Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем за законом на земельну ділянку, яка надана для ведення індивідуального садівництва площею 0,1064 га., яка належала померлому батьку [PERSON], який помер [INFO] року, на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 19 червня 1998 року, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Гарапко Х.М. йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв'язку із тим, що Державний акт на право приватної власності на землю видано Берегівською міською радою на прізвище [PERSON]. Окрім того, у свідоцтві про народження померлого ім'я вказане [PERSON], у свідоцтві про народження його доньки ім'я батька теж зазначено [PERSON], а ім'я доньки [PERSON]. Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, оскільки їй було відмовлено в цьому з вищенаведених підстав. Позивач [PERSON].в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі за наявними у матеріалах справи документами. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „ Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказується, що ... у тому разі, коли виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право , суд ....розглядає позов на загальних підставах..", в зв'язку з цим і податься позовна заява про встановлення права власності на нерухоме майно в загальному порядку. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON].. На підставі викладеного,

Outcome: approved