Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог представники позивача вказали, що в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради ( далі Центр) з 26.01.2016 року перебувають малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із відповідачкою - [PERSON] Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у Добропільської ЗОШ-інтернат 1-3 ступенів та характеризуються з не зовсім позитивної сторони: часто пропускають заняття у школі без поважних причин, ставляться до навчання байдуже. Крім того, діти схильні до бродяжництва, за час останнього перебування у Центрі двічі самовільно залишали школу через вікно. Малолітні [PERSON] та [PERSON] втрете потрапляють до Центру. Раніше здійснили правопорушення відповідно до ст..185 КК України, були віддані під нагляд матері. Малолітня [PERSON] заклади освіти не відвідує, перебуває з матір'ю. Відомості про батька в свідоцтвах про народження записані відповідно до ст..135 СК України. Відповідач - мати дітей [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але постійно проживає за іншими адресами. За 2015-2016 навчальні роки діти мають багато пропусків, в першому семестрі не атестовані, мати не реагує на зауваження вчителів. Діти ходять брудні. Мати не контролює своїх дітей, їх місце знаходження їй часто не відомо. [PERSON] не займається вихованням своїх дітей, не піклується про них, належним чином не утримує. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями. У судовому засіданні представники позивача, діючи на підставі довіреностей, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно всіх трьох її малолітніх дітей та стягнути з неї аліменти на їх утримання у зазначеному у позові розмірі. Відповідач [PERSON] та її представник, діюча на підставі договору про надання юридичних послуг та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю в судовому засіданні заперечували проти позбавлення відповідача батьківських прав відносно всіх її дітей. Так, у зв'язку з життєвими побутовими проблемами, пов'язаними зі важкими стосунками з біологічним батьком дітей, останні стали погано керованими і неслухняними, збігали з дому, потрапляли до Центру, погано навчалися, були випадки проблем із законом. Зараз, коли вже слухається даний позов, ситуація змінюється у найкращому напрямку. Відповідач перестала вживати спиртні напої, змінила місце проживання, фактично розірвала стосунки із батьком дітей, який жорстоко з ними поводився, наймолодша дитина стала відвідувати дитячий садочок. Вона постійно і регулярно відвідує Центр, де знаходяться двоє її дітей, піклується про них, бажає їх повернення до родини. Діти також її люблять, бажають повернутися додому. Визнаючи суттєві провали у вихованні дітей, просять надати останній шанс та не позбавляти відповідача батьківських прав. Побут налагоджується, в квартирі є всі необхідні для дітей речі, вирішується питання щодо працевлаштування. Прокурор в судовому засіданні зробила висновок, що на даний час ситуація змінюється найкраще, відповідач визнала свої помилки, вважає, що позбавлення її батьківських прав відносно всіх дітей на теперішній час передчасно та не буде у повної мірі відповідати інтересам дітей. Але ж висловила думку, що зараз відповідачці важко вигодувати всіх трьох дітей, тому вважає за можливе тимчасово відібрати двох старших дітей від відповідача без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, залишивши їх у Центрі, передавши під нагляд органу опіки та піклування. Вислухавши доводи і пояснення сторін та свідків, з урахуванням думки прокурора, вислухавши в судовому засіданні дітей відповідача, які перебувають у Центрі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. При розгляді цивільної справи за позовом про позбавлення батьківських прав суд керується положеннями нормативних документів міжнародного права, Конвенції про права дитини, діючими законодавчими актами України - Законом України «Про охорону дитинства», Сімейним Кодексом України, рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України тощо. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS], має трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими відповідними свідоцтвами про народження дітей. ( а.с.6,16,25). Малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з 26.01.2016 року перебувають в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради ( далі Центр) .(а.с.30). Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із відповідачкою - [PERSON] Відомості про батька в свідоцтвах про народження записані відповідно до ст..135 СК України. Згідно положень ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Вирішуючи позов по суті та встановлюючи доцільність, своєчасність та необхідність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її трьох дітей, суд в судовому засіданні ретельно дослідив надані сторонами докази, заслухав пояснення свідків, навіть вислухав думку самих дітей. Так, на час подання заявленого Органом опіки та піклування вищезазначеного позову, враховуючи підготовлені та надані письмові документи, суд з'ясував наступне. Висновком виконкому Добропільської міської ради від 29.04.2016 року вирішено з метою соціального захисту малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON].( а.с.4,5). Діти [PERSON] та [PERSON] навчаються у Добропільської ЗОШ-інтернат 1-3 ступенів та характеризуються з не зовсім позитивної сторони: часто пропускають заняття у школі без поважних причин, ставляться до навчання байдуже. Крім того, діти схильні до бродяжництва, за час останнього перебування у Центрі двічі самовільно залишали школу через вікно. Малолітні [PERSON] та [PERSON] втрете потрапляють до Центру. Раніше здійснили правопорушення відповідно до ст..185 КК України, були віддані під нагляд матері. Дані факти підтверджуються наявними психолого-педагогічними характеристиками малолітніх [PERSON] та [PERSON], складеними працівниками Центру та школи-інтернату 09.03.2016 р. та 10.09.2015 р. відповідно. Так, діти характеризуються з різних, індивідуальних та іноді неоднозначних сторін, мають певні негативні звички, факти байдужого відношення до навчання, порушення правил внутрішнього розпорядку школи та Центру, збіги з занять та приміщення Центру, але доброзичливі, ввічливі, адекватні, рівень обізнаності та розумового розвитку відповідають віку.(а.с.8,9,18,19). Дійсно, ухвалами Добропільського міськрайонного суду від 30 липня 2015 року, до малолітніх [PERSON] та [PERSON] були застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі їх під нагляд батькам ( матері) за скоєння суспільно-небезпечних діянь. (а.с.15,26). Багаторазово з відповідачкою - матір'ю дітей [PERSON] вихователями школи-інтернату проводилася профілактична співбесіда щодо належного виховання дітей, піклування про їх зовнішній вигляд, контролю їх поведінки та відвідування школи, що підтверджується відповідною інформацією від 30.12.2015 року. ( а.с.28-29). Як вбачається з неодноразово складених актів обстеження побутових умов життя відповідачки та актів відвідування сім'ї, відносини в родині не завжди задовільні, мати не завжди займається належним вихованням дітей. ( а.с.31-38). Відповідно до побутових характеристик, складених квартальними у квітні 2016 року, відповідачка характеризується з негативної сторони, у родині мають місце часті конфлікті з біологічним батьком дітей, сварки.( а.с.39-40). Допитана у якості свідка соціальний педагог школи-інтернату [PERSON] пояснила, що родину [PERSON] знає з 2014 року, коли діти перейшли на навчання до школи-інтернату. Спочатку діти були нормальні, потім стали тікати. Мати дітей не завжди адекватно ставилася до виховання, не мала на них впливу, діти зовсім мати не слухали. Хоча вона приділяла їм увагу, обіцяла контролювати, але ж все було марно. Не може сказати, що мати зовсім не приділяє дітям увагу, але ж вони її не слухаються. Свідок [PERSON] показала, що вона є сестрою відповідачки. У неї з дітьми були нормальні відносини, але ж вони стали убігати з дому, бо батько їх бив. Зараз вона орендує квартиру, в квартирі є все необхідне, мала дитина відвідує дитячий садочок. З батьком дітей не спілкується. Діти дуже люблять мати, бажають жити з нею. Свідок [PERSON] - психолог Центру, засвідчила, що у дітей, що перебувають у Центрі, стосунки із матір'ю дуже теплі, з батьком напружені, вони ображені на нього та звинувачують його у всіх негараздах, говорять, що жили б з матір'ю, якщо б не було батька. Мати постійно відвідує дітей у Центрі, приносить гостинці та цікавиться їх життям. Дітям дуже хочеться додому, але ж впевненості , що мати справиться з ними, не має. Переймаються маленькою сестрою. Вважає, що у матері шанс є, їй необхідно змінити стиль виховання дітей, бо багато часу втрачено щодо виховання. Відповідно до ст..171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Так, в судовому засіданні були вислухані [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідаючи на питання учасників процесу та суду, діти пояснили, що дуже люблять свою мати та бажають жити тільки з нею. Дійсно, раніше збігали з дому через жорстоку поведінку батька. Мати дуже добре ставиться до них, постійно відвідує їх у Центрі, купує іграшки, одяг, солодощі. Не хотять, щоб їх забирали у матері. Щиро обіцяють, що більше з дому уходити не будуть, будуть навчатися у школі. Відповідно до п. 15,16 положень Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об"єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З наданих додаткових матеріалів вбачається, що молодша дитина відповідачки - [PERSON], [INFO] дійсно з червня 2016 року відвідує старшу ясельну групу дитячого садочку «Росинка» (а.с.62). Відповідно до наданих копій документів, відповідач має у побуті чи мало побутових електроприладів, зокрема, комп'ютер, блендер, мікрохвильову піч, пральну машину, холодильник ( а.с.63-73). Згідно чергового акту обстеження матеріально-побутових умов проживання родини від 26.07.2016 року, [PERSON] проживає у двохкімнатній квартирі разом з маленькою донькою, має задовільні умови проживання, санітарні норми витримані.( а.с.78). Згідно довідки Центру, за час перебування у Центрі, матір майже 18 разів відвідувала дітей (а.с.79). До матеріалів справи долучені приватні фотознімки, з яких вбачаються, що між відповідачкою та її трьома дітьми є дуже теплі та зворушливі стосунки.(а.с.54,55). У статті 3 Конвенції про права дитини ( 20 листопада 1989 року) вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Підстави для позбавлення батьківських прав, передбачені ст..164 СК України, подані вичерпно, хоча і з використанням понять «жорстоко», «ухиляється», які належить оцінити суду. Тому жодні інші обставини, наприклад, ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому суд вважає, що у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Якщо такий результат не передбачається, позбавлення батьківських прав не дасть дитині полегшення. Вивчення ситуації, яка склалася у родині [PERSON], складні життєві обставини, взаємовідносини між батьками та дітьми, рівень сприйняття соціальних проблем і належної відповідальності за утримання своїх дітей, рівень освіти і культури кожної людини не може служити безумовним висновком про ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, яке давало б привід про позбавлення батьківських прав. У даному випадку, суд, аналізуючи всі обставини справи та досліджуючи доводи учасників не може зробити висновок, що найкращим забезпеченням інтересів дітей є саме той крайній захід - позбавлення батьківських прав. Тому позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей на теперішній час суд вважає передчасним та не доцільним, у зв'язку з чим, у задоволенні позову варто відмовити та надати Органу опіки та піклування вирішити питання щодо доцільності перебування дітей у Центрі і повернення їх у сім'ю з подальшим наглядом та наданням відповідної супровідної допомоги. Також суд зазначає, що вирішення питання щодо відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав є самостійними позовними вимогами у випадках, передбачених законодавством. Суд, розглядаючи спір у межах позовних вимог, вважає неможливим вирішувати питання, яке не ставилося позивачем. У зв'язку з тим, що підстав для позбавлення батьківських прав суд не знайшов, питання щодо стягнення аліментів також підлягає відхиленню. На підставі ст. ст.150-155, 164-167, 171 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed