Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Світловодського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про скасування постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в листопаді 2016 року звернувся до державного реєстраційного органу щодо переоформлення документів на власний автомобіль. Однак, реєстратор відмовила у вчиненні вказаних дій, зазначивши, що існує обтяження на все майно позивача шляхом накладення арешту та заборони відчуження. Обтяження накладено на підставі постанови державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 12.09.2016 року. При цьому в даній забороні боржником зазначено [PERSON], але вказано дату народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків який належить позивачу. При зверненні до державного виконавця щодо скасування вказаних постанов позивач отримав відмову, в звязку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, представник позивача надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в які просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов наступного висновку. Судом були дослідженні надані позивачем такі письмові докази: копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.05.2014 року ( а.с.6), з якої встановлено, що на виконанні Світловодського МВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавчий лист № 401/3941/14-ц, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області щодо стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер -[NUMBER] на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» боргу в сумі 3536 грн. 31 коп.; копії постанов від 12.09.2016 року ( а.с.5), з яких вбачається, що оскільки в строк для самостійного виконання [PERSON] борг не сплачено то на нього накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно, з забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику; копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна ( а.с.7), щодо арешту всього рухомого майна [PERSON]; копія паспорта ( а.с.8), з якої встановлено, що позивач народився 08 лютого 1958 року; копія ідентифікаційного номеру ( а.с.9), з якої встановлено, що ІПН № [NUMBER] належить [PERSON]; копія ухвали Світловодського міськрайонного суду від 31.01.2017 року ( а.с. 26-27) щодо виправлення в резолютивній частині заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.11.2013 року по справі № 401/3941/13 за позовом ОКВП "Дніпро-Кіровоград" до [PERSON] про стягнення заборгованості із зазначенням в абзаці другому резолютивної частини рішення замість "[INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER]" вірно 22 траня 1966 року, ідентифікаційний номер -[NUMBER]". У відповідності до ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість, що була підставою для винесення постанови про накладення арешту на майно виникла у [PERSON]. При цьому у виконавчому провадженні № 43301512 помилково зазначено дату народження та ідентифікаційний номер [PERSON]. Дана обставина стала причиною для накладення обтяження на все майно [PERSON] шляхом накладення арешту та заборони відчуження. Відповідно до ст.59 Закону України « Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та ст.ст. 321 ЦК України ст.59 ЗК «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved