Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він народився 09.12.1997 та його батьками є [PERSON], та [PERSON]. Подружнє життя його батьків не склалося. 04.10.2011 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області їх шлюб було розірвано. Зазначає, що у вересні 2016 він вступив до Національного університету „Львівська політехніка", де зараз навчається на першому курсі за напрямом правознавство. Його матері важко одній утримувати його та оплачувати значні кошти на навчання в університеті. Вважає, що батько має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки тривалий час працював в Португалії, а зараз на протязі останніх 5-ти років знаходиться на заробітках в Англії, де одержує досить значні кошти. За таких обставин, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на його користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним 23-х років, при умові продовження ним навчання. Стягнення аліментів в межах одного місяця просить суд допустити до негайного виконання. Предстаник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого значаться [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.12.1997. Крім того, з вищезазначеного свідоцтва про народження та копії паспорта серія [NUMBER], виданого 28.02.2014 Дрогобицьким МВ ГУ ДМС України у Львівській області вбачається, що [PERSON] є повнолітнім. Відповідно до договору № 2837-16 про платні послуги [PERSON] навчається у Національному університеті „Львівська політехніка" на першому курсі, денної форми навчання. Крім того, даний факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 12978 від 14.09.2016. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи досяг повноліття, однак у зв'язку з навчанням на денному відділенні Національного університету „Львівська політехніка" потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері, яка самостійно не в змозі забезпечити його усім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. Вiдповiдно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення алiментiв мають самi дочка, син, якi продовжують навчатися, а також той iз батькiв, з яким вони проживають. Позивач просить стягувати з відповідача на його користь аліменти, оскільки сам забезпечити себе не має змоги та вважає, що батько має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки тривалий час працював в Португалії, а зараз на протязі останніх 5-ти років знаходиться на заробітках в Англії, де одержує досить значні кошти. Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов'язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. У разi виїзду одного з батькiв на постiйне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, алiменти стягуються вiдповiдно до вимог частин 5-7 ст. 181 СК . Крім того стягнення аліментів може проводитися у відповідності до вимог Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, яка укладена 20 червня 1956 року, до якої Україна приєдналась 20 липня 2006 року і яка набрала чинності для України 19 жовтня 2006 року. Однак, суд не бере до уваги норми частин 5-7 ст. 181 СК та вищевказаної Конвенції, оскільки, позивачем не надано доказів постійного проживання та працевлаштування відповідача за кордоном. Крім того, згідно відповіді від 23.01.2017 Відділу АДР ГУ ДМС України у Львівській області [PERSON] зареєстрований [ADDRESS], та отримує за цією адресою судову кореспонденцію. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Доказів щодо свого матеріально стану відповідач суду не надав. При відсутності у матеріалах справи доказів про отримання відповідачем доходів, достатніх для оплати встановленого законодавством розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку та може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу і отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, розмір якого з 01.01.2017 не може бути меншим ніж 3 200 грн. З такого доходу можуть стягуватися аліменти на дитину, яка продовжує навчання. Оцінивши докази в сукупності, врахувавши стан здоров'я позивача, його матеріальне становище, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо повнолітнього сина, який продовжує навчання, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1 600 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, враховуючи її вік та матеріальні потреби. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім цього, при наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: partial