Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Головний лікар КЗ СОР СОКПНД звернувся до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], і в обґрунтування заявлених вимог вказав про те, що 20.10.2017 року о 23-45 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД повторно було доставлено психіатричною спеціалізованою бригадою швидкої допомоги з дому [PERSON] за викликом опікуна [PERSON] у звязку з погіршенням психічного стану: поводить себе агресивно, погрожує батькам фізичною розправою, погрожує привести в квартиру бандитів, спалити квартиру, від підтримуючого лікування відмовився, ночами не спить, алкоголізується. 21.10.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які зробили висновок про те, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару у звязку з небезпекою, яку він являє собою для оточуючих, особливо для батьків, загрозою власному здоровю, оскільки відмовляється від необхідного лікування, алкоголізується. Тому заявник звернувся до суду і просить ухвалити рішення про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного стаціонару [PERSON] У судовому засіданні прокурор не заперечував проти госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного стаціонару [PERSON] У судовому засіданні представниця заявника - лікар-психіатр [PERSON] підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. У судовому засіданні законний представник [PERSON] не заперечував проти госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного стаціонару [PERSON] Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення представниці заявника, пояснення законного представника, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], хворіє на психічне захворювання: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03.07.2012 року [PERSON] було визнано недієздатним. Опікуном було призначено його батька [PERSON]. 20.10.2017 року о 23-45 год. до гострого психіатричного відділення СОКПНД повторно було доставлено психіатричною спеціалізованою бригадою швидкої допомоги з дому [PERSON] за викликом опікуна - [PERSON] у звязку з погіршенням психічного стану: поводить себе агресивно, погрожує батькам фізичною розправою, погрожує привести в квартиру бандитів, спалити квартиру, від підтримуючого лікування відмовився, ночами не спить, алкоголізується. 21.10.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, які зробили висновок про те, що [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару у звязку з небезпекою, яку він являє собою для оточуючих, особливо для батьків, загрозою власному здоровю, оскільки відмовляється від необхідного лікування, алкоголізується. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав. Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду. Таким чином, на основі зясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що заява головного лікаря Обласного комунального закладу "Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved