Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 01.03.2012 року між позивачем та відповідачкою, як власником нежилого приміщення ХХІІ розташованого за адресою: [ADDRESS], укладено договір № 203529 «купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді» відповідно до умов якого позивач у період: березень 2012 р., з жовтня 2012 р. по квітень 2013 року відпустив теплову енергію відповідачці у вищевказане нежитлове приміщення на загальну суму 15 875, 06 грн. Претензій з боку відповідача на неналежну якість теплових енергії, що була відпущена за спірний період на адресу позивача не надходили. За спірний період відповідачка здійснила лише часткову оплату за відпущену теплову енергію у сумі 1 460,20 грн. у травні 2012 р., а тому наразі сума її заборгованості за отримані послуги складає 14414, 86 р., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також сплачений судовий збір, оскільки відповідачка не погашає зазначену заборгованість у добровільному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених в ньому, підтвердив обставини зазначені в ньому та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка [PERSON] своєчасно повідомлена про день, час та місце слухання справи, до суду повторно не з'явилась, про причину неявки суд не повідомила, заперечень не надала. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником ? частини нежитлового приміщення ХХІІ , розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується зокрема, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2010 року, а також копією технічного паспорту, в я якій вона зазначена як власник частини. Відповідно до п. 2.1. Статуту Концерну „Міські теплові мережі", затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 1589р. від 26.07.2002 року, зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну. Між відповідачкою, як власником даного приміщення з однієї сторони та концерном «МТМ» з іншої сторони 01.03.2012 року був укладений договір № 203529 «купівлі - продажу енергії в гарячій воді». Відповідно до п. 1.1 вказаного договору: позивач взяв на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами. Відповідно до п. 1 додатку № 1 до зазначеного Договору позивач відпускає в період з 01.01.2012 року по 01.03.2013 р. на об'єкти споживача, які розташовані за адресою: [ADDRESS], прим. ХХІІ теплову енергію в гарячій воді. На підставі вищевказаного договору позивач у період: березень 2012 р., з жовтня 2012 р. по квітень 2013 року відпустив теплову енергію відповідачці у вищевказане нежитлове приміщення на загальну суму 15 875, 06 грн., з якої остання здійснила часткове погашення боргу у сумі 1460,20 грн., що підтверджується наданими розрахунками. Отже сума боргу становить 14414,86 грн., яку вона не погашає у добровільному порядку. Позивач неодноразово надсилав на адресу відповідачки претензії з вимогою погасити існуючу суму заборгованості, які були залишені без задоволення. Крім того п. 6.2 Договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно п. 6.3. Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. П. 6.4. Договору передбачено, що споживач зобов'язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковим рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка заперечень, щодо нарахувань зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу концерну «МТМ» не надсилала, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії не повернула. Таким чином вона фактично погодилась з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за вказані періоди. Відповідно до п. 3.2.6 Договору споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії обсягах і в терміни, які передбачені Договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені основні обов'язки споживача теплової енергії, зокрема: додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Оцінивши надані позивачем докази в їхній сукупності суд вважає, що позов обґрунтований, доведений і підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України, Законом України «Про теплопостачання,

Outcome: approved