Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №3, що знаходиться в с. Козятин по вул. Жовтнева,53. В обгрунтування позовних вимог вказав, що вони з відповідачкою по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду від 01.10.2013 року між ним розірвано. Відповідачка зареєстрована в будинку №3 по вул. Жовтнева,53 в с. Козятин Вінницької області, протет фактично не проживає у вказаному будинку з 2013 року і по теперішній час. Вона добровіьно залишила квартиру і спільним майном не користується понад рік без поважних причин. Реєстрація відповідачки в квартирі створює йому перешкоди у здійсненні права повного користування майном, зокрема з оформленням житлової субсидії, оскільки він сплачує всі послуги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час і розгляд справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не заявляв. За таких обставин на підставі ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів . Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду від 01.10.2013 року було розірвано (а.с. 5) Відповідно до домової книги у кв.№ 3 будинку №53 по вул. Жовтнева в с. Козятин, Козятинського району Вінницької області зареєстрована крім позивача відповідач - [PERSON] ( а.с.6-9) Із довідки Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 30.11.2015 року, вбачається, що [PERSON] рзареєстрована за адресою: с. Козятин, Козятинського району Вінницької області, вул. Жовтнева,53, але за даною адресою не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с.3). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] не проживає за адресою [INFO] з 2013 року. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації більше одного року, а тому вважається таким, що втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власниками їхніх прав власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved