Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 47 528,89 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн. Обґрунтовуючи тим, що 15.10.2017 р. о 04 год. 43 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «AUDI А 6» з р. н. [NUMBER] під час виїзду на дорогу «Київ-Чоп» з другорядної дороги в с. Крилів Дубенського району Рівненської області, не переконавшись в безпечності маневру, допустив зіткнення з автомобілем «Citroen Berlingo» з р. н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого водій [PERSON] та пасажири його автомобіля [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. За даним фактом Лубенським ВП ГУНП в Рівненській області 15 жовтня 2017 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017180040001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] спричинено такі тілесні ушкодження: політравма ISS 24 бали, ЗЧМТ, забій головного мозку, забій м'яких тканин обличчя, ушита забійно-рвана рана тім'яної ділянки справа, закрита неускладнена травма попереково-крижового відділу хребта, компресійний взривний перелом тіла L3 III ступеня з абсолютним стенозом спинномозкового каналу, Франкель Е, компресійний перелом тіла LI І ступеня, закритий ротаційно нестабільний перелом тазу ( АО 61 В2), трансфорамінальний перелом крижової кістки справа, перелом лонної та сідничної кістки справа, закрита травма грудної клітки, перелом І ребра справа, перелом тіла грудини без зміщення ДН 0, травматична ангіопатія обох очей. Отримані тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров'я, внаслідок чого вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Лубенської ЦРЛ у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року та ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року. 17.10.2017 р. позивачу проведено такі операції: закрита репозиція компресійного перелому тіла хребця L3 III ступеня, МОС транспендикулярною системою Medthronic legasy, та закрита репозиція перелому кісток тазу, накладання модульного стержневого апарату зовнішньої фіксації, що підтверджується випискою №02\\10024 із медичної карти стаціонарного хворого. За призначенням лікаря придбані спінальні імплантати вартістю 33 600,00 грн., також позивачем за власні кошти в аптечній мережі були закуплені призначені лікарями медикаменти та вироби медичного призначення на загальну суму 11 328,89 грн. Крім того, під час лікування за призначенням лікаря проведено: обстеження головного мозку, вартістю 900 грн., обстеження органів грудної порожнини, вартістю 750 грн., обстеження органів черевної порожнини, вартістю 950 грн. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок ДТП, пов'язаної з її лікуванням, становить 47 528,89 грн. Моральна шкода, яка спричинена позивачу, полягає в протиправному ушкодженні її здоров'я. В момент дорожньо-транспортної пригоди вона перенесла істотні переживання за своє життя. Протиправність поведінки водія [PERSON], який грубо порушив правила дорожнього руху, викликали в неї сильний психологічний стрес, тривогу, значне погіршення сну та посилення дратівливості. Погіршення стану здоров'я внаслідок отриманих травм у вигляді компресійного взривного перелому тіла LЗ III ступеня з абсолютним стенозом спинномозкового каналу, компресійного перелому тіла L1 І ступеня, закритого ротаційно -нестабільного перелому тазу (АО 61 В2) призвело до оперативного втручання (закритої репозиції компресійного перелому тіла хребця LЗ III ступеня, МОС транспендикулярною системою та закритої репозиції перелому кісток тазу, накладання модульного стержневого апарату зовнішньої фіксації), що викликало фізичний біль і на тривалий час змінило звичний спосіб життя. Тривалість лікування обмежила можливість її пересування та позбавило можливості вільного спілкування з рідними, близькими, порушило її звичні стосунки. Внаслідок отриманих травм [PERSON] не може в повній мірі здійснювати догляд за собою та пересуватися самостійно, постійно знаходиться в лежачому положенні. Усвідомлення того, що позивач в один момент перетворилася з працездатної жінки в особу з обмеженими можливостями, яка потребує стороннього догляду та не може в повній мірі здійснювати догляд за своїм малолітнім сином, викликає в неї сильні душевні страждання. Фізичний біль внаслідок медичного втручання, необхідність лікування в медичних закладах, обмеження фізичних можливостей, психічні переживання за своє життя у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зав'язків і потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Все це разом призвело до зниження працездатності та обмеження кола її спілкування, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Тим самим [PERSON] внаслідок ушкодження її здоров'я спричинено моральну шкоду, яка у вартісному вигляді становить 200 000,00 грн. Відповідач подав відзив на позов, в якому виклав заперечення проти позову. Аргументуючи тим, що при подачі позову в порядку цивільного судочинства позивачем не було взято до уваги положення ч. 2 ст. 1177 ЦК України відповідно до якого шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У зв'язку із цим, що правовідносини між позивачем, яка є потерпілим у цьому провадженні та іншими учасниками дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку регулюються нормами кримінального процесуального кодексу України, а у питанні відшкодування заподіяної шкоди главою 9 КПК "Відшкодування (компенсація) шкоди у кримінальному провадженні, цивільний позов". У зв'язку із вищевикладеним вважаю, що позивач неправомірно звернувся з позовом до нього в порядку цивільного судочинства, а тому цей позов не підлягає задоволенню. Крім цього обов'язок відшкодування шкоди позивачу в нього настає у випадку неправомірності його дій, тобто не відповідності їх вимогам законів, інших правових актів та принципів права, а також наявністю причинного зв'язку між його діями та наслідками у вигляді ушкодження здоров'я позивача. Не може бути використано як доказ неправомірності його дій відомості, що містяться у наданій позивачем копії витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування, з цих підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди то позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоди виключно словами, які містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди та відповідно її розмір компенсації в сумі, яка становить саме 200 000 грн., а тому вимоги позивача не відповідають означеним вище нормам права і не можуть бути задоволені. Крім того, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, позивач просить стягнути з нього витрачені кошти на лікування, в сумі 47 528.89 грн.. На обґрунтування вказаної суми коштів, яка була витрачена позивачем на лікування, останньою надані суду тільки копії розрахункових документів на придбання лікарських засобів та медичного обладнання. Однак, в матеріалах цивільної справи відсутні документи, які підтверджують факт призначення лікарем лікування саме цими лікарськими засобами та використання зазначеного медичного обладнання, а тому вони не можуть бути доказами витрат на лікування саме ушкоджень здоров'ю, отриманих позивачем внаслідок ДТП 15.10.2017 р. Таким чином позивач, пред'явивши вимогу про стягнення з нього компенсацію за заподіяну шкоду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. При цьому він 21.10.2017 р. добровільно, відчуваючи турботу за стан здоров'я позивача і відгукнувшись на звернення її чоловіка про відсутність в нього коштів на лікування, передав йому для позивача грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. Кошти він передав [PERSON], який запевнив, що використає їх саме на потреби потерпілої. Кошти він передавав не тому, що відчував себе винуватцем ДТП, а тому що в певній мірі відчував моральну відповідальність за життя позивача, яка в той час зі слів її чоловіка, перебувала на грані життя та смерті. Передаючі кошти на позивача він розраховував на його порядність, тому і не вимагав від нього розписки про отримання ним коштів. Вказані кошти були ним отримані у вигляді позики від свого знайомого [PERSON] на потреби позивача. Після цього він звернувся до нього з проханням написати розписку про отримання коштів на потреби його дружини. Однак в цьому він йому відмовив та написав розписку про отримання коштів на власні потреби. Хоча це не відповідає дійсності і під час передачі грошей вони обумовлювали що кошти будуть використані на потреби позивача. Таким чином, наведені ним доводи, на його думку виключають можливість задоволення позову [PERSON] до нього про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненою дорожньо-транспортною пригодою. Позивачем подано відповідь на відзив в якому виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Вказавши, що пред'явлення цивільного позову під час кримінального провадження є правом особи, а не обов'язком. Враховуючи, що в дорожньо-транспортній пригоді їй була спричинена матеріальна так і моральна шкода, тому вона має право звернутися до суду за захистом цивільних прав та інтересів у спосіб, передбачений нормами цивільного законодавства. Виходячи із ст. 1167, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Щодо розміру моральної шкоди, позивач зазначає, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи, яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи, що вона отримала численні тілесні ушкодження, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, знаходилась на лікуванні в лікарні, під час якого проведено ряд операцій та медичних процедур, що підтверджується випискою №02\\10024 із медичної карти стаціонарного хворого, що призвело до обмеження фізичних можливостей, психічних переживань за її життя і у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зав'язків та потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя, вважає із засад розумності та справедливості обґрунтованим розмір моральної шкоди у сумі по 200 000,00 грн. Враховуючи, що тільки після подання позову до суду вона отримала довідки з лікарні, де знаходилась на лікуванні з приводу тілесних ушкоджень, отриманих в дорожньо-транспортній пригоді, про ліки та вироби медичного призначення, придбані нею за власний рахунок, розмір матеріальної шкоди, пов'язаної з лікуванням, зменшений нею з 47 528,89 грн. до 45 711,03 грн. Твердження відповідача про те, що вона не була пристебнута паском безпеки під час дорожньо-транспортної пригоди не відповідає дійсним обставинам справи, крім того не підтверджено жодний доказом. Дане припущення відповідача є намаганням ухилитися від відповідальності за спричинену мені шкоду. Відповідач, дійсно, 21.10.2017 р. передав її чоловікові кошти у сумі 100 000,00 грн., однак на відшкодування моральної шкоди, завданої її чоловікові [PERSON], а не шкоди спричиненої їй, це підтверджується розпискою її чоловіка, наданої відповідачем. Розписка про отримання коштів від [PERSON] від 21 жовтня 2017 року у сумі 100 000.00 грн. для його потреб, не є належним доказом відшкодування спричиненої їй шкоди, а свідчить тільки про ймовірний намір відповідача відшкодувати їй шкоду у добровільному порядку і в такий спосіб відповідач намагається уникнути відшкодування шкоди. Відповідачем [PERSON] майнова та моральна шкоди, спричинена їй в дорожньо-транспортній пригоді, в добровільному порядку не відшкодовувалася. Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав. Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 45711,03 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів та підстав викладених у позовній заяві та просили суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача та відповідач заперечили проти задоволення позову, з мотивів та підстав викладені у відзиві на позов і просять відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду задоволено клопотання сторін про допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що ним було передано [PERSON] 100 000,00 грн., для відшкодування шкоди, яка виникла внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, про що останній написав розписку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що був присутній на місці дорожньо - транспортної пригоди. Підбігши до автомобіля, в якому знаходився позивач, він побачив, що [PERSON] була не пристебнута ременем безпеки. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що ним після дорожньо-транспортної пригоди було позичено гроші в [PERSON] і передано [PERSON] кошти на лікування [PERSON] в сумі 100 000,00 грн., пізніше була написана розписка про отримання вказаних коштів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що нею та її чоловіком [PERSON] були передані [PERSON] кошти в розмірі 100 000,00 грн. на лікування [PERSON] Пізніше була написана розписка про отримання коштів. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона не пам'ятає дорожньо-транспортної пригоди, оскільки це відбулася в ночі і в цей час вона спала. В транспортному засобі вона знаходилася на задньому місці разом з дитиною, яка перебувала у автомобільному кріслі. Після дорожнього - транспортної пригоди її оперували в лікарні, в неї були переломи тазу і хребта. Раніше в неї не було таких травм, які вона отримала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Після дорожньо - транспортної пригоди вона не може доглядати за дитиною і за собою, і їй потрібна постійна допомога. Про передачу коштів їй нічого не було відомо і [PERSON] вона не бачила до засідання. Чоловік не повідомляв їй про передачу коштів на її лікування, їх консультував адвокат, і їй відомий тільки факт передачі коштів чоловіку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що 15.10.2017 р. він керував транспортним засобом на дорозі «Київ-Чоп», де сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його транспортний засіб перекинувся. У транспортному засобу знаходилася на задньому сидінні дружина та дитина у дитячому кріслі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди дружина отримала тілесні ушкодження, яких в неї не було до того. Після дорожньо-транспортної пригоди до нього приїхав [PERSON] та його дружина, яка почала плакати і переконувати його, що потрібно миритися і передала кошти в розмірі 100 000,00 грн. Він не спілкувався з [PERSON] до передачі коштів з приводу лікування дружини. Він спілкувався з [PERSON], який йому порадив збирати чеки з метою отримання відшкодування. Про спілкування [PERSON] з [PERSON] йому не відомо. До нього постійно телефонував [PERSON] і намагався з ним поспілкуватися з приводу відшкодування, пізніше [PERSON] приїхав до нього в лікарню і передав йому гроші. На які цілі були передані кошти [PERSON] йому не повідомив, а сказав що він бажає йому допомогти, вказані кошти він витратив на різні потреби. Кошти на лікування дружини він позичав до передачі йому коштів [PERSON] Пізніше на його подвір'ї він побачив [PERSON], який вимагав від нього розписки і ним була написана розписка про отримання цих коштів. Вказані кошти не були витрачені на лікуванні дружини, а витрачені на різні його потреби. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий з [PERSON] і ним було рекомендовано [PERSON] зберігати чеки для страхового відшкодування. І він спілкувався з [PERSON], який хотів поспілкуватися з [PERSON], щоб надати йому якусь допомогу. Про передачу [PERSON] грошей [PERSON] йому не було відомо, так і на які цілі вони були передані. Про передачу вказаних грошей, йому стало відомо пізніше на подвір'ї [PERSON] при написанні розписки. На які цілі були передані кошти йому не відомо, перед тим він спілкувався з [PERSON] про необхідність коштів [PERSON], і ними не було обговорено про передачу коштів на лікування [PERSON] З [PERSON] вони обговорювали тільки про моральне відшкодування, а про матеріальне відшкодування вони не обговорювали. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні з'ясовано, що і не заперечувалося сторонами, що 15.10.2017 р. о 04 год. 43 хв. на автодорозі «Київ-Чоп» відбулося зіткнення транспортного засобу марки «AUDI А 6», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Citroen Berlingo» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого водій [PERSON] та пасажири його автомобіля [PERSON] і [PERSON] отримали тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. За даним фактом Лубенським ВП ГУНП в Рівненській області 15 жовтня 2017 року розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №12017180040001214, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що [PERSON] після отриманих тілесних ушкоджень внаслідок вищевказаної дорожньої транспортної пригоди знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Лубенської центральної районної лікарні у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року та ортопедо - травматологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року. Відповідно до довідки №939 від 15 грудня 2017 року, виданої Лубенською Центральною районною лікарнею, [PERSON] під час лікування у вищевказаному закладі у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року за власний рахунок було придбано такі лікарські засоби та вироби медичного призначення: система ПК - 3 шт., шприц одноразовий «20» - 5 піт., шприц одноразовий «10» - 4 шт., шприц одноразовий «5» - 4 шт., шприц одноразовий «2» - 5 шт., лейкопластир 1x500 -1 шт., дезантин 500 - 1 фл., розчин натрію хлорид 0,9% 400.0 - 5 фл., рукавиці медичні н/с- 14 пар, катетер «Фолея» №14-1 шт., канюля в/в G22 - 1 шт., спирт 70 % - 1 фл., стериліум 50,0 - 1 фл., вата 100,0 -1 шт., реосорбілакт 200.0 - 2 фл., реосорбілакт 400,0 - 1 фл., к-та аскорбінова 10 % 2,0 - 6 амп., мілдронат 5.0 - 3 амп., дексазон 4 мг - 14 амп., цефтріаксон 1,0 - 4 фл., реамберин 400,0 - 2 фл., дексалгін 2.0 - 4 амп., пірацетам 5,0 - 4 амп., пробірка одноразова - 1 шт., бинт н/с 7x14 - 1 шт., пеленки дорослі - 2 шт. Згідно чеків, товарних чеків, виданих КП «Аптека» Дубенської міської ради, [PERSON] було придбано ліки та вироби медичного призначення: система ПК - 2 шт. (20,66 грн.), шприц одноразовий «20» - 4 шт. (11,20 грн.), шприц одноразовий «10» - 4 шт.( 9,38 грн.), шприц одноразовий «5» - 4 шт. (5,88 грн.), шприц одноразовий «2» - 5 шт.( 6,27 грн.), лейкопластир 1x500 -1 шт.( 7,03 грн.), розчин натрію хлорид 0,9% 400.0 - 4 фл. ("5*5,83 грн.), рукавиці медичні н/с-14 пар (29,80 грн.), катетер «Фолея» №14 - 1 шт. ( 30.49 грн.), канюля в/в G22 - 1 шт. (10,26 грн.), спирт 70 % - 1 фл. (26,12 грн.), вата 100.0 - і шт. (11.40 грн.), реосорбілакт 200,0 - 2 фл. (201,02 грн.), реосорбілакт 400,0 - 1 фл. (115.61 грн.), к-та аскорбінова 10 % 2,0 - 6 амп. (14,73 грн.), мілдронат 5,0 - 2 амп. (99.86 гри.і. дексазон 4 мг - 14 амп. (60,50 грн.), цефтріаксон 1,0-4 фл. (67,92 грн.), реамберин 400.0 - 2 фл. (223,95 грн.), дексалгін 2,0 - 4 амп. (169,48 грн.), пірацетам 5,0 - 2 амп. (9.96 грн.), пробірка одноразова - 1 шт. (4,70 грн.), бинт нестерильний 7x14 - 1 шт. (8,00 грн.), придбано плівки для рентгену, загальною вартістю 210,00 грн. Таким чином, загальна сума документально підтверджених витрат, здійснених [PERSON] під час лікування в Лубенській ЦРЛ у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року, становить 1410,05 грн. Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №02/10034, Тернопільської університетської лікарні, [PERSON] поставлено повний діагноз: полі травма 15.10.2017 р. ISS 24 бали, ЗЧМТ, забій головного мозку, забій м'яких тканин обличчя, ушита забійно-рвана рана тім'яної ділянки справа, закрита неускладнена травма попереково-крижового відділу хребта, компресійний взривний перелом тіла L3 III ступеня з абсолютним стенозом спинномозкового каналу, Франкель Е, компресійний перелом тіла LI І ступеня, закритий ротаційно нестабільний перелом тазу ( АО 61 В2), трансфорамінальний перелом крижової кістки справа, перелом лонної та сідничної кістки справа, закрита травма грудної клітки, перелом І ребра справа, перелом тіла грудини без зміщення ДН 0, травматична ангіопатія обох очей. Проведено дві операції 17.10.2017 р. закрита репозиція компресійного перелому тіла хребця L3 III ступеня, МОС транспендикулярною системою Medthronic legasy, та закрита репозиція перелому кісток тазу, накладання модульного стержневого апарату зовнішньої фіксації. Згідно довідки №01-3/2724 від 26 грудня 2017 року, виданої Тернопільською університетською лікарнею, [PERSON] під час лікування у вищевказаному закладі у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року було придбано наступні медикаменти та вироби медичного призначення : фіз. розчин 400,0 - 33 фл., горо стен 100 - 1 фл., димедрол - 1 амп., атропіну сульфат - 1 амп., кетолонг - 1 амп., гекотоп - 1 фл., р-н глюкози - 2 фл., реосорбілакт 200,0 - 2 фл., сертофен - 1 амп., бета дин - 1 фл., кефпім 1,0 - 14 амп., фіз.розчин 100,0-18 фл., проксіум 40 мг - 8 фл., армадин 4мл - 10 амп., L-лізину есценат 5 мл - 8 амп., фіз. розчин 200,0 - 24 фл., розчин Хартмана 400,0 - Зфл., фленокс 0,2 мл - 23 шприца, дексалгін 2,0 - 30 амп., цефтріаксон 1,0-4 фл., елган 100,0 - 6 фл., АДП Біолік - 1 фл., субалакт - 10 фл., фармасепт - 2 фл., шкірний степлер - 1 шт., нитка Vicril 2,0 - 3 шт., в\\в системи - 1 шт., вата - 2 уп. лейкопластир - 3 шт., лезо до скальпеля - 2 шт., марля - 30 м, перекис водню - 5 фл.. халат 3 М - 3 шт., в\\в катетер - 2 шт., спирт мурашиний - 1 фл., бинти стерильні - 30 шт., шприци 2,0 - 20 шт., шприци 5,0 - 20 шт., шприци 10,0 - 10 шт., рукавиці ортопедичні - 6 пар, рукавиці стерильні - 20 пар, білизна ортопедична 1 - Б - 1 шт., модульний стержневий апарат зовнішньої фіксації - 1 шт., імплант спінальний (транспедикулярна система «Medthronic legasy") - 1 шт. Проведено КТ головного мозку, рентген органів грудної порожнини та органів черевної порожнини. Відповідно до чеків та видаткових накладних, наявних в матеріалах справи, [PERSON] документально придбано таких ліків та виробів медичного призначення: фіз. розчин 400,0 - 3 фл. (41,25 грн.), горостен 100,0 - 1 фл. (113.00 грн ). димедрол - 1 амп. (2,00 грн.), атропіну сульфат - 1 амп. (2,75 грн.), кетолонг - і, амп. (11.75 грн.), гекотон 400,0 - 1 фл. (249,99 грн.), р-н глюкози - 2 фл. (31.98 грн.). реосорбілакт 200,0 - 2 фл. (187,00 грн.), сертофен - 1 амп. (24,60 грн.), бетадин - і ф і. (І33,99 грн.), кефпім 1,0-9 амп. (1 429,95 грн.), фіз.розчин 100,0 - 9 фл. (119.20 грн.). проксіум 40 мг - 8 фл. (705,18 грн.), армадин 4 мл - 4 амп. (146,06 грн.), L-лізину есценат 5 мл. - 8 амп. (266,62 грн.), фіз. розчин 200,0 - 6 фл. (61,30 грн.), розчин Хартмана 400.0 - 3 фл. (112,50 грн.), фленокс 0,2 мл - 7 шприц. (495,00 грн.), дексалгін 2,0 - 13 амп. (523,56 грн.), цефтріаксон 1,0 - 2 фл. (29,00), елган 100,0 - 2 фл. (172,40 грн.), АДП - 1 фл. (14.20 грн ), фармасепт - 2 фл. (51,98 грн.), шкірний степлер - 1 шт. (340,00 грн.). нитка Vicril 2,0 - 3 шт. (373,98 грн.), в\\в системи - 1 шт. (9,50 грн.), вата - 2 уп. (12.50 грн.), лейкопластир - 2 шт. (32,49 грн.), лезо до скальпеля - 1 шт. (2,50 грн.), марля - 30 м 170,97 грн., перекис водню - 2 фл. (5,00 грн.), халат 3 М - 3 шт. (218,97 грн.). в катетер - 2 шт. (43,99 грн.), спирт мурашиний - 1 фл. (4,99 грн.), бинти стерильні - 2 шт. (15,49 грн.), шприци 2,0 - 20 шт. (20,00 грн.), шприци 5,0 - 20 шт. (21,00 грн.), шприци 10.0 - 10шт. (17,50 грн.), рукавиці ортопедичні - 6 пар (41,94 грн.), рукавиці стерильні - 9 пар (294.91 грн.), білизна ортопедична 1-Б- 1 шт. (1099,99 гри.), модульний стержневий апарат зовнішньої фіксації, імплант спінальний (транспедикулярна система «Medthronic legasy") 1 шт. (33 600,00 грн.). Також позивачем було оплачено обстеження головного мозку, грудної порожнини та органів черевної порожнини, загальна вартість яких склала 2 600,00 гри,. що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №0200000462, №0200000463 та №0200000464 від 17 жовтня 2017 року. Загальна сума документально підтверджених витрат, здійснених [PERSON] під час лікування в Тернопільській університетській лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року, становить 43 850,98 грн. Згідно виписки №02\\10024 із медичної карти стаціонарного хворого Тернопільської університетської лікарні, через два тижні після виписки [PERSON] рекомендовано проведення рентгену. 24 жовтня 2017 року [PERSON] було проведено рентген тазу та поперекового відділу хребта, вартість якого склала 430,00 грн., що підтверджується чеком №00000142600018 від 24 жовтня 2017 року. Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пов'язаної з її лікуванням, становить 45 711,03 грн. (1410,05 грн. (витрати під час лікування в Дубенській ЦРЛ) + 43 850,98 грн. (витрати під час лікування в Тернопільській університетській лікарні) + 450 грн. (обстеження під час амбулаторного лікування). Згідно висновку експерта №220 від 13 березня 2018 року, проведеною, на підставі постанови старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 13 лютого 2018 року, комунальним закладом «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради, тілесні ушкодження отримані [PERSON] відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров'я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, а саме при перебуванні потерпілої в салоні автомобіля. Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 2 статті 1188 ЦК України, передбачено, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Пунктом 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 листопада 2013 року № 6-108цс13, положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. ст. 1166 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України, обов'язок по відшкодуванню шкоди, завданої іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу, наприклад, пасажир транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід погодитися з позивачем про відшкодування їй завданої шкоди [PERSON], з тих підстав, що [PERSON] отримала вищезазначені тілесні ушкодження, перебуваючи пасажиром в транспортному засобу марки «Citroen Berlingo» державний номерний знак [NUMBER], внаслідок зіткнення транспортного засобу марки «Citroen Berlingo» державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], з транспортним засобом марки «AUDI А 6», державний номерний знак [NUMBER], під керування [PERSON] Оскільки, [PERSON] отримала вищезазначені тілесні ушкодження внаслідок дії джерел підвищеної небезпеки, будучи пасажиром, суд вважає, що в силу ст. 1188 ЦК України, на [PERSON], як володільця транспортного засобу марки «AUDI А 6», державний номерний знак [NUMBER], покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди завданої [PERSON], незалежно від вини обох водіїв або одного із них. З вказаних підстав та обставин є безпідставним посилання відповідача, що його дії не були неправомірними і між його діями та наслідками у вигляді ушкодження здоров'я позивача, відсутній причинний зв'язок, а тому відсутні підстави для відшкодування ним шкоди. Також є безпідставними посилання відповідача на ті обставини, що [PERSON] неправомірно звернулася з позовом до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки дані правовідносини регулюється главою 9 КПК України. Оскільки, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). З огляду на зазначене, право [PERSON] на пред'явлення позову про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене, вона має право вільно, на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права. Також судом встановлено, що транспортний засіб марки «Ауді А6», державний номерний знак [NUMBER], застрахований від дорожньо-транспортних випадків та інших страхових ризиків, передбачених договором страхування у Приватного акціонерного товариства «Страхова група» «ТАС», що стверджується полісом № АК/6888602 від 23.06.2017 р. обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до повідомлення від 17.04.2017 р., [PERSON] повідомив Приватне акціонерне товариство «Страхова група» «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася за участю застрахованого транспортного засобу «Ауді А6», державний номерний знак [NUMBER]. Крім цього, згідно розписки від 21.10.2017 р., складеною [PERSON], про те, що ним отримано від [PERSON] кошти в розмірі 100 000,00 грн. на потреби [PERSON], яка отримала тілесні пошкодження під час ДТП, що мало місце 15.10.2017 р. за його участю. Кошти зобов'язується повернути до 21.10.2018 р. Як вбачається з розписки від 25.11.2017 р., складеною [PERSON], про те, що отримав гроші в розмірі 100 000,00 грн. від [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування моральних збитків завданих йому внаслідок ДТП, які підлягають відшкодуванню водієм. Посилання відповідача на ті обставини, що ним було передано кошти [PERSON] в розмірі 100 000,00 грн. на лікування [PERSON] є безпідставними, оскільки в розписці від 25.11.2017 р., складеною [PERSON], вказується, що він отримав гроші в розмірі 100 000,00 грн. від [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування моральних збитків завданих йому внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, які підлягають відшкодуванню водієм, також допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вказані кошти не передавалися на лікування [PERSON] Таким чином, суд приходить до переконання, що відносини з приводу передачі коштів в розмірі 100 000,00 грн. виникли між [PERSON] та [PERSON], і вказані обставини та докази не можуть свідчити про відшкодування ним шкоди, яка заподіяна [PERSON] Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тому суд вважає, що стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 45 711,03 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 5 грудня 2012 року № 6-145цс12, смерть, яка настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - гелікоптера, власником якого є Кримський ДАП «Універсал-Авіа», тому останній зобов'язаний відшкодувати ОСОБІ_1 моральну шкоду, завдану смертю батька, незалежно від своєї вини. За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] повинен відшкодувати [PERSON] моральну шкоду, незалежно від своєї вини, а тому позовні вимоги в цій частині стягнення моральної шкоди підлягають до задоволення. Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер завданої шкоди, її тривалість та надані докази в обґрунтування посилань позивача на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] після отриманих тілесних ушкоджень внаслідок вищевказаної дорожньої транспортної пригоди знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Лубенської центральної районної лікарні у період з 15 жовтня 2017 року по 16 жовтня 2017 року та ортопедо - травматологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні у період з 16 жовтня 2017 року по 09 листопада 2017 року. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження полі травма 15.10.2017 р. ISS 24 бали, ЗЧМТ, забій головного мозку, забій м'яких тканин обличчя, ушита забійно-рвана рана тім'яної ділянки справа, закрита неускладнена травма попереково-крижового відділу хребта, компресійний взривний перелом тіла L3 III ступеня з абсолютним стенозом спинномозкового каналу, Франкель Е, компресійний перелом тіла LI І ступеня, закритий ротаційно нестабільний перелом тазу ( АО 61 В2), трансфорамінальний перелом крижової кістки справа, перелом лонної та сідничної кістки справа, закрита травма грудної клітки, перелом І ребра справа, перелом тіла грудини без зміщення ДН 0, травматична ангіопатія обох очей. Проведено дві операції 17.10.2017 р. закрита репозиція компресійного перелому тіла хребця L3 III ступеня, МОС транспендикулярною системою Medthronic legasy, та закрита репозиція перелому кісток тазу, накладання модульного стержневого апарату зовнішньої фіксації. Згідно висновку експерта тілесні ушкодження отримані [PERSON] відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довго тривалості розладу здоров'я. Внаслідок отриманих травм [PERSON] не може в повній мірі здійснювати догляд за собою та малолітньою дитиною, пересуватися самостійно, постійно знаходиться в лежачому положенні та потребує допомоги, що викликає в неї сильні душевні страждання та фізичну біль, яка також була її завдана внаслідок медичного втручання, необхідність лікування в медичних закладах, обмеження фізичних можливостей. Також в неї наявні психічні переживання за своє життя у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зав'язків і потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Вказані обставини призвели до зниження працездатності та обмеження кола її спілкування, що створює для неї негативні переживання, стрес, страждань, відчуття безповоротної трагедії, що змінило її життя. Так, з урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивача, що призвели до моральних страждань у вигляді душевного хвилювання з приводу заподіяння їй тілесних ушкоджень, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагають від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, погіршення матеріального стану сім'ї, також суд враховує ставлення відповідача до вчиненого, а тому відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, на користь [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON], компенсацію за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 50 000,00 грн. У задоволенні інших позовних вимог, суд вважає, слід відмовити. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача в користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial