Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом , в якому зазначив, що на праві приватної власності йому належить земельна ділянка розміром 6,86 га , призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Райгородської сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії ЛГ № 072802 від 10 червня 2004 року. 10 січня 2007 року між ним та відповідачем укладений договір оренди землі, згідно якого ТОВ «Лотуре - Агро» передається в строкове, платне користування вищевказана ділянка строком на 10 років. Державна реєстрація договору проведена 9 серпня 2007 року Сватівським районним реєстраційним округом Луганської регіональної філії Центру ДЗК за № 240865/040741700093. Згідно умов п. 1.2 договору оренди, нормативна грошова оцінка землі складає 27728,03 грн.. за ціною 1995 року. У відповідності до п. 3.1 Договору, орендатор зобов'язувався проводити щорічну орендну плату в грошовій формі, в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки, що складає 1061 грн.. У відповідності до п. 3.4 Договору, розмір орендної плати переглядається один раз на рік, на теперішній час орендатор змінив грошову оцінку земельної ділянки та збільшив орендну плату до розміру 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Строк внесення орендної плати в розділі 3 Договору оренди землі не зазначений ,що порушує його право згідно ст..24 ЗУ «Про оренду землі» вимагати своєчасного внесення орендної плати. Ст.14 ЗУ «Про оренду землі» передбачена типова форма договору оренди землі , затверджена ПКМУ №220-2004 р.. Типовий договір являється правовим актом , положення якого є обов'язковими для виконання. Вносити зміни чи доповнення до більшості положень не дозволяється. Відсутність в договорі оренди землі одного з суттєвих умов є підставою для відмови в державній реєстрації. Згідно п.11 Типового договору орендна плата вноситься в такі терміни : щорічно серпень-грудень. Але, відповідач не виконав своїх зобов'язань - не провів у встановлені строки розрахунок орендної плати за 2013 рік. В березні 2014 року ним направлялось до ТОВ «Лотуре - Агро» повідомлення про невиконання відповідачем умов договору та одностороннє розірвання договору оренди. На теперішній час відповідач не має наміру провести розірвання договору за взаємною згодою сторін та сплатити оренду плату і пеню. Вважає, що діями ТОВ «Лотуре - Агро» порушуються його законні права та інтереси, в зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за їх захистом, шляхом розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки орендодавцю. Так, згідно ст.. 13 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди - це договір, згідно якого орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на визначений строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку у відповідності до умов договору та вимог земельного законодавства. Виходячи із умов п. 8.1 Договору, а також ст.. 24 ЗУ «Про оренду землі», п. в, ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, орендатор зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату. Той факт, що відповідач не зробив оплату за 2013 рік підтверджується відсутністю у нього письмового оформлення внесення орендної плати. В цій частині , згідно ч. 5 ст. 22 ЗУ «Про оренду землі», внесення орендної плати оформляється письмово, за виключенням перечислення коштів через фінансові установи. Із норми ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» витікає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у випадку невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 та 25 цього Закону та умов договору. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним являється таке порушення стороною договору, якщо внаслідок спричиненої шкоди друга сторона в значній мірі позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В зв'язку з тим, що ТОВ «Лотуре - Агро» не виконало своїх зобов'язань, передбачених п. 3.1 та п. 3.4 Договору оренди, то у відповідності до п. 10.3 Договору, дану угоду може бути розірвано внаслідок невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором оренди землі. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Крім вимог про розірвання договору оренди, вважає необхідним заявити також вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за період 2013 року в сумі 4674, 28 грн.,та пеню в розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочки. У відповідності до ст.. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Пунктами 3.1. та 3.4 Договору оренди передбачений обов'язок орендатора проводити в грошовому або натуральному виді оплату за оренду землі. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог даного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту та інших вимог, які зазвичай ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник повинен виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконане особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом, не витікає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Оскільки відповідач не бажає добровільно виконати зобов'язання по виплаті орендної плати, то він вимушений заявити позовні вимоги про стягнення суми орендної плати та нарахування пені. Просить суд задовольнити позов. В судове засідання позивач та його представник не з"явились , представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі , на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.31). В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з"явився ( а.с.30) , не повідомивши про причини своєї неявки , заяв про перенесення розгляду справи також не надходило. 24. 10. 2014 року суд на місці ухвалив відповідно до ст..224 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані позивачем докази, оцінивши їх у сукупності, вважає позовні вимоги такими , що підлягають задоволенню виходячи з наступного: - 10 січня 2007 року між сторонами на підставі державного акту укладено договір оренди землі , згідно якого позивач передав в строкове платне користування належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення , що знаходиться на території Райгородської сільської ради строком на 10 років (а.с.6-8). Договір укладено в письмовій формі, він пройшов відповідну державну реєстрацію у Сватівському районному реєстраційному окрузі за відповідним реєстраційним номером , завірений печаткою Державного комітету України по земельних ресурсах Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" , підписаний уповноваженою особою, яка провела державну реєстрацію. Як вбачається з розд.3 договору -у ньому визначено розмір орендної плати ,що є обов'язком орендаря щодо своєчасного її внесення орендодавцю в грошовій формі, в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки, що складає 1061 грн. При цьому строк внесення орендної плати договором не передбачено, що є порушенням ст..15 ЗУ «Про оренду землі» , якою встановлено істотні умови договору оренди землі, в т.ч. і строки виплати орендної плати. . (а.с.6,7) . Позивач стверджує в позові про невиконання відповідачем в 2013 р. своїх обов"язків по виплаті орендної плати, в зв'язку з чим він в березні 2014 р. звертався до відповідача з вимогою про сплату орендної плати та про розірвання договору оренди землі. Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» - орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками до неї та будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не надав суду жодних заяв, заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, що суд розцінює, як визнання обставин , викладених позивачем в позові. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст..61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Вказаний позивачем розмір заборгованості підтверджується наданими суду відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ( а.с.10) , де безпосередньо зазначено сума нарахованого доходу позивачу відповідачем в 2013 р.- 4674, 28 грн. ? та відсутність виплаченого- 0,00 грн, отже заборгованість становить 4674,28 грн. Згідно п.3.5 укладеного сторонами договору - у разі невнесення орендної плати у строки , визначені цим Договором , справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми на кожний день прострочення, отже розмір пені згідно наданого позивачем розрахунку становить 2537,62 грн.( а.с.5) , яку слід також стягнути з відповідача на його користь. У відповідності до ст.. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Підлягають також задоволенню в зв'язку з викладеним і вимоги позивача про розірвання зазначеного договору оренди землі через неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо внесення в передбачений строк орендної плати . Згідно ст..36 Закону України «Про оренду землі» - у разі невиконання зобов'язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно п.10.3 укладеного сторонами договору - дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором . У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідносин. Згідно ч.1 ст. 782 ЦК України наймодавець (орендодавець) має право відмовитися від договору найму ( оренди) і вимагати повернення речі , якщо наймач не вносить орендну плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Згідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved