Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № R191.0017816 від 31.08.2012 в загальній сумі 5 953,42 грн. та документально підтверджені витрати понесені позивачем в зв'язку з розглядом справи. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 31.08.2012 позивач отримав від відповідача пропозицію про укладення договору № R191.0017816 в якій відповідач пропонував Банку надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту та надано відповідачу кредит в розмірі 10 842,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 9,99 % річних та 1,47 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 31.08.2012, що підтверджується меморіальним ордером № Loan - 18503. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання перед позивачем і порушив умови кредитних договорів, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 13.05.2015 заборгованість за Кредитним договором становить - 5 953,42 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, додатково просив стягнути з відповідача суму, витрачену на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 01.09.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі., що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 16.09.2015 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На основі всебічного, повного, обєктивного і безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо та у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. 31.08.2012 між ПАТ Банк «ТРАСТ» та відповідачем було укладено договір № R191.0017816 згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 10 842,00 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 9,99 % річних та 1,47 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту строком на 36 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем 31.08.2012, що підтверджується меморіальним ордером № Loan - 18503. (а.с.19). Додатком №1 до Кредитного договору було погоджено строки сплати кредиту, відсотків та комісії, з кінцевим терміном 20.08.2015 (а.с.16). Згідно розрахунку заборгованості станом на 13.05.2015 заборгованість за Кредитним договором складає 5 953,42 грн із них: -4 268,80 грн. заборгованість за кредитом ; -197,22 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; -1 487,40 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Відповідно до п.2.1 Умов надання та обслуговування споживчих кредитів договір вважається укладеним з дати акцепту Кредитором пропозиції (оферти) Клієнта викладеної в Заяві. Кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок в дату відкриття рахунку. Пунктом 2.2.3 передбачено, що з моменту виконання Кредитором умов заяви Клієнта - по відкриттю рахунка Клієнта та акцепту Заяви Клієнта, Договір вважається укладеним і у клієнта виникає обов'язок сплачувати відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати , які передбачені тарифами РКО. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, фактично перестав його виконувати. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 29.05.2015 був сплачений судовий збір у сумі 243,60 гривень та здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 01.09.2015 про виклик відповідача до суду в сумі 420 грн. 00 коп., а тому ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved