Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що вона страждає на психічний розлад, а її лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на органічний маячний розлад (шизофреноподібний), внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. 03.11.2017 [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації хворої та її лікування в умовах стаціонару, однак під час обстеження [PERSON] не дала усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що [PERSON] була доставлена в ХОПЛ №1 у зв"язку з наявністю у неї маячних ідей отруєння, відмовою від повноцінного харчування, відсутністю критики до своєї поведінки. Комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що [PERSON] страждає на органічний маячний розлад (шизофреноподібний). В той же час на час огляду [PERSON] на запитання відповідала по суті, гострої психотичної симптоматики, а також небезпеки в її діях ні для себе, ні для оточуючих не було виявлено. [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти своєї госпіталізації до психіатричного закладу, вважає себе психічно здоровою. Прокурор не підтримав заяву про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.11.2017 [PERSON] була доставлена в ХОПЛ №1 швидкою допомогою за направленням лікаря Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці [PERSON] Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула хвору того ж дня, прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на органічний маячний розлад (шизофреноподібний), що проявляється в наявності маячних ідей отруєння, відмовою від повноцінного харчування, недотримання вимог режиму, відсутності критики до своєї поведінки. Крім того, допитаний в судовому засіданні лікар Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці [PERSON], показав, що [PERSON]І перебуває в пансіонаті з 17.12.2015, веде себе дуже замкнуто, її роздратовує звернення до неї, відмовляється від медичного обстеження, не вживає перших страв, говорить, що вони можуть бути отруєними. Свідок [PERSON], яка працює психологом Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці показала, що [PERSON] відмовляється від спілкування, публічних лекцій, медичного обстеження, арт-терапії, закрита від зовнішнього світу. Свідок [PERSON], яка працює медичною сестрою Хмельницького геріатричного пансіонату для ветеранів війни і праці показала, що [PERSON] поступила в пансіонат у 2015 році, відмовляється від медичного обстеження, не сприймає лікарів. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Отже, виходячи із змісту вказаної статті, обов'язковими умовами для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, крім наявності в неї тяжкого психічного розладу, є вчинення нею чи прояв нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність такою особою самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В той же час, в ході судового розгляду представником ХОПЛ №1 не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини щодо вчинення [PERSON]І дій чи проявів нею реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Таким чином, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження обставини, викладені в заяві головного лікаря ХОПЛ №1 про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, а тому заява не підлягає задоволенню. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: dismissed