Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнення аліментів . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила , що проживала з відповідачем в незареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2014 року відповідач з нею та дітьми не спілкується , проживає окремо , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Прохала позбавити батьківських прав відповідача за ухилення від виконання своїх обов»язків та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину. Позивач та її представник у судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів підтримали повністю , прохали задовольнити , а в частині позову про позбавлення батьківських прав відповідача прохали вирішити на розсуд суду. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково , пояснивши , що примирився з дружиною , має намір проживати з сім»єю , почав надавати допомогу на утримання дітей. Прохав в частині позову про стягнення аліментів задовольнити , а в частині позбавлення його батьківських прав відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримав в частині стягнення аліментів , в частині позбавлення батьківських прав просить відмовити, пояснивши, що на даний час недоцільно позбавляти відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали в незареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільних дітей [PERSON] ,[INFO] та [PERSON] , [INFO] З вересня 2014 року сторони спільно не проживають. Як вбачається з акту обстеження житлових та матеріально-побутових умов проживання, складений в присутності депутата Любівської сільської ради від 12.05.2015 року , [PERSON] проживає та зареєстрована в будинку по [ADDRESS] разом з дітьми , батьком та матір»ю. Будинок належить батькам позивача. Діти забезпечені одягом , харчуванням , іграшками. Відповідач за вказаною адресою не проживає, вихованням дітей не займається , долею дітей не цікавиться. Відповідач працездатний , офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря та психіатра Краснокутської ЦРЛ , спиртними напоями не зловживає, характеризується по Каплунівській сільській раді позитивно. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проте в своїх поясненнях відповідач посилається на те, що від виконання своїх батьківських обов'язків він не ухилявся, почав надавати матеріальну допомогу, спілкується з дітьми , дуже їх любить , хвилюється за їх долю та на даний час вирішується питання про проживання сім»ї разом. Висновок комісії з питань захисту дитини Краснокутської РДА про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача є немотивованим, та повинен оцінюватися в сукупності з іншими доказами. Крім того , в судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей пояснила , що на даний час підстав позбавляти відповідача батьківських прав не має. Особа може бути позбавлена батьківських прав лише з підстав передбачених ст164 СК України. Не може бути позбавлена батьківських прав особа з незалежних від неї причин. Суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, передбачені ст. 164 СК України відсутні. Так як позбавлення прав є крайнім заходом впливу до осіб , які не виконують батьківських обов»язків ,а [PERSON] на даний виконує свої батьківські обов»язки по догляду за дітьми , тому підстав для позбавлення батьківських прав не вбачається та в позові позивача в цій частині суд вважає відмовити. Щодо стягнення аліментів з відповідача суд зазначає наступне. Довідкою виконавчого комітету Любівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 12.05.2015 року , позивач зареєстрована з дітьми ,які знаходяться на повному утриманні позивача При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров"я та матеріальне становище дітей , стан здоров"я та матеріальне становище відповідача , те , що він не працює, а також відсутність у відповідача стягнень за іншими виконавчими листами про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Крім того, позивачка, на підставі Закону України „ Про судовий збір" , звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243,60 коп. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. За таких підстав , суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду , аліменти у вказаному розмірі будуть достатні для забезпечення потреб дітей в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо, а також не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів.

Outcome: partial