Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом, посилаючись на наступні обставини. Він є основним наймачем квартири [ADDRESS]. У вищезазначеній квартирі також зареєстрований його син- Ткаченко [PERSON], який у 2013 року забрав свої речі та виїхав з спірної квартири. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, не сплачує комунальні послуги і всі обов'язки, які випливають із договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача. Вважає, оскільки відповідач безпідставно не користується житловим приміщенням більше шести місяців, тому втратив право користування квартирою №26 у будинку №2-б по вул. Дзержинського м.Рубіжне Луганської області. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, пояснив суду, що відповідач з 2002 року перестав мешкати у його квартирі, а у 2013 році, забрав свої речі та переїхав проживати за іншою адресою. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень на позов не надав. Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, рекомендований лист вручено особисто [PERSON] 22.04.2015 року (а.с.16). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою позивача. Фактично в квартирі позивача відповідач не проживає з 2013 року. Речей відповідача у спірній квартирі немає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з початку двохтисячних років до 2014 року з позивачем вони були сусідами. Вона мешкала у арендованій квартирі поруч із позивачем. Протягом усього часу проживання разом з позивачем, вона жодного разу не бачила у спірній квартирі відповідача. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов\~ підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що сторони зареєстровані у [INFO] (довідка-а.с.3). Позивач є основним наймачем вищезазначеної квартири на підставі ордеру на житлове приміщення (а.с.15). З 15.03.2005 року у спірній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.3), який в указаній квартирі не проживає, мешкає в іншому місці зі своїми родичами. Всі обов'язки, які випливають із договору найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача. Зазначені обставини підтверджені поясненнями позивача, свідків. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України (далі ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Строк протягом 6 місяців для збереження права користування жилим приміщенням встановлений ст.71 ЖК України. Згідно абзацу четвертому п.10 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду "України від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу Україниз подальшими змінами, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням лише з однієї з указаних позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У звязку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що відповідач безпідставно більш 6 місяців не користується житловим приміщенням квартири, де проживає позивач. Таким чином позовні вимоги є обгрунтованими підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved