Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] його родина, що складалась з дружини [PERSON] , дочки [PERSON] , матері його дружини [PERSON] та нього - [PERSON] , приватизувала квартиру [ADDRESS] , отримавши Свідоцтво про право власності на житло від 23.10.1998 року. На час приватизації вказаного житла вся родина була зареєстрована у приватизованій квартирі. За сімейними обставинами, його донька [PERSON] вийшла заміж і переїхала жити до м.Запоріжжя, а його дружина [PERSON] зареєструвалась в [ADDRESS] . [INFO] померла мати його дружини [PERSON] . На час смерті вона була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . У вказаний період в зазначеній квартирі фактично проживала його дружина - донька померлої - [PERSON] та він. Відповідно, вони вважали, що [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] і до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались. На день смерті тещі залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла його дружина [PERSON] . На час смерті вона була зареєстрована в м.Алушта, але фактично проживала в м.Нікополі, а в м.Запоріжжі проходила лікування і померла теж в м.Запоріжжі. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є їх донька [PERSON] та він. Вони з донькою прийняли рішення, що спадщину після смерті [PERSON] прийме він. Оскільки вони проживали разом з дружиною за однією адресою, він вважав, що фактично прийняв спадщину і до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті дружини, в тому числі, й ті, які б мали право та претендували б на обов`язкову частку у спадковому майні, після смерті [PERSON] немає. Їх дочка [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. На день її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням 23.10.1998 року, та 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням 23.10.1998 року, спадщину після якої прийняла [PERSON] , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана ним та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 05.09.2019 року за № 30, відкрито спадкову справу № 17/2019 після смерті [PERSON] 05.09.2019 року він отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за яким йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вище наведене, вважає себе законним спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки фактично прийняв спадщину, доглядає за спадковим майном, сплачує всі рахунки та є законним власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В зв`язку з чим звернувся до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності, позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.60). Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала (а.с.62). Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 року, передбачений ст.549 ЦК України, шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Згідно абз.16 п.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Як встановлено судом, 23.10.1998 року родина позивача, яка складалась з дружини [PERSON] (а.с.15), дочки [PERSON] (а.с.24), матері дружини позивача [PERSON] та позивача, приватизувала квартиру [ADDRESS] , отримавши Свідоцтво про право власності на житло від 23.10.1998 року (а.с.19). На час приватизації вказаного житла вся родина була зареєстрована у приватизованій квартирі. Після заміжжя доньки позивача (а.с.25), вона переїхала жити до м.Запоріжжя. Дружина позивача [PERSON] зареєструвалась в [ADDRESS] . [INFO] померла теща позивача по справі [PERSON] (а.с.16). На час смерті вона була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а.с.26). У вказаний період в зазначеній квартирі фактично проживала і дружина позивача [PERSON] (а.с.26) та позивач (а.с.27). Тобто, [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] і до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталась. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). [INFO] померла дружина позивача [PERSON] (а.с.17). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є сторони по справі. Позивач фактично прийняв спадщину, однак, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Відповідачка [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. На день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/2 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням 23.10.1998 року, та 1/4 частка у праві спільної часткової власності на квартиру, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням 23.10.1998 року, спадщину після якої прийняла [PERSON] , але за життя не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Апалькова Є.В. за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.68), яка була подана позивачем та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ 05.09.2019 року за № 30, відкрито спадкову справу № 17/2019 після смерті [PERSON] (а.с.67). 05.09.2019 року позивач по справі отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за яким йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] (а.с.13). Позивач [PERSON] прийняв спадщину фактично, доглядає за спадковим майном, сплачує всі комунальні рахунки за спадкову квартиру [ADDRESS] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved