Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Оболонського районного суду м.Києва із зазначеною скаргою, де просив суд постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Романенко Ю.С. про закінчення виконавчого провадження від 06.10.2015 року визнати незаконною та скасувати, а також зобов»язати державного виконавця відновити вказане виконавче провадження. Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що по теперішній час рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист про стягнення з боржників [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» державного мита в розмірі 1700,00грн. та витрати за інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 120,00грн., та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5853 від 21.04.2008 року, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,2 кв.м., що на праві власності [PERSON] у рахунок погашення кредитної заборгованості у сумі 748 441,34грн. не виконано, але державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження з порушенням вимог законодавства. При цьому, державний виконавець в обґрунтування оскаржуваної постанови зазначив що на їхню адресу надійшла заява за підписом судді про повернення оригіналу виконавчого листа, а тому скаржник вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засідання представник скаржника заяву підтримав, з викладених у ній підстав, та просив її задовольнити в повному обсязі. Суб'єкт оскарження, Відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про час та місце розгляду справи оповіщався в установленому законом порядку, поважність причин неявки представника суб'єкта оскарження суду повідомлено не було, заперечення чи заяви про розгляд справи у його відсутність не подавав, але неявка його представника в силу строків розгляду та вимог ст.386 ЦПК України не є перешкодою для розгляду поданої скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Державної виконавчої служби. Представник боржників в судовому засіданні проти наданої скарги заперечив частково. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 11.02.2011 року Оболонським районним судом м. Києва у справі №2-3930/2010 було видано виконавчий про стягнення боржників [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» державного мита в розмірі 1700,00грн. та витрати за інформаційно- технічне забезпечення в розмірі 120,00грн., та звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 5853 від 21.04.2008 року, а саме на однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 34,2 кв.м., що на праві власності [PERSON] у рахунок погашення кредитної заборгованості у сумі 748 441,34грн. На виконання вказаного виконавчого листа про примусове стягнення боргу 23 березня 2011р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] було відкрито виконавче провадження №25307293 та її направлено для виконання сторонам виконавчого провадження (а.с.55том 2). 27.03.2012р. до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві надійшов лист від Оболонського районного суду м. Києва за підписом судді, з вимогою направлення оригіналу виконавчого листа від 11.02.2011р. № 2-3930/2010 на адресу суду до 11.04.2012р. у зв'язку із тим, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться заява представника АТ « Ощадбанк» про виправлення описки у виконавчому листі. 11.04.2012р. ухвалою Оболонського районного суду м. Києва у задоволенні заяви представника АТ « Ощадбанк» про виправлення описки у виконавчому листі від 11.02.2011року № 2-3930/2010- відмовлено. Разом з тим, у цьому виконавчому провадженню державним виконавцем Оболонським РУЮ в м.Києві Романенко Ю.С. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.65 том 2). Вказана постанова про закінчення виконавчого провадження мотивована тим, що 27.03.2012 року за вх..№3214 до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві надійшла заява за підписом судді Оболонського районного суду м. Києва Луценка О.М. про повернення оригіналу виконавчого листа. Відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ. В судовому засіданні представник скаржника суду пояснив, що підставою для винесення оскаржуваної постанови державним виконавцям було витребування судом оригіналу виконавчого листа, однак ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 11.04.2012р. у задоволенні заяви представника АТ « Ощадбанк» про виправлення описки у виконавчому листі від 11.02.2011року № 2-3930/2010- відмовлено, що вказує не передчасність оскаржуваної постанови та необхідністю продовження виконавчих дій з метою примусового виконання рішення суду на користь банку. Відповідно до ч.1 т. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідач - ВДВС Оболонського РУЮ в м.Києві, будучи повідомленим про час та місце розгляду даної справи належним чином, в судове засідання не з'явився, своїм правом на подачу пояснень чи заперечень на позов не скориствався, доказів правомірності своїх дій не надав, у зв'язку із чим суд вважає за необхідне розглядати дану справу, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження доказів, наданих відповідно до вимог ЦПК України, які містяться в матеріалах справи, надавши кожному наявному доказу належну правову оцінку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Судом встановлено, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення, а тому скаргу необхідно задовольнити частково та визнати винесену державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та її скасувати, усунувши порушення прав скаржника шляхом зобов"язання державної виконавчої служби відновити вказане виконавче провадження.

Outcome: partial