування обмаль. На зауваження сільської ради, медичних працівників, служби у справах дітей не реагують. В інтересах дітей районна комісія з питань захисту прав дитини Борівської РДА вирішила - надати [PERSON] та [PERSON] термін в 5 днів, щоб створити належні умови для виховання та утримання дітей, закодуватися від вживання алкогольних напоїв, поновитися на роботі. На засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 29.05.2019 р. членами комісії одноголосно було прийняте рішення надати матері дітей останній шанс на виправлення, але дітей направити на реабілітацію та корекцію поведінки до реабілітаційного центру для дітей. Малолітні діти до часу відправки до центру ще тиждень продовжували перебувати у дитячому відділенні Борівської ЦРЛ. За цей час (з 29.05.2019 р. до 05.06.2019 р.) мати жодного разу не відвідала дітей у лікарні, не телефонувала і не цікавилася долею дітей та про час та місце подальшого їх влаштування. Не з`явилася до служби у справах дітей поцікавтися, яке було прийняте рішення у її справі. Вищесолоненський сільський голова повідомила, що мати дітей вдома відсутня, зі слів мешканців села відомо, що мати продовжує вживати спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. [PERSON] звільнено з роботи. Відповідна поведінка спостерігається і з боку батька [PERSON] , який жодного разу не прийняв участі у засіданні комісії де розглядалася доля дітей, повідомив, що його зовсім не цікавить доля дітей і що він встановив батьківство з метою уникнення призову до збройних сил України. [PERSON] вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя. Про дату, місце та час чергового засідання відповідної комісії мати та батько дітей були повідомлені, але на засідання не з`явилися, що свідчить про недбале, безвідповідальне та байдуже ставлення до долі своїх дітей. Виходячи з аналізу обставин, орган опіки та піклування Борівської РДА Харківської обл. вважає, що поведінка відповідачів свідчить про те, що вони самоусунулися від виховання своїх дітей, не здійснюють будь-яких можливих дій щодо участі в житті дітей та їх утриманні. Маючи можливості виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, свідомо залишили малолітніх дітей без піклування та уваги з боку батьків, чим ухиляються від виконання своїх обов`язків стосовно дітей. В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Борівської РДА підтвердив вищевикладене та підтримав позовні вимоги про відібрання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] та батька [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, строком на 1 рік. Відповідачі по справі позов визнали. Представник Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді позовні вимоги позивача підтримала, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, так як він не піклується своєю неповнолітньою дитиною. Представник Служби у справах дітей Борівської РДА в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідачі по справі ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. В суді встановлено, що батькми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.24,26,28). Крім того, в суді встановлено, що згідно копії висновку №2 органу опіки та піклування Борівської РДА, вирішено доцільним відібрання у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8), згідно Акту обстеження житлово-побутових умов багатодітної сім`ї [PERSON] від 26 червня 2018 р., умови для проживання та виховання дітей неналежні; стан приміщення - антисанітарний; батьки часто зловживають спиртними напоями, часто виникають сварки між батьками; необхідно проведення ремонту в житловому приміщенні, придбання особистих речей, одягу та взуття для дітей; в зв`язку з виникнувши ми обставинами необхідно тимчасово вилучити дітей з сім`ї (а.с.9), згідно Висновку №2 органу опіки та піклування Борівської РДА, вирішено доцільним відібрати у матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав, відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10), згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 02 липня 2018 р. та 01 листопада 2012 р. по [ADDRESS] та [ADDRESS] ., батьки періодично вживають алкоголь, відсутній одяг для дітей; санітарний стан житлового приміщення потребує генерального прибирання (а.с.11,12), згідно Довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, до складу сім?ї (зареєстрованих) за адресою [ADDRESS] , входить: [PERSON] (уповноважений власник), не родич, 1961 р.н.; [PERSON] , не родич, 1985 р.н.; [PERSON] , співмешканець, 1987 р.н.; [PERSON] , заявник, 1987 р.н.; [PERSON] , син, 2005 р.н.; [PERSON] , син, 2006 р.н.; [PERSON] , син, 2008 р.н. (а.с.13), згідно Пояснювальної записки завідувача Вищесолоненської ЗОШ І-ІІ ст., [PERSON] не слідкує за навчанням своїх дітей, не контролює виконання домашніх завдань, а також не контролює дозвілля синів поза школою; сімейне неблагополуччя негативно позначається на формуванні особистості дітей (а.с.14), згідно рішення №1 від 26 червня 2018 р. та №1 від 24 травня 2019 р. Вищесолоненської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. вирішено - вилучити малолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із сім`ї, в зв`язку з загрозою життя та здоров`я дітей (а.с.15-16), згідно копії Акту обстеження житлово-побутових умов багатодітної сім`ї [PERSON] , [INFO] та 26 червня 2018 р. с.Вище-Солоне, встановлено - батьки часто зловживають спиртними напоями, часті сварки між батьками; дітей [PERSON] необхідно тимчасово вилучити з сім`ї (а.с.17,29), згідно копії наказу №44-СЖО, №43-СЖО, №42-СЖО від 03.09.2018 Служби у справах дітей Борівської РДА Харківської обл., поставлено малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.18-20) відповідно до інформації Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, батько дітей [PERSON] доля дітей не цікавить, говорить, що встановив батьківство з метою уникнення призову до збройних сил України; зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя; діти недоглянуті, одяг відсутній або дуже брудний, постільна білизна ніколи не пралася, харчування не завжди відповідає віку хлопчиків; діти занедбані, ніколи не знали материнської любові (а.с.30), згідно пояснювальної записки депутата Вищесолоненської с/ради [PERSON] від 30.05.2019, [PERSON] та [PERSON] не дають належний догляд своїм дітям, ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкогольні напої, ніде не працюють (а.с.37), відповідно до пояснення [PERSON] від 30.05.2019, остання проживає поряд з сім?єю [PERSON] та [PERSON] ; неодноразово бачила негативне ставлення батьків до своїх дітей; діти постійно знаходяться без нагляду; батьки вживають спиртні напої (а.с.40). Ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першоїстатті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до її сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Стаття 8 Європейської Конвенціїзахисту правлюдини та основних свобод проголошує, кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємницi кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров?я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Отже, для вирішення питання, чи є втручання обґрунтованим, слід врахувати, чи переслідувало втручання законну мету і якщо так, чи було втручання необхідним, зокрема, чи було воно адекватною реакцією на суспільну необхідність, що не потребує зволікань. Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У вищевказаному рішенні суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв?язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Залишення малолітніх дітей без нагляду батьків становить безпосередню загрозу для життя та здоров?я дітей і є підставою для вирішення питання про негайне їх відібрання від матері. Судом встановлено, що відповідачам неодноразово надавався час для виправлення, створення належних умов, проте відповідачі належних висновків не зробили, на шлях виправлення не стали. Із роз?яснень, викладених у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 19 грудня 2008 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний ті духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином при вирішенні питання про відібрання дітей у батьків, суди повинні виходити з доведеності їх винної поведінки і з урахуванням характеру, особи цього з батьків, а також інших конкретних обставин справи, брати до уваги, чи свідомо та умисно батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, чи є доведеними факти такого ухилення, в чому саме полягає небезпека залишення дитини у батьків для її життя та морального виховання. Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дітей від відповідачів (матері і батька) без позбавлення їх батьківських прав, оскільки існують умови, загрозливі для їх здоров?я в зв?язку з тим, що відповідачі не приділяють належної уваги вихованню дітей, так як ніде не працюють, зловживають алкогольними напоями, внаслідок чого діти часто залишаються голодними, тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування щодо наявності підстав для відібрання дітей у відповідачів через незабезпечення з боку останніх безпечних умов їх існування, в зв`язку з цим суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, оскільки перебування неповнолітніх дітей з матір?ю, становить реальну загрозу для їх життя та здоров?я, що на думку суду є виключними обставинами, виходячи насамперед з інтересів дітей. Крім того, відповідачі не надали жодних доказів, які б свідчили про їхню відповідальні дії та наміри щодо відповідальної та належної їх участі у вихованні та утриманні дітей та створення їм належних умов для їх розвитку і здоров?я. Залишення дітей у відповідачів буде небезпечним для їх здоров?я і виховання. При цьому суд враховує, що відповідачам надавався час для виправлення, створення належних умов для життя та розвитку дітей, проте [PERSON] та [PERSON] ігнорують будь-які рекомендації, не змінюють свій образ життя та ставлення до виховання дітей, що свідчить про свідоме з їхнього боку небажання належно виконувати свої обов`язки по забезпеченню батьківського піклування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей у батьків підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав задоволено, то з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн. рівними долями. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved