overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 4,64 га, згідно отриманого померлою [PERSON] дубліката сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства на території Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області. Як спадкоємець за законом вона фактично прийняла спадщину і 11 лютого 2014 року рішенням Дубенського міськрайонного суду за нею визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Оформити спадщину на земельну ділянку у нотаріуса вона позбавлена можливості, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тому змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином судовою повісткою. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.3). У свідоцтві про народження позивача, її матір»ю зазначена [PERSON]. Після одруження позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). У свідоцтві про народження [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) матір»ю зазначена [PERSON] (а.с.5,6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 11.02.2014 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Дубенському районі №29-1705-0.5-929/0/2-16 від 07.04.2016 року, [PERSON] отримала дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], реєстраційний номер №17723 від 21.07.2000 р. площею 4,64 умовних кадастрових гектарів. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 108336,83 грн. (а.с.11,12). Дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] втрачений, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Скриня» №18(1080) від 28.04.2016 року (а.с.13). [PERSON] подала заяву, засвідчену секретарем Шепетинської сільської ради Дубенського району Рівненської області 19.11.2013 р. за №91, згідно з якою відмовилась від спадщини, в тому числі і від обов»язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті матері [PERSON] на користь дочки [PERSON].(а.с.9). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановлені законом строки, а також спадкоємців, які мають право на обов"язкову частку у спадщині в судовому засіданні не встановлено. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивач має право на майно померлої [PERSON], як спадкоємець за законом. Враховуючи викладене, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

В обґрунтування позову позивач вказав, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі. З 2005 року по березень 2016 року позивач з відповідачкою проживали разом за адресою: [ADDRESS] За час сумісного проживання позивачем за особисті кошти було придбано наступне майно: холодильник, пральна машина, пилосос, телевізор, ДВД з дисками, мікрофони 2 шт., акустичні колонки, стіл-тумба, столик на колесах, стіл комп'ютерний, кресло на колесах, диван, годинник настінний, блок живлення, праска, палаци 2 шт., прасувальна дошка, мобільний телефон Нокіа, люстри 2 шт., бра 2 шт., зарядний пристрій, випрямлювач, алюмінієвий дріт 5 м., рабиця - дріт 8 м., дросель зварювальний, електродвигун, акустична колонка, сокира, пили ручні, огородній інвентар, постільна білизна, посуд кухонний, штори. Посилаючись на те, що відповідачка незаконно заволоділа вищезазначеним майном, не бажає вирішити спір у добровільному порядку, позивач звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідачка [PERSON] 04.07.2016р., 14.07.2016р., 26.07.2016р. не з"явилась. Про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причине неявки суд не повідомила. 07.09.2016 р.постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Свідок по справі [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що позивач з відповідачкою проживали однією сім'єю років 10-11. За час сумісного проживання позивача з відповідачкою їхній будинок був повністю обставлено. Після розірвання стосунків, дружина позивача - відповідачка винесла геть усе з будинку. Свідок по справі [PERSON] розповіла, що після того як подружжя розійшлось у будинку не залишилося нічого, позивачка винесла зовсім усе з хати, залишилися голі стіни. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за слідуючих підстав: За ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). На підставі ч. 1 ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За ч. 1 ст. 70 СК України, при поділі майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка рівні, якщо інше не передбачено домовленістю між ними та шлюбним договором. Таким чином, в судовому засіданні не доведено позивачем, що майно, яке він просить витребувати у відповідача, було придбано саме за його кошти, а не є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2012 року, який зареєстровано Княгиненською сільською Радою Дубенського району Рівненської області. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], відповідач в свідоцтві про народження якої вказаний батьком. Відповідач матеріально сім"ю не забезпечує. Вона знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Відповідач часто змінює місце роботи, має нерегулярний та мінливий дохід, який є достатній для її утримання. Просить стягнути на її утримання кошти в сумі 400 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати 400 грн. на утримання дружини. Працює, отримує стабільну заробітну плату і має змогу утримувати дружину. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони з 27 вересня 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). За змістом ст.84 ч.2 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, має змогу надавати кошти на утримання дружини до досягення дитиною трьохрічного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 8.09.2011 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №221. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] [INFO]. Вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість надавати, так як постійно їздить на заробітки. Просить стягувати на її утримання аліменти в розмірі 800 грн. В судовому засіданні позивачка змінила розмір аліментів і просить стягувати аліменти в розмірі 300 грн. на її утримання. Відповідач до суду не з"явився, подав заяву в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав частково. Суд, заслухавши пояснення позивачки та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8.09.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №221, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). За змістом ст.84 ч.1, 4 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 300 грн. і він має можливість надавати утримання, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2002 року, який зареєстровано Сатиївською сільською Радою Дубенського району. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач має вагомий дохід, їздить на заробітки за кордон, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення згідно поданої заяви. Відповідач та його представиник позовні вимоги не визнали, подали заперечення проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до слідуючого. Судом встанволено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2002 року, шлюб розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10.12.2015 року. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.5). З довідки №05-15 від 7.12.2015 року Сатиївської сільської Ради встановлено, що дитина проживає з матір"ю (а.с.6). За змістом ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи з того що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачка просить аліменти стягувати в розмірі 5000 грн. Суд вважає, що такий розмір аліментів є завищеним і не обгрунтованим. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилання позивачки на те, що вона витрачає кошти на оплату гуртків, які відвідує дитина, репетиторство, не підтверджено доказами у судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.183 СК України. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність прав та обов"язків батьків, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в сумі 700 грн .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2008 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Малосадівської сільської ради Дубенського району, актовий запис №1. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально дитину не утримує. Він є працездатного віку, не має на утриманні інших дітей, тому має можливість сплачувати аліменти у сумі 1000 грн. В судове засідання позивачка не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимги підтримує. Відповідач [PERSON] згідний сплачувати аліменти, але вважає, що аліменти в розмірі 1000 грн. не зможе сплачувати. Ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, доходів не має. Суд, заслухавши пояснення відповідача та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2008 року, шлюб зареєстровано виконкомом Малосадівської сільської Ради Дубенського району, актовий запис № 1 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач вказаний батьком (а.с.5). За змістом ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач не працює, отримує нестабільну заробітну плату, тому суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, суд не може погодитися з тим, що позивачка просить стягувати аліменти в розмірі 1000 грн., виходячи з наступного. Відповідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, встановлених даною статею та інші обставини, що мають значення. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу на дитиу віком від 6 років до 18 років становить 1531 грн. Згідно зі ст.141, 181 СК України батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 10.01.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 03.10.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 25247, 58 грн., з яких: 10701,74 грн. - заборгованість за кредитом; 12867,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи - 500 грн.(фіксована частина), 1178,46 грн.(процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи без участі представника ПАТ «Акцент- Банк», позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.01.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.(а.с.6-10). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 10800 грн. Відповідно ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н, станом на 10.01.2011 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 25247, 58 грн., з яких: 10701,74 грн. - заборгованість за кредитом; 12867,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи - 500 грн.(фіксована частина), 1178,46 грн.(процентна складова).(а.с.4-5). Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 27.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-17015-270712. Відповідно до п.1.1 договору, позивач зобов»язується надати відповідачеві кредит в сумі 1112,00 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. Відповідно до п.2.5 договору за ведення кредитної справи, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2 % в місяць. Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 1112,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №31874260 від 30.07.2012 року та рахунок-фактура №ТТ1960-000114ТТ від 27.07.2012 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 15.04.2014 р. відповідач не виконував належним чином зобов»язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 15.04.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 1419,94 грн. Представник позивача у своїй позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ «Дельта Банк», позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 27.07.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-17015-270712. Відповідно до п.1.1 договору, позивач зобов»язується надати відповідачеві кредит в сумі 1112,00 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % в рік. Відповідно до п.2.5 договору за ведення кредитної справи, відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2 % в місяць. (а.с.4-7). Позивач свої зобов»язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит в сумі 1112,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №31874260 від 30.07.2012 року та рахунок-фактура №ТТ1960-000114ТТ від 27.07.2012 року.(а.с.10). Відповідач зі свого боку, отримав у своє розпорядження майно, що підтверджується актом прийому-передачі №1960-005136 від 27.07.2012 року (а.с.10). ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТзОВ «Комерційний банк «Дельта».(а.с.11). Відповідно ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно розрахунку за кредитним договором № 003-17015-270712, станом на 15.04.2012 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 1419,94 грн., яка складається з 1074,82 грн.- заборгованість за сумою кредиту, 64,92 грн. - заборгованість за відсотками, 280,20 грн.- заборгованість за комісіями.(а.с.3). Враховуючи вищевикладене, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебувала з 11 жовтня 1998 року, який було зареєстровано Дубенским відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області, актова запис №218. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21.01.2014 року шлюб розірвано. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання обов"язку по утриманні дитини. Дитина хворіє, що підтверджується довідкою від 11.02.2015 року. Вона також є інвалідом 3 групи загального захворювання. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну плату, тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1200 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить аліменти стягувати у розмірі 1200 грн. Відповідач позов визнав, просить аліменти стягувати у розмірі 600 грн., враховуючи його матеріальне становище. Суд, заслухавши пояснення сторін та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуюючого. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.10.1998 року. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком (а.с.3). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 21.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина залишена проживати з матір"ю (а.с.2). За змістом ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка настоюює на тому, що відповідач має сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. Судом встановлено, що відповідач має іншу сім"ю, на утриманні дитину [PERSON] [INFO], дружина перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 3 років. Відповідно до вимог ст.182 СК України суд враховує обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів встановлених даною статтею та інші обставини, що мають значення. Згідно до ст. 141, 181 СК України батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Суд визначає розмір аліментів в сумі 600 грн., враховуючи матеріальне становище відповідача.

Outcome: approved