overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення збитків завданих порушенням Правил користування електричною енергією для населення. Мотивує тим, що споживачем [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], було допущено порушення п.48 Правил користування електричною енергією для населення, порушення полягає в тому, що будинок споживача підключений до електоромережі енергопостачальної організації без засобу обліку (лічильник відсутній). Даний факт свідчить про споживання електричної енергії без приладів обліку. У зв"язку з виявленим порушенням, працівниками енергопостачальної організації був складений Акт про порушення ПКЕЕН № Р001585 від 04.04.2012 року. Вказаний акт було складено в присутності відповідача. За результатами розрахунків сума збитків становить 2757 грн. 66 коп., які просить стягнути з відповідача, а також відшкодувати судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з"явився, але подав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином. Заяв про причини неявки чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Сукупність даних обставин, суд, вважає достатньою для винесення заочного рішення по даній справі, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно акта № Р 001585 від 04 квітня 2012 року ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" про порушення Правил користування електричною енергією встановлено, самовільне зняття електричного лічильника. Житловий будинок підключений до електричної мережі без електричного лічильника, показники невідомі. Комісією були нараховані збитки в сумі 2757,66 грн. Відповідно до протоколу № 77 від 08 травня 2012 року комісією з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, прийнято рішення провести до рахування до дня усунення порушення, тобто відключення житлового будинку від електромережі. Сума збитків становить 2757,66 грн. Відповідно до ч.4 п.37 Правил користування електричною енергією, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Частиною 1 статті 1166 ЦПК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути збитки завдані внаслідок порушення Правил користування електричною енергією. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243, 60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що рішенням Печорського районного суду м.Києва від 02.12.10 р. стягнуто з відповідача на її користь 455 692,50 грн., однак до цього часу рішення суду не виконано. 20.11.2012 року рішенням Печерського районного суду м. Києва задоволено її позов про стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання за період з грудня 2010 р. по серпень 2012 р. в сумі 71 766 грн. та судового збору в сумі 717,66 грн., однак боржник кошти не сплатив. 30.09.2013 р. рішенням Печерського районного суду м. Києва знову було задоволено її позов про стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання в сумі 56 571,24 грн., однак, оскільки боржник так і не виконав грошового зобов»язання, змушена знову звернутись до суду та просить, відно до ст. 625 ЦК україни, стягнути з відповідача на її користь з урахуванням індексу інфляції грошові кошти в сумі 45 259 грн., 3% річних в сумі 5.695 грн., що разом становить 51 454 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, тому суд, ввраховуючи згоду позивача, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача в заочному порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи. приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2010 р. стягнуто з [PERSON] на користь позивача 455 692,50 гри. (а.с.11) однак до цього часу рішення суду не виконано. 20.11.2012 року рішенням Печерського районного суду м. Києва задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання за період з грудня 2010 р. по серпень 2012 р. в сумі 71 766 грн. та судового збору в сумі 717,66 грн. (а.с.9), однак боржник кошти не сплатив. 30.09.2013 р. рішенням Печерського районного суду м. Києва знову було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання в сумі 56 571,24 грн. (а.с.10), однак і це рішення залишилось невиконаним. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки борг на час розгляду справи не погашений, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача індекс інфляції від простроченої суми в розмірі 45 250 грн. (455 692х 0,0993), 3% річних в сумі 5 695 грн ( 455 696 80,03:1285) за період з вересня 2012 р. по травень 2013 р., що в сумі складає 50 945 грн. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і позов підлягає задоволенню в розмірі 50 945 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 509 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки у встановлений законом строк для прийняття спадщини він до нотаріальної контори не звернувся у зв"язку із віддаленістю місця відкриття спадщини від місця постійного проживання та зайнятістю за місцем основної роботи. Коли звернувся до нотаріуса, то йому було відмовлено у заведенні спадкової справи через пропуск строку прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контри про прийняття спадщини, судові витрати згоден нести самостійно. Позивач у судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином у позові зазначив, що просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином, подав до канцелярії суду заяву у якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позов визнає повністю. Представник відповідача сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши до суду письмовий відзив, що позов визнають і просять справу розглядати без участі їх представника. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності [PERSON] на 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] коридор 1-7, кухня 1-6, житлові кімнати 1-5, 1-8, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.), як окреме домоволодіння та припинити право спільної часткової власності на жилий будинок [ADDRESS]. Позивач згідно заяви підтримала позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачі згідно заяв просить справу розглянути за його відсутності, позов визнаю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною1 статті 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Враховуючи досліджені судом копії доказів: договору дарування 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель від 29.07.2004 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4337545 від 03.08.2004 року, рішення Сарненської міської ради від 29.01.2016 року № 105, довідки «Сарненське бюро технічної інвентаризації» № 809 від 02.11.2015 року, висновку «Сарненське бюро технічної інвентаризації» № 809 від 02.11.2015 року, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача стосовно виділу в натурі його частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за комунальні послуги, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Будинок по вул. М. Тимошенко 1е в м. Києві знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в м. Києві та обслуговується ЖЕКу № 506. Як вказано у позові, відповідачі мешкають у двокімнатній [ADDRESS], і яка є викупленою. Борг відповідачів по квартплаті станом на кінець квітня 2014 р. складає 21594 грн. Оскільки відповідачі відмовляються добровільно сплачувати, позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості та суму судових витрат. У судовому засіданні представник позивача не з'явилась, надіслала свою заяву. Відповідачі у суд не з'явились, повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Як було встановлено у судовому засіданні будинок по вул. М. Тимошенко 1е в м. Києві знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в м. Києві та обслуговується ЖЕКу № 506. Відповідачі мешкають у двокімнатній [ADDRESS], і дана квартира є викупленою. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з'ясував суд, борг відповідачів по квартплаті станом на кінець квітня 2014 р. складає 21594 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду пов"язаною із потребою у обґрунтуванні доводів сторін на що може бути затрачений значний проміжок часу суд вважає за доцільне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст., 526,527, 553, 554,559, 599,625, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю. Посилався в позові на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 23.03.1998 року. В даній квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка добровільно покинула дану квартиру в липні 2013 року, але нарахування за комунальні послуги проводиться і на неї, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засідання представник позивача в зал судового засідання не з"явився, направив заяву в якій позов підтримав повністю, просив задовольнити позов, справу розглянути у його відсутності. Відповідачі в судовому засіданні не з'явилися незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи повісткою по останньому місцю проживання та оголошенням в засобах масової інформації. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] без поважних на то причин не проживає на спірній житловій площі більше шести місяців, та у відповідності до ст.. 71 ЖК України, може бути визнана на такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням. Факт не проживання відповідача без поважних причин на спірній житловій площі більше шести місяців доведено по справі актом КЖРЕП №185 від 30.12.2013 року та іншими належними доказами по справі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначив, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою 11 вересня 2010 року в Куйбишевській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 01, від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні. В позовній заяві позивач просив суд розірвати їх шлюб з відповідачкою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачка безвідповідально ставиться до сім"ї та дитини, зловживає спиртними напоями, порушує подружню вірність, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збережена. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, з підстав, викладених ним у позовній заяві, просив суд задовольнити його вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши в позові, що зареєстрував шлюб з відповідачкою 13.02.1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 13. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами є непорозуміння, стосунки погіршилися, намагання зберегти шлюб позитивних результатів не дали. Позивач вважає, що збереження сім'ї неможливе, шлюб носить формальний характер, його треба припинити, на примирення не згідний. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити, на примирення не згідний, не заперечує, щоб діти залишилися проживати з матір"ю. Відповідачка в судовому засіданні, позовні вимоги визнала повністю, на примирення не згідна, просила суд дітей залишити проживати з нею. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.02.1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тальнівського управління юстиції Черкаської області за актовим записом № 13. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися неприязні відносини, позивач на примирення не згідний, подальше спільне життя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та дітей. У відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, так як встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 січня 2005 року він з відповідачкою уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції, актовий запис № 09. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: донька Світлана, [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них несумісні характери та погляди на життя. Неодноразові намагання владнати їх відносини та зберегти сім"ю у них не виходить, вони неодноразово проживали окремо один від одного. Більше одного року вони не проживають разовм та не підтримують шлюбних відносин. Крім цього він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою і має намір офіційно оформити з нею шлюбні відносини, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що вони не проживають разом біля одного року, він проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, яка на даний час є від нього вагітною, а тому просить позов задовольнити, строк на примирення не надавати. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що примирення є неможливим, оскільки відповідач біля року проживає з іншою жінкою, яка на даний час є вагітною, а тому просить розірвати шлюб, строк для примирення не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дівоче Печкар) О.В.., [INFO], актовий запис № 09. Від даного шлюбу у подружжя народилося троє дітей: донька Світлана, [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що подружжя не підтримує шлюбних відносин біля одного року, позивач проживає з іншою жінкою, яка від нього є вагітною, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та їхнім дітям, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2005 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 157. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: сини [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони перестали розуміти один одного, часто сперечаються, в них не має спільних інтересів, фактично сім"ї не має. Дружина з дітьми проживає у своїх батьків. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилися, подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, після розірвання шлюбу просить залишити відповідачці шлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дівоче - Дорош) Н.Е., [INFO], актовий запис № 157. Від даного шлюбу подружжя має трьох дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, у них протилежні погляди на життя, подружжя не підтримує шлюбних відносин, а отже шлюб між ними існує лише формально. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved