Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Олешківська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. У позові зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно територіальна громада в особі Олешківської (Цюрупинської) міської ради є власником даного гуртожитку, а [PERSON] більше п'яти років не проживає у кімнаті гуртожитку. Позивач відповідно до ст.ст. 15,18 ЖК УРСР веде облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов та приймає рішення про надання таких житлових приміщень, вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, для надання такого житла іншим громадянам. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, суду пояснила, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Згідно ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Підставою для набуття територіальною громадою в особі Цюрупинської (Олешківської) міської ради права комунальної власності на майно є безоплатна передача їй цього майна державою в порядку, передбаченому Законом України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності». Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником будівлі гуртожитку по [ADDRESS] є територіальна громада в особі Цюрупинської міської ради. [PERSON] зареєстрований у жилому приміщенні - кімнаті № [ADDRESS] з 09.11.2005 року, але вже більше п*яти років у кімнаті № [ADDRESS] не проживає, інших мешканців у кімнаті немає. Викладене підтверджується актами перевірки житлово-побутових умов, встановлення факту проживання (з реєстрацією, без реєстрації), не проживання громадян в кімнатах гуртожитків [NUMBER] від 19.02.2016 року, [NUMBER] від 23.06.2017 року, складеними спеціалістами відділу з питань забезпечення життєдіяльності міста Цюрупинської (Олешківської) міської ради та комісією. Олешківська міська рада, яка є власником гуртожитку, також відповідно до ст.ст.15,18 ЖК УРСР здійснює функції управління, контролю за використанням і схоронністю житлового фонду, здійснює розпорядження розташованими в ньому житловими приміщеннями шляхом ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та прийняття рішень про надання жилих приміщень. Оскільки, [PERSON] протягом тривалого часу у добровільному порядку не знявся з реєстрації місця проживання у житловому приміщенні, тому у здійсненні повноважень позивачу відповідачем чиняться перешкоди, зокрема щодо передачі жилого приміщення кімнати [NUMBER] у гуртожитку по [ADDRESS] у користування іншим громадянам, тому просить суд задовольнити позов. Також пояснила, що відповідач на протязі останніх п*яти років у кімнаті гуртожитку не проживає, його майно , предмети домашнього вжитку та обстановки у приміщенні відсутні, оплату за користування гуртожитком ніхто не здійснює, кімната комісією опечатана і лише періодично представники міськради отримують підтвердження відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання, хоча на обліку для покращання житлово-побутових умов перебувають особи, яким вказане житло могло би бути надане у відповідності до ст. 34 ЖК УРСР. Реєстрація відповідача у гуртожитку є перешкодою у здійсненні власником своїх повноважень відносно приміщення у гуртожитку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює комендантом КП «Побут», який здійснює управління кількома гуртожитками. Відповідач [PERSON] будучи зареєстрованим в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] протягом п*яти років не проживає в гуртожитку, його особисті речі в кімнаті відсутні. Комісією виконавчого комітету Олешківської міської ради та КП «Побут» неодноразово проводилися щорічні перевірки та були складені акти про те, що відповідач за даною адресою не проживає, а кімната щоразу опечатувалася. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідач [PERSON] проживав у їх гуртожитку по [ADDRESS], вони були сусідами по під'їзду, однак у 2012-2013 рр він виїхав з гуртожитку і його місце перебування невідоме. Він не був одружений, не мав дітей, тимчасово спів мешкав із жінкою, анкетних даних якої не знає. Вона також приймала участь у складі комісії по перевірці осіб, які зареєстровані в гуртожитку, щоразу було встановлено про відсутність [PERSON] та його особистих речей у кімнаті гуртожитку. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 251 ЗУ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків - спори, пов'язані з порушенням майнових прав територіальних громад та власників гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, незалежно від форми власності розглядаються та вирішуються в судовому порядку, якому може передувати (за згодою сторін) досудовий (договірний) розгляд, що здійснюється відповідно до законодавства. Спори про порушення майнових прав територіальних громад розглядаються судами за позовами органів місцевого самоврядування"; Судом встановлено, що позивач Олешківська (Цюрупинська) міська рада є власником гуртожитку будинку № [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.06.2010 року (а.с. 8,9). У гуртожитку зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію, видану виконавчим комітетом Олешківської міської ради №11851 від 10.11.2017 року, де зазначено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до актів перевірки житлово-побутових умов №19 від 19.02.2016 року та №80 від 23.06.2017 року, встановлено, що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає, приміщенням не користується (а.с.4,5) Як випливає з пояснень представника позивача та показів свідків відповідач по справі не проживає в зазначеному будинку більше п'яти років. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Відповідно до положень ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідача, який фактично не проживає в гуртожитку за місцем реєстрації, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому гуртожитком. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника гуртожитку відповідача [PERSON] належить визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, з метою зняття останнього з реєстрації, чим усунути для власника перешкоди у користуванні гуртожитком за вказаною адресою. Тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь позивача, оскільки позов задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved