Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №CVSNGK00000026 від 05.04.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000,00дол. США. Зазначає, що відповідач [PERSON] не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого станом на 18.03.2015 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 35 854дол. США. В забезпечення виконання зобов'язання за вищезгаданим договором між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. На підставі викладеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 35 854дол. США, що за курсом 23,29 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.03.2015 року складає 835 047грн. 40коп. за кредитним договором №б CVSNGK00000026 від 05.04.2007 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явилися, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомила. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір за № CVSNGK00000026. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00дол.США /а.с.153-158/. Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов'язання, відповідач [PERSON] станом на 18.03.2015 року, заборгував перед банком борг в сумі 35 854,33дол.США, який складається з наступного: заборгованість за кредитом - 33814,65дол.США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 320,00дол.США, заборгованість за пенею - 2,11 дол.США, штраф (фіксована частина) - 10,73 дол.США, штраф (процентна складова) - 1706,84 дол.США /а.с.139-147/. Однак, при визначенні суми стягнення, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 32 097,08 дол.США виходячи з наступного. Відповідно достатті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннямистатті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином, у звязку з тим, що суд стягує з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, позовні вимоги у частині стягнення штраф у сумі 1717,57дол.США з відповідача задоволенню не підлягають, тому сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 32 097,08 дол. США. Також, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язання за договором №CVSNGK00000026 від 05.04.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки /а.с.161-162/. Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України, передбачено - „У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки". ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомляв відповідача [PERSON] про їх заборгованість перед банком, що підтверджується копією повідомлення №30.1.0/2-107 від 10.04.2015 року /а.с.8/. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial