Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.02.2011 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 19000 грн. строком до 23.02.2014 року на поточні потреби, а остання повинна була повертати кредит зі сплатою 20% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 1,75% від суми кредиту- 332,50 грн. щомісячними платежами. Оскільки відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, то станом на 10.12.2013 року утворилася заборгованість за кредитом у сумі 52713,45 грн., які позивач просив стягнути з відповідачки на його користь разом з понесеними судовими витратами. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.40). Відповідачка причини своєї неявки суду не повідомила, із заявою про відкладення справи не зверталася. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 лютого 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №BL_ЖГ00014418 (а.с.6-13), відповідно до якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» надає відповідачці кредит у формі відкличної не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 19000,00 грн. на поточні потреби, строком повернення до 23 лютого 2014 року зі сплатою 20% річних за користування кредитом та комісії за управління кредитом в розмірі 1,75% від суми кредиту, а остання зобов'язана була належним чином використати кредит, щомісячно повертати позику, нараховані проценти за користування кредитом і комісію. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти [PERSON], а остання зобов'язана була щомісячно повертати позику та нараховані проценти за користування кредитом у строки та у розмірах відповідно до графіку погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною договору (а.с.14). У свою чергу відповідачка прийняла позику і використала її на поточні потреби, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконувала. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань станом на 10.12. 2013 року утворилася заборгованість за договором у розмірі 52713,45 грн., з яких заборгованість за кредитом склала 12888,48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами- 4412,12 грн., комісія за обслуговування кредиту - 6982,50 грн., пеня за пропуск платежів - 28430,35 грн.(а.с.4-5). На момент розгляду справи строк повернення кредиту закінчився. З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом стягнення з відповідачки на користь публічного акціонерного товариства „ВіЕйБі Банк" заборгованості у сумі 52713,45 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого і документально підтвердженого судового збору у розмірі 527,13 грн. (а.с.1).

Outcome: approved