Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачів: [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно нього. Згідно позовної заяви, відповідачі з [INFO] року перебували у шлюбі. 31.08.1999 року шлюб між ними розірвано. Відповідач, [PERSON], з часу розірвання шлюбу з позивачем не проживав, його вихованням не займався, матеріальної допомоги не надавав, від виконання рішення суду про стягнення аліментів ухиляється. Відповідач, [PERSON], про стан здоров`я позивача, про його фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, здобуття ним освіти не забезпечує, матеріально практично не утримує. Оскільки позбавлення батьківських прав не звільняє від виконання батьківських обов'язків позивач одночасно просить вирішити питання про стягнення з відповідача, а саме з [PERSON], аліментів на його користь у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, пояснив, що на даний час навчається в Чернігівському вищому професійному училищі, однак від батьків допомоги не отримує. Батьки не звертають увагу на те, що він не працює, а тому не в змозі забезпечити себе самостійно ні одягом ні їжею. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Пояснив, що з позивачем не проживає вже давно, рідко спілкується. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.39). Надала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. (а.с.21). Представник третьої особи на боці позивача, шо не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області - Могилевець Оксана Петрівна, що діє на підставі довіреності від 08.05.2014 року за № 02-15/412 (а.с. 41), в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, вказала, що позбавлення відповідачів, [PERSON] та [PERSON], батьківських прав відповідає інтересам позивача - [PERSON]. Надала до суду висновок органу опіки та піклування Городнянської РДА Чернігівської області від 13.10.2014 року за № 02-16/894 (а.с. 42) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] відносно [PERSON], [INFO]. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, вдіповідача, представника третьої орсоби, вивчивши письмові докази додані до позову, оцінивши висновок органу опіки та піклування, визначившись із правовою нормою, що підлягає застосуванню до правовідносин сторін, суд керується наступним: [PERSON] народився [INFO] року. Матір - [PERSON], батько - [PERSON]., що узгоджується із записом в свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого 26.11.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської райдержадміністрації (а.с.15.). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.10.2010 року серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Городнянського РУЮ Чернігівської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 65 від 31 серпня 1999 року. Після реєстрації шлюбу, [PERSON] присвоєно прізвище „[PERSON]" (а.с.16). Згідно акту обстеження умов проживання від 09 жовтня 2014 року (а.с. 17) позивач, [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], має окрему кімнату. Місце для приготування уроків облаштоване не належним чином. Сезонний одяг та взуття є в наявності, але в недостатній кількості. Разом з позивачем, [PERSON], за вказаною адресою зареєстрована та проживає мати - [PERSON]. Зі слів [PERSON], матір не піклується про нього, періодично зловживає спиртними напоями. Згідно довідки Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області № 9142 від 10.10.2014 року, [PERSON] неодноразово та без поважних причин не відвідував школу. Обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати до самостійного життя. Одночасно, згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, але лише за наявності для цього законних підстав. У відповідності до роз'яснення, що містяться у п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення і поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.. 164 СК України. У розумінні ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення повноліття. Позивач, [PERSON], народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.15) та копією паспорта серії [NUMBER], який виданий Городнянським РС УДМС Укра їни в Чернігівській області 25 грудня 2012 року (а.с.4-6) та на момент розгляду справи в суді досяг повноліття. На підставі викладеного, суд не має законних підстав вирішити питання про позбавлення батьківських прав у відношенні повнолітньої особи, тому в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача, [PERSON], на користь позивача, [PERSON], у розмірі ? частки від усіх видів її заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд виходить з наступного: У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, [PERSON], своєї участі в матеріальному забезпеченні дитини, [PERSON], [INFO], не довела. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача, [PERSON], аліментів на утримання сина, [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право пред`явити до суду позов про стягнення з обох батьків аліментів як на повнолітню особу, що продовжує навчання за правовою нормою ст. 199 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved