Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси знаходиться справа за позовом [PERSON] до Ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-1», виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконною передачі майна, визнання недобросовісним володільцем, визнання добросовісним володільцем, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов»язання передання майна власнику. В своїй останній уточненій позовній заяві від 12.01.2016р. позивач просив визнати незаконною передачу 16.09.1999р. ним майна малого приватного сільськогосподарського підприємства «Нива-1» (автозаправної станції на 150 заправок на добу) ТОВ «Нива-1» у зв»язку з відсутністю організаційно-економічних перетворень; визнати ТОВ «Нива-1» недобросовісним володільцем автозаправної станції на 150 заправок на добу, яка розташована в м.Одесі по Першому Амурському провулку,1а; визнати його добросовісним володільцем автозаправної станції на 150 заправок на добу, яка розташована в м.Одесі по Першому Амурському провулку,1а; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на автозаправну станцію на 150 заправок на добу №014615 від 20.07.2001р., видане виконавчим комітетом Одеської міської ради, згідно якого власником об»єкту нерухомості, за адресою:: м.Одеса, Перший Амурський провулок,1а, являється ТОВ «Нива-1»; витребувати автозаправну станцію на 150 заправок на добу, розташовану за адресою: м.Одеса, Перший Амурський провулок,1а в ТОВ «Нива-1» та зобов»язати відповідача передати її власнику [PERSON] В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що автозаправна станція на 150 заправок на добу, розташована за адресою: м.Одеса, Перший Амурський провулок,1а була побудована малим приватним сільськогосподарським підприємством «Нива-1», єдиним засновником якого був позивач та за його власні кошти. 14.09.1999р. було засноване товариство з обмеженою відповідальністю «Нива-1» із статутним капіталом 7400грн., одним із засновником якого був позивач. Через 2 дні після державної реєстрації ТОВ «Нива-1» 16.09.1999р. за усною домовленістю з іншими засновниками позивач передав належну йому автозаправну станцію в користування ТОВ «Нива-1» не як вклад засновника товариства а як майнове право на таку річ, оскільки вказана станція була передана саме тільки у користування і не могла бути вкладом до статутного капіталу господарського товариства, оскільки не була власністю позивача та не була відчужуваною, так як акт про прийняття її в експлуатацію був складений компетентним органом 23.02.2000р. При передачі автозаправної станції правонаступництво не відбулося, оскільки не було рішення власника про передачу майна (автозаправної станції); не оформлявся і не підписувався передаточний або розподільчий акт чи баланс. Таким чином, як стверджував позивач, він на момент передачі і на теперішній час являється титульним володільцем автозаправної станції на підставі дозвільних документів органів державного управління та місцевого самоврядування, які дозволили йому побудувати цей об»єкт за його власні кошти. Спірна станція не являється власністю відповідача, тому що вона не стала результатом його господарської діяльності, а відповідач лише ввів його в експлуатацію за рахунок коштів позивача, які він позичив та які були ним повернуті за рахунок продажу майна позивача (частини автозаправної станції). На теперішній час відбувається ліквідація відповідача і таким чином відповідач повинен повернути позивачу його майно, однак він відмовляється це зробити. В судовому засіданні позивач і його представник підтримали свою останню уточнену позовну заяву від 12.01.2016р. та просили її задовольнити. Представники відповідача ТОВ «Нива-1» заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки вважають їх необгрунтованими. Представник виконавчого комітету Одеської міської ради в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав. Згідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджаєтся своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.ст. 321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В матеріалах справи наявна копія рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 вересня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до Ліквідаційної комісії ТОВ «Нива-1» про визнання права власності, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, предметом якого виступала автозаправна станція на 150 заправок на добу, розташована за адресою: м.Одеса, Перший Амурський провулок,1а., яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 10 вересня 2014 року залишено без змін та виключено з мотивувальної частини рішення посилання суду першої інстанції на застосування строку позовної давності. У відповідності до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10.09.2014р., про яке йшлося вище, встановлено, що ТОВ «НИВА-1» зареєстровано рішенням виконавчого комітету Малиновської районної ради народних депутатів міста Одеси 02.07.1993 року, реєстраційний номер 541, та є правонаступником Малого приватного сільськогосподарського підприємства «НИВА-1». Засновниками ТОВ «НИВА-1» виступили [PERSON] (34% статутного фонду), [PERSON] (33% статутного фонду), [PERSON] (21% статутного фонду), [PERSON] (12% статутного фонду). Згідно ст.ст.113-115 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства. Учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа. Обмеження щодо участі у господарських товариствах може бути встановлено законом. Господарське товариство, крім повного і командитного товариств, може бути створене однією особою, яка стає його єдиним учасником. Господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 27.01.1997 року за № 23 Малому приватному сільськогосподарському підприємству «НИВА-1», правонаступником якого є ТОВ «НИВА-1», виділена земельна ділянка для проектування та будівництва автозаправної станції. Згідно нотаріально посвідченогорішення засновника малого приватного сільськогосподарського підприємства «Нива-1» [PERSON] від 16.09.1999р. передано майно малого приватного сільськогосподарського підприємства «Нива-1» товариству з обмеженою відповідальністю «Нива-1». Відповідно до акту прийому-передачі на баланс об»єкта незакінченого будівництва та товарно-матеріальних цінностей від МПСП «Нива-1» товариству з обмеженою відповідальністю «Нива-1» від 15.09.1999р. встановлено, що МПСП «Нива-1» передало ТОВ «Нива-1» повний комплект недобудованої автозаправочної станції на 150 заправок на добу за адресою: м.Одеса, Тираспольське шосе ріг Першого Амурського провулку. На цьому акті є підпис директора ТОВ «Нива-1» [PERSON], що ним не оскаржується Таким чином, посилання позивача на той факт, що не оформлявся і не підписувався передаточний або розподільчий акт чи баланс майна не відповідає дійсності. Завершена будівництвом АЗС прийнята до експлуатації 23.02.2000 року, відповідно до акту держтехкомісії про прийняття до експлуатації. Розпорядженням Іллічівської райадміністрації Одеського міськвиконкому від 14.03.2000 року за № 164 «Про затвердження акту державної технічної комісії по прийняттю до експлуатації АЗС по Тираспольському шосе-ріг 1-го Амурського провулку затверджено акт держтехкомісії про прийняття до експлуатації закінченої будівництвом АЗС на 150 заправок на добу ТОВ «Нива-1». Зазначене розпорядження позивачем не оскаржується. На підставі вказаного акту, затвердженого розпорядженням Іллічівської райадміністрації Одеського міськвиконкому від 14.03.2000 року за № 164, ТОВ «НИВА-1» 20 липня 2001 року отримало свідоцтво про право власності № 014615 на автозаправну станцію на 150 заправок на добу, розташованої за адресою: м. Одеса, провулок Перший Амурський, 1а, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради, яке було зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ст. 10 Закону України Про підприємства в Україні, який діяв на момент прийняття АЗС до експлуатації, майно підприємства становили основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображалася в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належало йому на праві власності, повного господарського відання або оперативного управління. Відповідно до ст.12 Закону України Про господарські товариства товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 18.08.2003 року з учасника ТОВ «НИВА-1» [PERSON] на користь [PERSON] стягнута сума боргу в розмірі 103\~350,00 гривень, а також 3% річних з простроченої суми в розмірі 4415 гривень, всього 107\~765,00 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.11.2003 року змінений спосіб виконання вказаного рішення суду, шляхом надання дозволу на продаж 34% майна та коштів ТОВ «НИВА-1», які належать [PERSON]. На виконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 18.08.2003 року та ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 10.11.2003 року Одеською філією Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" 20 лютого 2004 року проведені прилюдні торги з реалізації 34% автозаправної станції на 150 заправок на добу, розташованої за адресою: м. Одеса, Перший Амурський провулок, 1а, які придбані ВАТ "Одеський завод "СТРОйМАШИНА" Таким чином, внаслідок проведення зазначених торгів відбулося звернення стягнення на частку [PERSON] в статутному капіталі ТОВ «НИВА-1». Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦК України звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві. Припинення участі [PERSON] в ТОВ «НИВА-1» підтверджено постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2011 року. Таким чином, єдиним власником АЗС на 150 заправок на добу, розташованої за адресою: м. Одеса, провулок Перший Амурський, 1А, на законних підставах стало ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НИВА-1. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На порушення ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач не надав суду жодного доказу щодо наявності у нього будь-яких майнових прав на обєкт незавершеного будівництва АЗС на 150 заправок на добу. Власником указаного обєкту незавершеного будівництва була юридична особа МПСП «НИВА-1», засновником якого був позивач. В процесі реорганізації указаного підприємства всі майнові права та обовязки щодо указаного обєкта незавершеного будівництва перейшли до правонаступника МПСП «НИВА-1» - ТОВ «НИВА-1» згідно з п.7 ст. 34, п.8 ст. 36 Закону України «Про підприємства в Україні», який діяв під час реорганізації. В матеріалах справи також відсутні докази щодо передачі [PERSON] обєкту незавершеного будівництва АЗС на 150 заправок на добу у користування ТОВ «НИВА-1». Акт прийому-передачі на баланс обєкту незавершеного будівництва від 15.09.1999 року є лише підтвердження передачі указаного обєкту на баланс ТОВ «НИВА-1», як правонаступника МПСП «НИВА-1» згідно з п.7 ст. 34, п.8 ст. 36 Закону України «Про підприємства в Україні», який діяв під час реорганізації, і не є доказом передачі указаного обєкту у користування. Згідно ст.ст. 387, 396 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.397-400 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. . Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Право володіння припиняється у разі:1) відмови володільця від володіння майном; 2) витребування майна від володільця власником майна або іншою особою; 3) знищення майна. . Право володіння припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна. Аналізуючи вищевикладене та враховуючи той факт, що позивачем не надано доказів набуття ним права на автозаправну станцію на 150 заправок на добу за адресою: м.Одеса, Перший Амурський провулок,1а, його позовні вимоги щодо визнання незаконною передачі майна автозаправної станції на 150 заправок на добу, визнання ТОВ «Нива-1» недобросовісним володільцем, визнання позивача добросовісним володільцем вказаної станції, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності та витребування зазначеного майна з чужого незаконного володіння ТОВ «Нива-1» та зобов»язання передання майна позивачу, як власнику цієї станції задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed