Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON] в особі опікуна [PERSON], в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати за нею, як спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 9 серпня 2015 року, право власності на нерухоме майно 4/6 житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться по вулиці Широкій, 45, в с. Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області, та 4/6 земельних ділянок площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,0411 га для ведення особистого селянського господарства, які згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] 23.03.2006, належали [PERSON] на праві власності. На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що крім неї спадкоємцями [PERSON] також являються його діти: [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки майна кожен. Позивач, будучи спадкоємицею за законом після смерті чоловіка, прийняла спадщину, проте оскільки [PERSON] за життя не зареєстрував договір купівлі-продажу в КП "Ярмолинецьке БТІ" та райвідділі ХРФ ДП ЦДЗК при Державному комітеті земельних ресурсів України, вона не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаного нерухомого майна. В судовому засіданні позивач і її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Відповідач [PERSON], законний представник відповідача [PERSON] - [PERSON], а також представник відповідача - Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області позов визнали. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 09.08.2015 в с.Баламутівка Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №261885 від 11.08.2015 (а.с. 11). За життя [PERSON], під час перебування у шлюбі з [PERSON], придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за №45 по вул. Широкій в с. Баламутівка Ярмолинецького райну, земельну ділянку площею 0,25 га, на якій розташований вищевказаний будинок з надвірними будівлями і яка призначена для будівництва і обслуговування житлового бдинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею 0,0411 га для ведення особистого селянського господарства, однак не зареєстрував вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку. Дані обставини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] серія І-БВ №403451 від 04.06.1984 (а.с. 7); договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу [PERSON] 23.03.2006 та зареєстрованим в реєстрі за №577 (а.с. 31); витягом з Державного реєстру правочинів №2202423 від 23.03.2006 (а.с. 32); інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №50112079 від 17.12.2015 (а.с. 15). Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки вищевказаний житловий будинок і земельні ділянки придбані [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], то вони є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя і позивач фактично є власником 1/2 частини вказаного майна. Отже після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння та 1/2 частину земельних ділянок. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, є його дружина - [PERSON] та його діти - [PERSON] та [PERSON] Таким чином, частка кожного з цих спадкоємців становить по 1/3 частці спадкового майна [PERSON], тобто по 1/6 житлового будинку та земельних ділянок кожному. Проте, прийнявши спадщину, позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння та земельних ділянок, оскільки [PERSON] за життя не була проведена реєстрація права власності на вказане спадкове майно. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] і [PERSON] серія І-БВ №403451 від 04.06.1984 (а.с. 7); свідоцтвом про народження [PERSON] серія І-ЖВ №340487 від 07.10.1975 (а.с. 8); свідоцтвом про народження [PERSON] серія 1-МИ №088680 (а.с. 9); даними спадкової справи №76-2015, заведеної 18.12.2015 приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON] до майна померлого [PERSON] (а.с. 33); відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2016 №2/01-12 (а.с. 10). Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] належали на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій розташований вищевказаний будинок з надвірними будівлями, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач прийняла спадщину і є спадкоємицею за законом першої черги, а відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва на право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За наведених обставин суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються за клопотанням позивача. На підставі ст.16, 328, 1218, 1261, 1267, 1268, 1269 ЦК України, ст. 60, 70 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved