Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 6,83 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала її чоловікові - [PERSON],померлому 27.09.2014 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позов визнали. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що 27.09.2014 року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом земельну ділянку площею 6,83 га, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Заповіт [PERSON] за життя не залишив, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є син померлого [PERSON], донька померлого [PERSON], та позивачка дружина померлого [PERSON]., інших спадкоємців першої черги за законом не має. Син та донька померлого з відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, а тому спадщину після смерті батька не приймали. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з відсутністю належно оформлених правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Так при житті [PERSON] не переоформив земельну ділянку на власне ім"я та не провів реєстрацію нерухомого майна. Однак вважає, що свідоцтвом про право власності по праву спадкування на земельну ділянку підтверджує право її чоловіка на земельну ділянку, а тому за нею належить визнати право власності по праву спадкування за законом на зазначену земельну ділянку. Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.09.2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №384900, видане 30.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №643 (а.с.5). Померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] 28.02.2008 року за реєстровим №3-760 належала земельна ділянка площею 6,83 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. (а.с.6) Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії Р-1 №451044, виданого Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 30.03.2001 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і позивач вважає, що до складу спадщини також входить вищевказана земельна ділянка. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому має місце спадкування за законом. В порядку ст.1261 ЦК України до спадкоємців першої черги за законом входять діти померлого, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є син померлого [PERSON], та донька [PERSON] (до одруження [PERSON]) [PERSON], які у встановленому законом порядку спадщину не прийняли з відповідними заявами до нотаріуса не звертались, дружина померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-АБ №176033 видане 15.09.1968 року Яковлівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису №14 (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач [PERSON] прийняла спадщину, своєчасно звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №289/2014. Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку. Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у звязку з тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не оформив документи по перереєстрації переходу права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку.(а.с.19) Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Дійсно, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку , встановленому законом, а також свідоцтвом про право на спадщину. При цьому суд приймає до уваги зміни до Земельного кодексу України, які внесені Законом України від 5 березня 2009 року "Про внесення змін деяких законодавчих актів щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об"єднання земельних ділянок", яким спрощено порядок реєстрації зміни власника земельної ділянки без заміни державного акта про право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину чи судового рішення із внесенням змін щодо нового власника до державного акту. Таким чином при наявності свідоцтва про право власності на спадщину та Державного акту про право власності на землю [PERSON] при житті не встиг лише переоформити земельну ділянку та зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім"я, однак необхідні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність йому земельної ділянки, суду надано. Оскільки законодавством України не передбачено реєстрацію права власності на нерухоме майно за померлим, відповідно до норм ст.41 Конституції України захистити свої майнові права позивач має можливість лише в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка площею 6,83 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, належала на праві власності померлому [PERSON] і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті. На час розгляду справи в суді право власності на землю ніким не оспорюється. Оскільки єдиним спадкоємцем померлого є його дружина [PERSON], то право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 27.09.2014 року, належить визнати за нею. Судові витрати позивачами сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1225, 1268-1270, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved