Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним та скасувати рішення Золотолинської сільської ради № 136-а від 12.05.2009 р. та визнати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку від 24 грудня 2010 року: серії ЯЛ №258877, серії ЯЛ №258878, серії ЯЛ №258879, видані на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач самовільно зайняла частину земельної ділянки, яка раніше належала його батькам, а тепер йому. Зокрема, в 1986 році при виділенні відповідачу земельної ділянки під будівництво, ширина її земельної ділянки становила 40,5 м., а на даний час становить зі сторони [ADDRESS] 42,22 м., а з боку земель запасу сільської ради - 43,54 м. Крім того, земельну ділянку відповідачу було виділено у власність з порушенням встановленого законом порядку. Межі земельної ділянки не погоджувалися з позивачем, а складений акт про відмову від підпису в акті обстеження та погодження меж земельної ділянки від 25.08.2010 р. є підробленим, оскільки сільський голова Соломай М.К., чий підпис є на акті, приступив до обов'язків голови лище в листопаді 2010 року. Вважає, що діями відповідачів порушені його права у сфері земельних відносин. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних підстав. Просять позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Золотолинської сільської ради позов не визнала та пояснила, що земельну ділянку було передано у власність відповідачу правомірно. Під час виготовлення відповідачем документації для видачі державного акта на земельну ділянку перемірялися межі її земельної ділянки і жодного захвату відповідачем земельної ділянки позивача не було встановлено. Оскільки, позивач відмовився від підпису на акті обстеження та погодження меж земельної ділянки, то про це було складено відповідний акт. На акті дійсно помилково вказана дата 25.08.2010 р., насправді мала бути дата - листопад 2010 року. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що [PERSON] правомірно отримала державні акти про право власності на земельну ділянку і підстав для скасування рішення сільської ради та визнання недійсними державних актів немає. Третя особа [PERSON] позов підтримала та пояснила, що відповідачу передано у власність земельну ділянку більшою площею, ніж було надано їй в користування для будівництва та обслуговування жилого будинку, крім того при приватизації земельної ділянки не було погоджено межі з сусіднім користувачем - її сином [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи і свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, рішенням Золотолинської сільської ради Костопільського району Рівненської області №136-в від 12 травня 2009 року «Про надання земельної ділянки у власність та надання дозволу на складання технічної документації» відповідачу було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,7021 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] та 0,4521 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Берег». Після отримання рішення №136-в від 12 травня 2009 року відповідач замовила за власні кошти виготовлення технічної документації зі складанням державного акту на право власності за земельну ділянку. На підставі виготовленої технічної документації відповідачу 24.12.2010 року було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЛ №258878 на право власності на земельну ділянку площею 0,3161 га із цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, серії ЯЛ №258879 на право власності на земельну ділянку площею 0,1359 га із цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства, серії ЯЛ №258877 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованих у [ADDRESS] Відповідно до п. 2 ст. 95 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Стаття 152 ЗК України передбачає право землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків та передбачає способи захисту прав на земельні ділянки. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо. Відповідно до ст.3 ЦПК України особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим звернутися в суд за захистом свого суб"єктивного права має не кожен громадянин, а лише особа, яка заінтересована в такому захисті. Надані позивачем докази не свідчать про те, що внаслідок приватизації відповідачем земельної ділянки порушені його земельні права. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів раніше в користуванні позивача перебувала земельна ділянка площею 0,65 га, що стверджується рішенням виконкому Золотолинської сільської ради від 26 травня 1999 року № 14 «Про уточнення розмірів присадибних земельних ділянок громадян сільської ради». На час розгляду справи земельна ділянка позивача також становить 0,65 га, що стверджується довідкою Золотолинської сільської ради від 15.06 2012 року № 495 та погосподарською книгою на 2011-2015 роки, яку оглянуто в судовому засіданні. Таким чином протягом 15 років розмір земельної ділянки позивача не змінився і його земельні права не порушені. Посилання позивача на те, що ширина земельної ділянки відповідача збільшилася в порівнянні з виділеною їй в 1986 році земельною ділянкою не заслуговує на увагу, оскільки, межі визначаються на підставі даних земельно-кадастрової документації, до яких план забудови земельної ділянки не відноситься. Оскільки, внаслідок прийняття рішення сільської ради про передачу у приватну власність відповідача земельної ділянки площею 0,7021 га, розмір земельної ділянки позивача не змінився, то сам факт наявності на акті про відмову від підпису дати 25.08.2010 р. не дає підстав для скасування рішення сільської ради та виданих відповідачу державних актів на право власності на землю. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] є безпідставний та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed