Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

КП «Макіївтепломережа» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті послуг за відпущену теплову енергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] і користується послугами позивача по постачанню тепловою енергією, але тривалий час не вносить оплату наданих послуг, у зв'язку з чим має заборгованість за період з 01.11.2007 р. по 01.02.2014 р. у загальній сумі 5661.09 грн.. 01.10.2010 року [PERSON] уклав договір розстрочення заборгованості, однак умови договору не виконуються. Просять стягнути на користь позивача суму заборгованості 5661.09 грн., а також стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. Представник позивача Іщенко Я.І., що дії за довіреністю, до судового засідання не з»явилася. Суду надала заяву з проханням справу розглянути за відсутності їх представника. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач до залу судового засідання не з"явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час слухання справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином. Таким чином, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання не допускається. Згідно п.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги . Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено копією особового рахунку , відповідач [PERSON] проживаючи в квартирі [ADDRESS] користується послугами позивача по постачанню теплової енергії, тобто фактично перебуває в договірних правовідносинах з позивачем, а тому зобов'язаний своєчасно вносити оплату наданих послуг/а.с.3/. Зі змісту угоди від 01 жовтня 2010 року № 3/3327 про розстрочку заборгованості за теплову енергію вбачається , що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір згідно до якого відповідач, на момент його укладення, визнав суму заборгованості, що утворилася станом на 01.01.2010 року у розмірі 2097,31грн. і зобов'язався погашати її поступово і крім того вносити поточні щомісячні платежі/а.с.4/. Відповідно до розрахунків наданим позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості по оплаті відповідачем наданих послуг по постачанню теплової енергії за період з 01.11.2007 р. по 01.02.2014 р. і загальна сума заборгованості становить 5661,09 грн./а.с.7-10/. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Згідно з вимогами ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Таким чином, суд вважає , що зобов'язана особа, а саме споживач теплової енергії [PERSON], уклавши і підписавши вище зазначену угоду про розстрочку заборгованості за послуги з теплопостачання, не заперечуючи в ньому факту того , що раніше утворилася заборгованість, вчинив дії , що свідчать про визнання ним боргу за надані послуги по постачанню теплової енергії. Крім того, відповідач в судове засідання не з'явився і не зробив заяви про застосування вимог ЦК України , що стосуються спливу строку позовної давності , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 243.60 грн..

Outcome: approved