Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача банківський строковийвклад в розмірі 30 000 грн. по договору - заяві №313731/22264/7-14 від 5 серпня 2014 року та суму в розмірі 15000 грн. по договору - заяві №313731/22429/7-14 від 8 серпня 2014 року, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали повністю та пояснили, що 5 серпня 2014 року між позивачем та банком було укладено договір-заяву № 313731/22264/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші", відповідно до якого [PERSON] розмістив в банку вклад у сумі 30000 грн. Термін договору було визначено до 05.03.2015 року. Крім того, 7 серпня 2014 року між позивачем та банком укладено ще один договір-заяву № 313731/22429/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Нові гроші", відповідно до якого [PERSON] розмістив в банку вклад у сумі 15000 грн. Термін договору було визначено до 07.03.2015 року. Позивачем були виконані умови договору та передано банку загальну суму 45000 грн. Після закінчення строку дії договору відповідач не повертає всю суму вкладу, тому він просить стягнути належні йому грошові кошти. Крім того, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1900 грн. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час розгляду справи. В заяві просить справу слуханням відкласти у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Але, при цьому до заяви додано судову повістку Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя про слухання справи 05 квітня 2015 року, яку отримано 20 квітня 2015 року, а судову повістку на дане судове засідання отримано завчасно 14 квітня 2015 року. Таким чином, вважати повторну неявку представника відповідача в судове засідання 05 травня 2015 року з поважних причин у суда немає підстав. Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначається, що відповідно до умов укладеного договору позивач надав заяву про повернення строкового вкладу, яка не відповідає умовам, викладеним в Основних умовах, а тому позов є передчасним. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №14 Паднюк О.О. і [PERSON] укладено договір-заяву №313731/22264/7-14 про банківський страховий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 місяців в національній валюті /а.с.7/. Відповідно до п. 1 зазначеного вище договору-заяви: вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок №2630.9.061056.001 у сумі 30000 грн. на строк з 05.08.2014 року по 05.03.2015 року; банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 25,00 % річних /а.с.7/. Крім того, 07 серпня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №14 Паднюк О.О. і [PERSON] укладено договір-заяву №313731/22429/7-14 про банківський страховий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 місяців в національній валюті /а.с.7/. Відповідно до п. 1 зазначеного вище договору-заяви: вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в національній валюті на Вкладний рахунок №2630.8.061056.002 у сумі 15000 грн. на строк з 07.08.2014 року по 07.03.2015 року; банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 25,00 % річних /а.с.8/. Внесення коштів на депозитні рахунки підтверджено квитанціями № 1 від 07.08.2014 року та №1 від 05.08.2014 року, за даними яких на рахунок 2630.8.061056.002 [PERSON] внесено кошти у розмірі 15000 грн. та на рахунок 2630.9.061056.001 внесено 30000 грн. /а.с.9/. 12.03.2015 року та 16.03.2015 року позивач звернувся до банку з заявою про повернення суми депозиту у зв'язку із закінченням строку дії договору від 07.08.2014 року та 05.08.2014 року. Дані вимоги відповідачем були отримані в той же день, про що на заявах наявні відмітки штампу про їх отримання /а.с.10, 13/. Згідно виписки по особових рахунках станом на 16 березня 2015 року відповідач має заборгованість щодо повернення суми вкладу у розмірі 30000 грн. та 15000 грн. /а.с.14,15/. Згідно п.6 Договору-заяви після закінчення строку, визначеного Договором-заявою, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.1 Основних умов. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад(депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов"язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, вказану суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Посилання відповідача в своїх запереченнях на невідповідність заяви позивача на повернення вкладу умовам, викладеним в Основних умовах не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах наявна заява позивача від 16.03.2015 року, в якій останній чітко зазначає вимоги про повернення вкладу та спосіб його повернення /а.с.12,13/ Пунктом 2 частиною 3 статті 79 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Позивач просить суд стягнути витрати, які він поніс на правову допомогу в сумі 1900 грн. Враховуючи, надані по справі підтверджуючи документи щодо надання представником позивача [PERSON] правової допомоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 1900 грн. Крім того, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 450 грн., оскільки згідно з п.10 ч.1 ст.81 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved