Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2008 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 200 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 07.05.2008 і до досягнення повноліття. З часу ухвалення рішення старшому сину [PERSON] виповнилось 18 років. Однак, витрати на утримання меншого сина [PERSON] суттєво збільшились. На даний час цих аліментів не вистачає щоб утримати дитину. Син навчається у школі, потребує шкільного приладдя, одягу, взуття тощо. Крім того, відвідує позашкільні навчальні заклади, займається спортом, що в свою чергу потербує додаткових витрат на форму, оплату поїздок на змагання. Значно зріс прожитковий мінімум на дитину, що потребує більших витрат та зусиль для забезпечення дитині належних умов проживання, навчання, відпочинку. На даний час вона не працює, у зв`язку з чим погіршилось її матеріальне становище. Вона не має можливості в повній мірі забезпечити матеріальні потреби сина. Просить збільшити визначений розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка, згідно поданої заяви, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує частково та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Окрім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової влади України. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно виконавчого листа у справі № 2-326 за 2008 рік, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2008 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 200 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 07.05.2008 і до досягнення повноліття (а.с. 7). Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] № 1149/10-06 від 28.08.2019, вона проживає разом з трьома синами та чоловіком за адресою: [ADDRESS] , ніде не працює. У будинку стара мебель та побутова техніка, не вистачає коштів на придбання одягу та взуття (а.с. 8-9). Згідно довідки про склад сім`ї № 1128/10-06 від 23.08.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми та чоловіком. Уповноваженим власником будинку є [PERSON] (а.с. 10) Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до 1000 грн. на дитину. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру. Стосовно судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768, 40 грн. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин,

Outcome: partial