Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до Кремінського районного суду Луганської області з позовом в обгрунтування якого зазначив, що є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] Разом з ним у вказаному будинку зареєстрований пасинок,- [PERSON], який ще з 2001 року виїхав у невідомому напрямку та вже більше сімнадцяти років не з'являється за місцем реєстрації. Позивач вважає, що відповідач порушує його права як власника, а тому просить постановити рішення про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, не заперечували проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення в ньому рішення. 13 серпня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд. Допитаний судом свідок [PERSON] підтвердила, що відповаідач є її сином від першого шлюбу та з 2001 року не проживає з ними в домоволодінні, яке належить на праві власності її чоловікові, - позивачеві в даній справі. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сім"ю [PERSON] та що син господарки, - [PERSON] зареєстрований з ними в домоволодінні проте не машкає тривалий час з 2001 року. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власниками житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності від 31.01.1991 року, посвідченого виконкомом Кремінської міської ради Кремінського району Луганської області від 11.01.1991 року, протокол №14, зареєстровано в реєстровій книзі БТІ за №46 від 31.01.1991 року, реєстровий № 10785(а.с.12-13). Згідно довідки органу місцевого самоврядування відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], але більше сімнадцяти рокв не мешкає (ас11), що збігається із комісійним Актом Кремінської місьради від 11.07.2018 року (а.с.10) та вбачається із пояснень свідків [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При вирішенні справи по суті, суд враховує позицію, що викладена в Постанові Пленуму ВСС України № 5 від 7.02.2014 року, згідно якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. З огляду на встановлене судом та приймаючи до уваги, що відповідач, який правомірно вселився в вищевказаний житловий будинок з дозволу власника та зареєструвався за адресою [ADDRESS], понад сімнадцять років не проживає без поважних причин, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за зазначеню адресою. Отже, є наявними всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 3 СК України,

Outcome: approved