Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

До Новогродівського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Донвуглереструктизація», [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі. Дана позовна заява мотивована тим, що з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року вона перебувала у трудових відносинах з ДП «Донвуглереструктуризація». В порушення вимог ст.116 КЗпП України, відповідач в день звільнення не сплатив їй усіх належних сум, заборгованість по заробітній платі складає 18509 грн. 05 коп. Вважає, що відповідач такими діями порушує її право на своєчасну оплату праці та трудове законодавство, просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 6303 грн. 74 коп., компенсацію за відпустку та вихідну допомогу у розмірі 11842 грн. 30 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 363 грн. 01 коп., а всього 18509 грн. 05 коп. В судове засідання позивач не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ДП «Донвуглереструктуризація» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідачем - [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України надано суду письмове заперечення на позовну заяву [PERSON], яке обґрунтовано тим, що позивач в трудових відносинах з [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України не перебував. Відповідно до ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Положенням про [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 382/2011. визначено, що останнє несе відповідальність за своїми зобов'язаннями згідно з чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 74 ГК України держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями. Наказом Міненерговугілля від 15.05.2014 року № 358 «Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств» створено комісію з реорганізації та призначено правонаступником Державного підприємства «Донвуглереструкгуризація» Державне підприємство «ОК Вуглереструктуризація». З моменту рішення про реорганізацію юридичної особи і утворення комісії з реорганізацій до неї переходять повноваження з управління юридичною особою, у тому числі питання, що пов'язані з реорганізацією. Вважають, що Міненерговугілля не є належним відповідачем. Окрім того, відповідно до частини 3 статті 96 ПК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Частиною 2 статті 219 ГК України передбачено, що засновники суб'єкта господарювання не відповідають за зобов'язаннями цього суб'єкта, крім випадків, передбачених законом або установчими документами про створення даного суб'єкта. [PERSON] є державною установою, яка утримується за рахунок бюджетних коштів і здійснює свої видатки в межах встановленого бюджетного фінансування. Кошти мають цільове призначення і використовуються відповідно до затвердженого кошторису. Цільових бюджетних програм, відповідно до яких; можливо фінансування витрат на погашення заборгованості за зобов'язаннями підприємств, установ чи організацій, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 нього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також удень звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках копія наказу видається на вимогу працівника. Окрім того, відповідно до ст. 116 вказаного кодексу при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений в цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала у трудових правовідносинах з ДП «Донвуглереструктуризація» з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року, що вбачається з копії трудової книжки. Відповідно до довідки ДП «Донвуглереструктуризація», [PERSON] працювала на даному підприємстві з 01.06.2001 року по 30.09.2014 року в якості стволового поверхні, заборгованість по заробітній платі складає 15207 грн. 40 коп. Отже, відповідач ДП «Донвуглереструктуризація» не провів остаточного розрахунку при звільненні позивача, чим порушив вимоги ст.ст. 116. 117 КЗпП України. Позивачем у позовних вимогах помилково вказано суми заборгованості по заробітній платі без нарахування податку. Отже, вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 18509 грн. 05 коп. підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання щодо того, чи підлягає дана сума стягненню солідарно з відповідачів ДП Донвуглеструкгуризація» та [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, суд виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач в трудових відносинах з [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України не перебував. Відповідно до ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Положенням про [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 382/2011, визначено, що останнє несе відповідальність за своїми зобов'язаннями згідно з чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 74 ГК України держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов'язаннями. Отже, суд погоджується зі ствердженням [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України про те, що Міненерговугілля не є належним відповідачем в даній справі Також, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідно до наказу № 358 від 15 травня 2014 року [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України діяльність ДП «Донвуглереструктизація» припинена шляхом реорганізації - приєднання до ДП «ОК Укрвуглереструктизація». Однак, згідно зі ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам правонаступникам (злиття, приєднання, подіту, перетворення) або в результаті ліквідації Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відомостей про припинення ДП «Донвуглереструктизація» до ЄДР не внесено. Позивачем у позовних вимогах помилково вказано суми заборгованості по заробітній платі без нарахування податку. У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 5056 грн. 45 коп., компенсації за відпустку та вихідну допомогу у розмірі 9858 грн. 95 коп., компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 292 грн. 00 коп., а всього 15207 грн. 40 коп. При цьому дана сума підлягає стягненню з відповідача ДП «Донвуглеструкгуризація». Згідно з п. 1 ч. 1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: partial