Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що його матір [PERSON] після смерті свого батька постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] з вересня 2005 року проживала разом із своєю мачухою [PERSON] , де здійснювала за нею догляд та допомагала по господарству. На початку травня 2015 року [PERSON] разом з [PERSON] поїхали відвідати рідню в м. Серпухов, що знаходиться на території Російської Федерації. Однак, 10 травня 2015 року стан здоров`я [PERSON] раптово погіршився та [INFO] на території Російської Федерації вона померла. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді ѕ частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Спадкоємці першої, другої та третьої черги у померлої відсутні. Разом з тим, [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги за законом, оскільки з вересня 2005 року постійно проживала разом з нею однією родиною. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. В силу ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із п. 23 постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. [INFO] померла його мати [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, іншим спадкоємцем є його брат - [PERSON] . В передбачений законодавством термін він звернувся до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідач по справі, в свою чергу, написав заяву про відмову від прийняття спадщини. Під час звернення до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , нотаріусом йому було роз`яснено, що видати свідоцтво на вказане майно він не може, оскільки правовстановлюючий документ щодо його належності [PERSON] за час її життя не видавався, а тому за вирішенням даного питання йому необхідно звернутися до суду. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Просив встановити, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки проживала разом з нею однією сім`єю з вересня 2005 року по день її смерті та визнати за ним право власності на ѕ частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . В підготовче засідання позивач та його представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду з заявою, в котрій просив розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення. Так, обставини, зазначені позивачем, підтверджуються копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] , наявної у матеріалах справи, а також довідкою Ничипорівської сільської ради, з котрої витікає, що з вересня 2005 року [PERSON] постійно проживала з [PERSON] однією сім"єю до дня смерті останньої. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Outcome: approved