Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої вимоги мотивували тим, що 04.06.2008 р. [PERSON] отримав кредит в розмірі 11111 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. При цьому відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором. Проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом. Однак 10.09.2014 р. [PERSON] помер, та на теперішній час вказану заборгованість Банку, на його переконання, мають виплатити спадкоємці боржника, які прийняли спадщину - відповідачі [PERSON], [PERSON], оскільки на час смерті спадкодавця вони були зареєстровані разом із ним за однією адресою. Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 7542 грн. 28 коп. за кредитним договором № б/н від 04.06.2008 р., а також судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього на адресу суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також надіслав до суду пояснення відповідно до якого відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, тому відповідачі прийняли спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки не заявили про відмову від неї. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, до суду надали заперечення на позовну заяву, зазначивши, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] є сином відповідачів та на день відкриття спадщини він проживав постійно з ними, окрім того зазначили, що місце проживання особи та місце її реєстрації це різні речі, і як реєстрація так і проживання особи в 2014 року не може підтверджуватися копіями сторінок паспортів, які були надані ще в 2008 році. Також наголосили на тому, що позивачем не надано доказів щодо вартості спадкового майна та згідно розрахунку наданого позивачем користування кредитом здійснювалося і після смерті [PERSON] - жовтень, листопада, грудень 2014 року, січень-квітень 2015 року. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] до укладеного договору № б/н від 04.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] "ПРИВАТБАНК". 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727). [PERSON] до наданого позивачем [PERSON], заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 04.06.2008 р. складає 7542 грн. 28 коп. Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. [PERSON] до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором. [PERSON] до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). 10 вересня 2014 року [PERSON] помер. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини були зареєстровані разом із спадкодавцем. [PERSON] вважає, що відповідачі як спадкоємці боржника мають виконати його зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк». 03.05.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено до Братської державної нотаріальної контори претензію кредитора спадкоємцям померлого [PERSON]. 29.07.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача [PERSON] було направлено лист-претензію з вимогою погасити заборгованість померлого [PERSON] за кредитним договором. Проте до теперішнього часу заборгованість померлого її спадкоємцями в добровільному порядку не погашена. Між тим судом встановлено, що посилання позивача спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. [PERSON] до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] до ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. У відповідності до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Судом встановлено, що позивач просить суд в повному обсязі стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість померлого [PERSON] за кредитним договором - як з його спадкоємця. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. [PERSON] до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. Між тим суду не було надано доказів про обсяг спадкового майна, на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON], повне коло спадкоємців, достовірні докази того, що відповідач є спадкоємцем померлого за законом (якої саме черги) або за заповітом, тощо. Як вбачається з відповіді Братської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 99501-16 від 08.11.2016 року, після смерті [PERSON], померлого 10.09.2014 року, заведена спадкова справа № 77/2016 лише на підставі Претензії кредитора - ПАТ КБ "ПриватБанк". Жодних клопотань про витребування доказів тощо представником ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено не було. Позивач зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину. Проте, позивачем не надано доказів саме постійного проживання спадкодавця з відповідачами, а сам факт реєстрації за однією адресою не може слугувати доказом спільного проживання та як наслідок прийняття спадщини після померлого. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду достовірних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON], а також не встановлено вартість спадкового майна, в межах якого вони нібито відповідають за зобов'язаннями померлого, суд вважає,що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed