Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 820251,76 грн., з яких 57742,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 758469,52 грн., сума основного боргу та 820251,76 грн. 3% річних. Свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2011 року він позичив відповідачці грошові кошти в сумі 30000,00 дол. США, а 18.06.2011 року 27742,00 дол. США зі строком повернення до 18.08.2011 року. В подальшому 18.06.2011 року він позичив відповідачу 27742,00 дол. США із строком повернення до 18.08.2011 року, а також 15000,00 дол. США та 42742,00 дол. США із строком повернення до 31.12.2011 року. На підтвердження укладення вказаного договору позики відповідачкою [PERSON] видала йому розписку, копія якої долучена до матеріалів позову, а оригінал такої він зобов'язувався надати у судовому засіданні. Наголошує на тому, що не зважаючи на його неодноразові письмові та усні звернення про погашення заборгованості, відповідач в добровільному порядку від виконання своїх зобов'язань відмовляється, на телефонні дзвінки не відповідає, борг не повертає. Окрім того, просить стягнути на його користь судові витрати в загальному розмірі 4454,00 грн., з яких 3654,00 грн. судового збору та 800,00 грн. витрат на правову допомогу у зв'язку із підготовкою документів для подачі позову до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, однак подав заяву у якій просить позовні вимоги задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, а судове засідання проводити у його відсутності, а оригіналу розписки суду надано не було. Відповідачка [PERSON] заявлених позовних вимог не визнала та подала письмові заперечення у яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує про те, що нею було надано боргову розписку, суть якої випливає із зобов'язань за договором купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 10.06.2011 року між нею та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу [PERSON] Як зазначено в договорі купівлі-продажу будинку, у термін 10.08.2011 року продавець, позивач у цій справі, зобов'язувався повністю закінчити усі роботи в будинку по встановленню сантехнічного обладнання, налагодження усіх необхідних для проживання комунікацій (водопровід, каналізація, електропроводка та інше). Наголошує на тому, що у борговій розписці нею було вказано, що 15000,00 дол. США вона повертає після завершення будинку, однак позивач не приступив до виконання відповідних робіт і в будинку досі відсутні всі комунікації, внаслідок чого, він не призначений для житла. Наголосила на тому, що вона жодного разу не спілкувалася із позивачем, оскільки кожного разу трубку піднімала його дружина. В позовній заяві підпис [PERSON] не відповідає підпису на борговій розписці, а тому припускає, що така була підписана не ним. Заслухавши пояснення відповідача, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься копія розписки, згідно якої [PERSON] 16.06.2011 року, взяла в борг 30000,00 дол. США, 18.06.2011 року отримала 27742,00 дол. США. Згідно цієї ж розписки вказано, що позичальник зобов'язується відати 15000,00 дол. США до 18.08.2011 року, після завершення будинку, а 42742,00 дол. США зобов'язувалася віддати до 31.12.2011 року з можливою відстрочкою. 30.06.2013 року [PERSON] було складено письмову вимогу про виконання зобов'язань за договором позики, однак доказів скерування такої [PERSON] та її отримання адресатом, суду надано не було. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Положеннями ст. 1049 ЦК України встановлено, що Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, позивач стверджує, що між ним та відповідачкою, шляхом оформлення відповідної розписки, було укладено договір позики, однак оригіналу такої, для її огляду у судовому засіданні позивачем надано не було. Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином суд не взмозі достовірно встановити чи було отримано відповідачкою у позику грошові кошти за договором позики. За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed