Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Раківської сільської ради, третя особа: Реєстраційна служба Бериславського районного управління юстиції Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] року в селі Раківка Бериславського району, Херсонської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина - земельна ділянка загальною площею 8,98 га, яка знаходяться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 14.08.2003 року , згідно розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації №399 від 03.07.2003 року. При житті [PERSON] залишила на ім'я [PERSON] заповіт. Даним заповітом заповіла позивачу дану земельну ділянку. За заявою позивача приватним нотаріусом Бериславського нотаріального округу була заведена спадкова справа. У зв'язку з тим , що у заповіті не зазначено розміру земельної ділянки, яку заповіли, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме: земельна ділянка загальною площею 8,98 га, яка знаходяться на території Раківської сільської ради Херсонської області Бериславського району. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягав з підстав зазначених у позовній заяві, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його матері [PERSON], а саме: земельна ділянка загальною площею 8,98 га, яка знаходяться на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Представник відповідача Раківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи Реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції Херсонської області в судове засідання не з'явились, надали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, рішення прийняти на розсуд суду. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, спадкову справу №90/2014, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] року померла [PERSON] (а.с.6). [PERSON] на підставі Державного акту на право власності серії [NUMBER] виданого 14.08.2003 року належала земельна ділянка загальною площею 8,98 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). 08.09.2000 року [PERSON] склала заповіт на ім'я свого сина, [PERSON], яким заповіла йому земельну ділянку, яка належить їй на день смерті (а.с.5). Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але за рішенням Бериславського районного суду Херсонської області було визначено додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. У встановлений рішенням суду строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але оформити яку він позбавлений можливості через те, що при складанні заповіту мати передала в спадок земельну часку (пай) , яка належала їй на момент смерті, але не зазначивши розміру земельної частки (паю),оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку з точним розміром , вона отримала після складання заповіту. З відповіді приватного нотаріуса Бериславської нотаріального округу вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №90/2014 до майна померлої [INFO] року [PERSON], [INFO], яка на момент смерті мешкала в с.Раківка Бериславського району Херсонської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до заповіту від 08.09.2000 року , позивачу заповідана земельна ділянка, але розмір якої не зазначено. Тому даний факт унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину (а.с.9). Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18 глави 10 розділу ІІ цього Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем подано правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого Бериславською районною державною адміністрацією Херсонської області 14 серпня 2003 року. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок ,що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Виходячи з викладеного вище, за поданих спадкоємцем документів, видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом неможлива, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1225, 1261 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

Outcome: approved