Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 грудня 2012 року між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено Договір про відступлення прав вимоги. Позивач набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, в тому числі щодо сплати суми основного боргу,відсотків, комісій, штрафних санкцій. Згідно укладеного 02 листопада 2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] кредитного договору № 2794, останній отримав кредит у сумі 99000 доларів США. Зобов`язання за кредитним договором забезпечено договором іпотеки нерухомого майна: земельна ділянка, площею 0,2455 га, яка розташована у с. Лужани, Кіцманського району Чернівецької області, укладеного з [PERSON], що належить йому на праві власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 146256 гривень. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, станом на 31 березня 2013 року: за кредитом 94203,00 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 752964,58 гривень; по відсотках 45246,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 361657,27 гривень; по комісії 179,89 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає, 1437,86 гривень. Позивач, з підстав, передбачених ст.ст.3, 12, 33 Закону України «Про іпотеку», просив в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі 1116059,71 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, а тому просив задовольнити позов. Не погоджуючись із вказаним позовом, третя особа: [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживача шляхом визнання частково недійсними договору відступлення прав вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення, визнання незаконними та припинення дій, які порушують право. В якому вказував, що між ПАТ «Промінвестбанк» та ним було укладено договір про іпотечний кредит № 2794 від 02 листопада 2007 року про надання кредиту у сумі 99000 доларів США. В забезпечення вимог договору між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки з застереженням вимог іпотекодержателя і відповідно банк уклав іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя та договір застави рухомого майна з [PERSON]. Вказує на те, що 25 листопада 2010 року ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості по іпотечному кредиту №2794 від 02 листопада 2007 року, який ухвалою Сторожинецького районного суду від 22 травня 2013 року був залишений без розгляду. В свою чергу в червні 2013 року він звернувся до ПАТ «Промінвестбанк» про захист прав споживача шляхом визнання недійсним пункту договору і ухвалою Сторожинецького районного суду від 04 листопада 2013 року позов задоволено. Однак банком було подано заперечення проти позову про заміну кредитора, внаслідок відступлення прав вимоги з ТОВ «Кредитні ініціативи». Зазначає, що в липні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з двома позовами про звернення стягнення на предмет іпотеки до [PERSON] та до [PERSON] За договором відступлення прав вимоги, всі вимоги банку перейшли до ТОВ «Кредитні ініціативи», однак сторони, з якими укладено договір про зміни не повідомлені, внаслідок чого відбулися розголошення персональних даних, банківської таємниці та передання третім особам інформації щодо нього, а тому просить зустрічний позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечував, вказавши на те, що він є безпідставним, оскільки позивачем не доведено які саме його права порушуються укладеним договором відступлення прав вимоги між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи». Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилася, однак подали заяву про підтримання зустрічного позову у повному обсязі, не визнання первісного позову та про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, в судовому засіданні встановлено, що між ТзОВ «Кредитні ініціативи» та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 17 грудня 2012 року укладено Договір про відступлення прав вимоги. Позивач набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, в тому числі щодо сплати суми основного боргу,відсотків, комісій, штрафних санкцій. Згідно укладеного 02 листопада 2007 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] кредитного договору № 2794 останній отримав 99000 доларів США зі сплатою 13% річних строком до 30 вересня 2026 року. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання за Кредитним договором забезпечено договором іпотеки нерухомого майна: земельної ділянки, площею 0,2455 га, яка розташована в с. Лужани Кіцманського району Чернівецької області, укладений 02 листопада 2007 року із [PERSON]. Крім того, сторонами договору іпотеки погоджено, що іпотекодержатель має право вимаги від боржника незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а при незадоволенні його вимоги - звернути стягнення на предмет іпотекиу відповідності до закону та договору (п. 3.1.8 договору іпотеки) Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ч.3 ст.640 ЦК України). Так, при укладенні іпотечного договору між Банком та [PERSON] було досягнуто згоди з усіх питань договору та досягнуто згоди на його укладення, по що свідчать підписи сторін. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, станом на 31 березня 2013 року загальний розмір заборгованості становив 1116059,71 гривень, з яких заборгованість за кредитом - 752964,58 гривень; по відсотках - 361657,27 гривень; по комісії - 1437,86 гривень. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статті 610,611,612 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов`язання. Щодо зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про захист прав споживача шляхом визнання частково недійсними договору відступлення прав вимоги, договору про передачу прав за договорами забезпечення, визнання незаконними та припинення дій, які порушують право, суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Згідно договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року ТзОВ "Кредитні ініціативи» набуло права вимоги до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки від 02 листопада 2007 року. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно з частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідач заперечує, щодо отримання ним повідомлення про заміну кредитора, однак в матеріалах справи наявна копія відправки вимоги про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором та повідомлено про від відступлення прав вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», адресована [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п.9,10 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом. Відповідно до вимог ст. 1050, ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором, він порушив зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту, тому кредитор вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та відповідно до ст. 599 ЦК України вправі стягувати суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки/застави можливе лише за умови встановлення факту невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, лише за цієї умови суд й має право звернути стягнення на предмет іпотеки/застави. Відповідно до положень статей 33, 35 Закону «Про іпотеку» № 898-IV, згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У такому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Враховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON] під час розгляду справи в суді, не надано достатньо доказів та не наведено жодних підстав на основі яких слід застосувати наслідки недійсності правочину - договору відступлення прав вимоги від 17 грудня2012 року а також вимоги щодо визнання незаконними дій ПАТ «Промінвестбанк» стосовно розголошення персональних даних ТОВ «Кредитні ініціативи», є неналежним способом захисту своїх цивільних прав, а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити Напідставі викладеного, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 546, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved