Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №42267955 від 03.03.2014 року та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №42267955 від 03.03.2014 року. В обґрунтування зазначених вимог заявник посилається на те, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. від 03.03.2014 року відкрито виконавче провадження ВП 42267955 з виконання виконавчого листа № 2-1216/12, виданого 14.11.2012 року Оболонським районним судом м. Києва. Заявниця вказує, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства не було направлено їй копію вказаної постанови, внаслідок чого вона несвоєчасно дізналася про її існування. Крім того, заявниця вважає вказану постанову незаконною, оскільки у державного виконавця не було підстав відкривати виконавче провадження зважаючи на пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. На підставі викладеного заявниця просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №42267955 від 03.03.2014 року та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №42267955 від 03.03.2014 року. Заявник, стягувач та суб'єкт оскарження в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. Суб'єкт оскарження - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. матеріалів виконавчого провадження не надала. Представник стягувача подав до суду заперечення, в яких посилаючись на необґрунтованість скарги просив відмовити в її задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2012 року у справі №2-1216/2012 року за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПП "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін", про стягнення заборгованості позов було задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за генеральною кредитною угодою від 15 грудня 2005 року №010/03-051/434 та додатковими угодами до неї від 26 лютого 2007 року №1, від 12 листопада 2007 року №2, від 13 жовтня 2008 року №3, від 27 вересня 2010 року №010/03-051/434/4, а також кредитними договорами від 15 грудня 2005 року №010/03-051/434-1, від 26 лютого 2007 року №010/03-051/434-4, від 12 листопада 2007 року №010/03-051/434-5, від 14 жовтня 2008 року №010/03-051/434-6 з додатками, що складається із заборгованості із сплати кредиту (основного боргу) у сумі 4497448,54 грн., заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у сумі 190887,34 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 36907,07 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 18418,67 грн. та судові витрати у сумі 910,00 грн.; стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за генеральною кредитною угодою від 15 грудня 2005 року №010/03-051/434 та додатковими угодами до неї від 26 лютого 2007 року №1, від 12 листопада 2007 року №2, від 13 жовтня 2008 року №3, від 27 вересня 2010 року №010/03-051/434/4, а також кредитними договорами від 15 грудня 2005 року №010/03-051/434-1, від 26 лютого 2007 року №010/03-051/434-4, від 12 листопада 2007 року №010/03-051/434-5, від 14 жовтня 2008 року №010/03-051/434-6 з додатками, що складається із заборгованості із сплати кредиту (основного боргу) у сумі 4497448,54 грн., заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у сумі 190887,34 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати кредиту у сумі 36907,07 грн., заборгованості із сплати пені за прострочення термінів сплати процентів за користування кредитом у сумі 18418,67 грн. та судові витрати у сумі 910,00 грн. Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. від 03.03.2014 року відкрито виконавче провадження ВП 42267955 з виконання виконавчого листа № 2-1216/12, виданого 14.11.2012 року Оболонським районним судом м. Києва на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2012 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що рішення, за яким 14.11.2012 року видано виконавчий лист №2-1216/12, набрало законної сили 24.10.2012 року, а заява про примусове виконання подана стягувачем 26.02.2014 року. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стягувач звертався до відділу ДВС з заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа 13 грудня 2012 року. 19 грудня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пацуріною О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №35693973 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Проте 21 січня 2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого листа стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, яку стягувач отримав 17.02.2014 року. 18.02.2014 року стягувач повторно звернувся до відділу ДВС з заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа, після чого Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції в м. Києві Нечай Г.П. від 03.03.2014 року відкрито виконавче провадження ВП 42267955 з виконання виконавчого листа № 2-1216/12. Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання, виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Вказаний строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Згідно п.1 ч.1 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Згідно до п. 1 ч.1 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Оскільки виконавчий лист було повернуто стягувачу 21.01.2014 року, стягувач мав право пред'явити виконавчий лист до виконання до 21.01.2015 року. Таким чином, державний виконавець здійснив відкриття виконавчого провадження з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа до виконання було перервано. Твердження заявника про те, що державним виконавцем не було направлено на її адресу копії постанови про відкриття виконавчого провадження, також спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що на адресу заявника як боржника у виконавчому провадженні направлявся супровідний лист разом з копією постанови про відкриття виконавчого провадження, проте вказану кореспонденцію вручено не було і вона повернулася з поміткою за закінченням встановленого строку зберігання. Враховуючи викладене, підстави для задоволення скарги відсутні.

Outcome: dismissed