Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним та ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» 16 вересня 2013 року укладено договір оренди складських приміщень за адресою [ADDRESS]. Того ж дня сторони підписали акт прийому-передачі складських приміщень і [PERSON] передав ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» 2 000, 00 грн. в якості орендної плати за вересень 2013 року, про що свідчить відповідна розписка. Згідно умов договору оренди ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» зобов'язалося надати на протязі 15 календарних днів з дати укладення договору відповідні правовстановлюючі документи на об'єкт оренди. Для забезпечення виконання ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» своїх обов'язків по Договору оренди, п.2.1. цього Договору був зафіксований обов'язок товариства укласти договір поруки з третьою особою. На виконання цього пункту між [PERSON], [PERSON] та ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» був укладений договір поруки №16-09-13 від 16 вересня 2013 р. Свої зобов'язання за договором оренди щодо надання правовстановлюючих документів ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» не виконало. Позивач вимагає стягнення солідарно з відповідачів грошових коштів у розмірі 2 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав листа, згідно якого просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилається на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» позовних вимог не підтримало, в заперечення надало зустрічний позов, в якому просило визнати за товариством право власності на зазначене вище нерухоме майно. В судове засідання представник відповідача не з'явився, але ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» надало листа, згідно якого просило розглянути справу без його участі, підтримало у повному обсязі зустрічні позовні вимоги, первісний позов просило залишити без задоволення на підставах, викладених у зустрічному позові. [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав листа згідно якого просив розглянути справу без його участі, проти первісного позову заперечував у зв'язку з припиненням договору поруки, відносно зустрічного позову просив прийняти рішення на розсуд суду згідно норм діючого законодавства. Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне. ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» з придбаних за кошти товариства матеріалів, власними силами здійснило будівництво нерухомого майна, а саме, складських приміщень, які розташовані за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Артеківська, буд.22ж. Будівельні матеріали були придбавали на протязі всього будівництва на будівельних ринках та в спеціалізованих супермаркетах. Згідно наданого ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» технічного паспорту від 26.12.2013 р. зробленого інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат відповідного виконання окремих робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури (технічна інвентаризація об'єктів нерухомого майна) серії [NUMBER], зареєстрованого у реєстрі атестованих осіб 07.02.2013 р. за №1349) судом встановлені наступні технічні характеристики нерухомого майна як складських приміщень літ.А-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.Б-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.В-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.Г-1, загальною площею 4,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Технічний стан збудованих складських приміщень зазначений у висновку від 14 лютого 2014 року фізичної особи-підприємця [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серії [NUMBER], зареєстрований у реєстрі 31.07.2012 року за №521), згідно якого судом встановлено, що будування складських приміщень виконано без порушень, які впливають на експлуатаційні характеристики будівель, відповідає будівельним, пожарним та санітарним вимогам та приміщення придатні до подальшої експлуатації. Будь-які претензії, звернення, нарікання чи скарги з приводу збудованого об'єкту з боку відповідачів, третіх осіб по справі відсутні. Згідно ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу або певним чином затвердженого проекту. Згідно ч.3. ст.376 ЦК України право власності на самочинне збудоване нерухоме майно може бути по рішенню суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена їй для цієї мети, при умові надання земельної ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, вимоги позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірний об'єкт підлягають задоволенню. Відповідно до ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. При урахуванні судом технічного висновку за результатами обстеження вищевказаних складських приміщень та на підставі ч.2 ст.8 ЦК України у відповідності до загальних засад цивільного законодавства встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта, закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність складських приміщень до експлуатації у всіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. На підставі вищенаведеного суд вважає можливим задовольнити вимоги ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» щодо визнання його права власності на збудовані складські приміщення літ.А-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.Б-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.В-1, загальною площею 4,2 кв.м., літ.Г-1, загальною площею 4,6 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS] таким, що підлягає державній реєстрації відповідним державним органом незалежно від наявності або відсутності документів, які підтверджують введення об'єкту в експлуатацію. Вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідачів орендної плати задоволенню не підлягають з наступних підстав. 16 вересня 2013 року укладено договір оренди складських приміщень, що розташовані за адресою [ADDRESS]. За умовами вищевказаного договору оренди ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ» зобов'язалося надати зазначені приміщення в оренду строком з 16.09.2013 року по 16.12.2013 року включно, а [PERSON] зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 2 000,00грн. на місяць та повернути приміщення по закінченню строку оренди. Згідно статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Таким чином, нормами законодавства встановлені основні принципи договору найму (оренди) як платне користування переданим в оренду майном, що також передбачено умовами укладеного сторонами договору оренди від 16.09.2013 р. З матеріалів справи судом встановлено, що 16.09.2013 року сторони підписали акт прийому-передачі складських приміщень, що свідчить про передачу приміщень для фактичного користування. Факт користування приміщеннями в вересні 2013 року [PERSON] також не заперечує. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] передав 2 000, 00 грн. в якості орендної плати за вересень 2013 року, про що свідчить відповідна розписка. Суд вважає, що наявні в матеріалах справи документи доказують фактичне користування [PERSON] орендованими приміщеннями, цей факт останнім також не заперечується, умови договору оренди встановлюють платну основу користування предметом оренди, вимоги щодо визнання договору оренди недійсним позивач не пред'являв, умовами договору оренди не передбачений обов'язок орендодавця повернути орендну плату у разі ненадання правовстановлюючих документів. Суд зазначає, що [PERSON] правомірно відмовляється сплачувати грошові кошті як поручитель, у зв'язку з припиненням договору поруки. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про неправомірності вимог [PERSON] щодо стягнення орендної плати за договором оренди від 16.09.2013 р. та договором поруки №16-09-13 від 16.09.2013 р. Судові витрати за зустрічним позовом, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають покладенню на [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved