Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 29.11.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 40 000 доларів США, які останній зобов»язався повернути до 29.11.2014, про що написав розписку, проте, до теперішнього часу борг не повернув. В звязку з викладеним, враховуючи офіційний курс НБУ гривні до долара США, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 1005441грн., проценти за користування позикою в сумі 452723,46грн., суму індексу інфляцій у розмірі 485628грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 6890грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові та уточнив, збільшивши позовні вимоги в частині основної суми боргу - 1030681,88грн., процентів за користування позикою - 534096,28грн., а також просив стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі 55934,81грн. Ухвалою суду від 28.12.2016 за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] В ході розгляду справи представник позивача та позивач у зв»язку зі сплатою відповідачами в рахунок погашення трьох процентів річних від простроченої суми та процентів за користування позикою в сумі 246 756,97грн., зменшили позовні вимоги та просили суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за договором позики в сумі 1 030 681,88грн. та проценти за користування позикою в сумі 343 274,12грн., а всього 1373965грн. , судові витрати з відповідачів не стягувати. Представник відповідачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги в останній редакції визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги на загальну суму 1373956грн. визнав, не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з розписки від 29.11.2013 [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, які зобов"язався повернути в строк до 29.11.2014. (а.с.5) Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. До теперішнього часу відповідач [PERSON] свої зобов»язання за договором позики не виконав, що не заперечувалось останнім в судовому засіданні. Крім того, відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Хоча й спірним договором позики не визначено розмір процентів, однак з урахуванням встановленого в судовому засіданні часткового повернення відповідачами грошових коштів в рахунок погашення процентів за користування позикою та зменшення у зв»язку з цим позовних вимог, як останні визнали, суд вважає, що сторонами досягнуто згоди про розмір процентів зазначений позивачем в сумі 343274,12грн.. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми боргу, яка з урахуванням офіційного курсу НБУ гривні до долара становить 1030681,88грн., а також процентів за увесь час користування коштами за договором позики в сумі 343 274,12грн. .

Outcome: approved