Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду 11 липня 2014 року з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони з 17 вересня 2011 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 277. З У жовтні 2013 року позивач вирішив залишити дружину, сторони сумісно не проживають. Сім»я розпалася остаточно. А тому позивач вимушений звернутися до суду, оскільки подальше збереження сім»ї неможливе та суперечить його інтересам. У судове засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій наполягав на задоволенні позовної заяви та просив слухати справу за його відсутністю, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання на з»явилася, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 17 вересня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зроблено актовий запис № 277 (а.с.№ 3). Від даного шлюбу дітей не мають. Судом з"ясоівано, що сторони, створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з»ясовано, що між сторонами не має спору про розподіл сумісно нажитого майна, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім»єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору. З огляду на матеріали справи, судом встановлено, що позивачкем при зверненні до суду було сплачено судовий збір. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved