Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]»ян О.В. про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.02.2014 року в розмірі 17779.65 грн., а також понесених судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.02.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 9200.00 грн. Відповідач власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір і, відповідно, згодний на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Проте, свої зобов»язання відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.10.2017 року, утворилась заборгованість в розмірі 17779.65 грн., яка складається із 795.30 грн. заборгованості за кредитом; 6392.44 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 9269.07 грн. заборгованості за пенею; 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 822.84 грн. - штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечення проти позову та доказів на їх обґрунтування суду не надала, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч.1 ст. 224 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. На підставі ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 15.02.2014 року позивач надав [PERSON]»ян О.В. кредит в розмірі 9200.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана відповідачем заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування банківською карткою та Тарифами банку складає між [PERSON]»ян О.В. та банком договір і згода на це засвідчена підписом відповідача в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в «Приватбанку» (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною договору, відповідач [PERSON]»ян О.В. взяла на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та комісії (а.с.17 зворотній бік). Згідно п.1.1.7.13 Умов і правил надання банківських послуг, відповідач зобов»язаний сплачувати комісію та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, згідно з тарифами (а.с.14 ). У відповідності до положень п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500.00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с.17). Згідно з п.1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, клієнт вносить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0.1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.13 зворотній бік). Судом встановлено, що [PERSON]»ян О.В. умови вищевказаного кредитного договору щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, відповідно до умов договору, порушила, внаслідок чого станом на 01.10.2017 року, утворилась заборгованість на загальну суму 17779.65 грн., яка складається із 795.30 грн. заборгованості за кредитом; 6392.44 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 9269.07 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500.00 грн.- штрафу (фіксованої частини); 822.84 грн. - штрафу (процентної складової). Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON]»ян О.В. в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 795.30 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 6392.44 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. Разом з тим, звертаючись до суду ПАТ КБ „Приватбанк в позовній заяві зазначав, що кредитна заборгованість [PERSON]»ян О.В. перед банком складає 17779.65 грн., з них заборгованість за пенею становить 9269.07 грн. Вищевказані вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9269.07 грн. заборгованості за пенею, на думку суду, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. При вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, обовязковість якої регламентована приписами статті 360-7 ЦПК України і згідно з якою цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Окрім того, положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України дають підставу дійти висновку, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. З огляду на вищевикладене, позовна вимога про стягнення розміру штрафів, зокрема відсоткової частини, також підлягає частковому задоволенню і з 9269.07 на користь позивача слід стягнути 500.00 грн. (фіксованої частини штрафу) і 359.39грн. (відсоткової складової, що становить 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту та нарахованих і прострочених відсотків: (3069.49 грн. + 2723.35 грн.) х 5% /100%). Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON]»ян О.В. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 8.047.13 грн., в тому числі 795.30 грн. заборгованості за кредитом, 6392.44 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, а також штрафи - 500.00 грн. (фіксована частина) та 359.39 грн. (відсоткова складова). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 17779.65 грн., що становить 100%, з яких було задоволено вимог на загальну суму 8047.13грн., що становить 45 %. А, тому у звязку із частковим задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 720.00 грн. судового збору. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 720.00 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1046, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial