Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Скайд» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 14.06.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], водія автомобіля [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] була застрахована ПАТ «СК «Скайд» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/9054823. 15.06.2016 року відповідач був повідомлений про ДТП, а 09.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, у зв»язку з настанням страхового випадку, з вини [PERSON]Розмір шкоди становить 65870,64 грн. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, відповідно до договору страхування становить 50000 грн., франшиза становить 00,00 грн. Однак, відповідач в порушення умов зазначеного договору обов»язкового страхування відповідач зобов»язання за зазначеним договором не виконав, а тому просив стягнути належне йому страхове відшкодування в межах ліміту страхової суми, інфляційні витрати, пеню та три проценти річних, витрати пов»язані із проведенням дослідження, а всього суму в розмірі 70063,69 грн. Ухвалою судді від 29.06.2018 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Копію зазначеної ухвали було направлено сторонам у справі. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача відзив на позов або інші клопотання до суду не надходили. Згідно із ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи викладене, та, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.06.2016 року о 13-50 год. в м. Києві по вул.. В.Житомирьскій, 5 (перехрестя вул. Володимирська) мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу [PERSON] транспортний засіб «Бентли» д.н.з. [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] водія автомобіля [NUMBER], останнього, також визнано винним у її вчиненні постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2016 року (а.с. 8,9). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За даними полісу АЕ/9054823 року обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] була застрахована у ПАТ «СК «Скайд» (а.с. 10). 15.06.2016 року позивач повідомив відповідача про ДТП (а.с.11). 09.06.2017 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Скайд» на виплату страхового відшкодування, в зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 14.06.2016 року з вини страхувальника транспортного засобу автомобіля [NUMBER], [NUMBER] (а.с. 12). За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За даними звіту про визначення вартості матеріального збитку № 955 від 28.12.2016, розмір збитків складає 65870,64 грн. Вартість проведеного дослідження складає 1800 грн. (а.с. 14-18, 19). Враховуючи розмір завданого збитку позивачу, а також приймаючи до уваги граничний розмір виплати за страховим полісом, та те, що відповідачем повністю шкода не відшкодована та доказів зворотному суду надано не було, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту та сплаті підлягає сума по виплаті страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. Крім того, відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У відповідності до ст. 37.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня. Крім того, відповідно до ст.ст. 536, 625 ЦК України, боржник зобов»язаний сплачувати проценти, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Позивачем надано розрахунок пені за період з 08.09.2017 р. по 15.06.2018 р. на суму - 12000,56 грн., а також розрахунок витрат від інфляції за вказаний період в сумі 5071,13 грн. та розрахунок трьох відсотків річних в сумі 1192,00 грн. Суд приймає дані розрахунки до уваги, вважає їх належними та допустимими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, в зв»язку з порушенням відповідачем своїх зобов»язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунків позивача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суд розглядає справу в межах пред»явлених позовних вимог, суд вважає, що позов є обґрунтованим та законним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору а також витрат за проведення дослідження, підлягають відшкодуванню відповідачем в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved