Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинук та земельної ділянки. В будинку крім позивача проживає його колишня дружина [PERSON] та відповідачка [PERSON] . Відповідач проживає у належному позивачу будинку без жодних правових підстав, у ньому не зареєстрована, договір найму житла у письмовій формі з відповідачем не укладався. Також відповідач систематично порушує правила співжиття, постійно влаштовує сварки. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків, не дає можливості позивачу користуватися всіма кімнатами його будинку. Проживання разом з відповідачем є нестерпним для позивача. На прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється, хоча позивачу відомо, що відповідач має у власності квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яку здає в оренду. Своєю поведінкою та ставленням до позивача відповідач створила неможливі умови проживання в будинку. Позивач просить виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами наведеними в позовній заяві. Позивач пояснив, що дозволу відповідачу [PERSON] на вселення до належного йому житлового будинку [ADDRESS] він не надавав. Остання самоправно вселилася до його будинку під час його відсутності, коли приїздила до своєї сестри, його колишньої дружини [PERSON] , яка проживає в будинку з його дозволу. На його неодноразові вимоги виселитися з будинку [PERSON] не реагувала та з цього приводу постійно виникали сварки. Він як власник утримує будинок, відповідач порушує його права власника, остання має власне житло в м.Києві. Просили позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з"являлася. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не подавала. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів . Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинук та земельної ділянки (а.с. 9), що також підтверджується витягом з державного реєстру правочинів та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10-11). Із довідки Степківскої сільської ради № 63 від 29.01.2020 року видно, що за адресою [ADDRESS] дійсно проживають без реєстрації особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Відповідач [PERSON] має у власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку здає в оренду (а.с.13-15, 35-36). Проживаючи в одному будинку з позивачем, відповідач порушує правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання із нею в одному будинку. Даний факт підтверджується, письмовою вимогою позивача до відповідача про виселення з житлового будинку та диском з записом про відмову від отримання відповідачем даної вимоги (а.с.37-38). Також відповідач систематично порушує правила співжиття, постійно влаштовує сварки. Відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків, не дає можливості позивачу користуватися всіма кімнатами його будинку. Проживання разом з відповідачем є нестерпним для позивача. Відповідно до частини першої статті 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповдіно до ч.1 , ч.3 ст. 116 ЖК України - Якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Позивач підтвердив суду, що дозволу на вселення відповідача до належного йому житловогго будинку він не надавав. Оцінивши всі докази, суд дійшов висновку, що відповідача підлягає виселенню з будинку позивача без надання їй іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 141 ч. 2 п.1 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Задовольняючи позов відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.. Суд не стягує з відповідача на користь позивача 5600 грн. 00 коп. понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач та представник позивач не наполягали на стягненні вказаних витрат з відповідача, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial