Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, як за спадкоємцем за заповітом право приватної власності на земельну ділянку, що належала померлій 21.11.2010 року [PERSON]. Позов мотивує тим, що 21 листопада 2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 2,3579 га, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], розташовану на території Тернівської сільської ради Бершадського району. При житті [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким заповіла йому земельну ділянку (пай) площею 2,3579 га, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958629 від 18 липня 2007 року. Являючись спадкоємцем померлої [PERSON] він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у звязку із втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право власності [PERSON] на дану земельну ділянку. Внаслідок вищезазначеної обставини він позбавлений можливості оформити спадщину належним чином і здійснити свої спадкові права, тому змушений звернутися із даним позовом в суд за захистом своїх прав і інтересів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, його представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутність і задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник Тернівської сільської ради Бершадського району в судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом сільського голови про визнання позову та розгляд справи у відсутність представника відповідача. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 21 листопада 2010 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельну ділянку площею 2,3579 га, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], розташовану на території Тернівської сільської ради Бершадського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958629, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. При житті [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким одну свою земельну ділянку площею 2,3579 га заповіла відповідачці [PERSON], а іншу земельну ділянку (пай) площею 2,3579 га, що знаходиться на території Тернівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958629 від 18 липня 2007 року позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 18 серпня 2010 року посвідченого посадовою особою Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області. Інших спадкоємців у померлої ні за законом ні за заповітом немає, що підтверджується довідкою виданою Тернівською сільською радою Бершадського району Вінницької області № 411 від 14.07.2016 року. Являючись спадкоємцем померлої [PERSON] позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, що підтверджується також довідкою № 411 від 14.07.2016 року виданою Тернівською сільською радою Бершадського району та подав відповідну заяву до нотаріальної контори. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у звязку із втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право власності [PERSON] на дану земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 198/02-31 від 08.07.2016 року та витягом із друкованого ЗМІ «Бершадський край». Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 19, 20 Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріального посвідчення, затвердженого Постановою КМУ від 06.07.2006 року № 940, який визначає особливості посвідчення заповітів, для посвідчення заповіту від заповідача не вимагається подання документів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Майно може бути заповідане тільки у власність. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ст. 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] за життя вчинила розпорядження, яким заповіла позивачу належну їй земельну ділянку. П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на "право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачі позов визнали. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved