Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

В червні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом і уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] 45000 грн. коштів, які були сплачені йому за купівлю автомобіля БАЗ „Дельфін" з маршрутом № 29 по м. Чернігову, 2990 грн. моральної шкоди, а також понесені по справі судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що між ним та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж автомобіля БАЗ „Дельфін", державний номерний знак [NUMBER], за 70 000 грн., з розстрочкою виплат даної суми з 01.12.2012 року по 01.12.2013 року. На виконання домовленості ним було сплачено відповідачу 45000 грн., що підтверджується відповідними розписками. На даний час відповідач забрав автомобіль собі та відмовляється повернути отримані кошти, чим завдає матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Чернігівського районного суду від 18 лютого 2014 року в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить дане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм матеріального права. Апелянт наполягає на тому, що між ним та відповідачем була досягнута домовленість про купівлю-продаж автомобіля, а не про його оренду, що підтверджується відповідними розписками та поясненнями свідків. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] існувала домовленість про продаж останнім автомобіля БАЗ „Дельфін", державний номерний знак [NUMBER]. 01 грудня 2012 року відповідач [PERSON] передав [PERSON] автомобіль БАЗ „Дельфін”, д.н.з. [NUMBER], з маршрутом № 29 м. Чернігів, на виплату з 01.12.2012 року по 01.12.2013 року 70000 грн., та отримав від [PERSON] 10000 грн., на підтвердження чого надав відповідну розписку (а.сю.29). 26 лютого 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] 35 000 грн., що також підтверджується відповідною розпискою (а.с.30). Оригінали зазначених розписок були надані в суд першої інстанції позивачем [PERSON] Сторонами не заперечується, що на даний час автомобіль БАЗ „Дельфін", державний номерний знак [NUMBER], знаходиться у володінні відповідача [PERSON], тобто умови домовленості останнім не виконуються. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на норму закону, апеляційний суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] сплачених за автомобіль коштів в сумі 45000 грн. є правомірними, оскільки останній не будучи власником автомобіля, розпорядився на свій розсуд, вилучив його у позивача та не бажає повернути сплачені кошти. Вимоги про задоволення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України апеляційним судом при ухваленні нового рішення здійснюється перерозподіл судових витрат. З акту прийоми виконаних робіт з розрахунком витраченого часу, наданого адвокатом [PERSON] на виконання договору про надання юридичної допомоги від 23.05.2013 р., укладеного з [PERSON], вбачається, що адвокатом було витрачено 4 години на підготовку та складання позовної заяви. Проте апеляційний суд вважає, що розмір витраченого часу є завищеним та вважає, що його необхідно зменшити до 40 хвилин. Крім того, адвокат [PERSON] приймала участь в судових засіданнях. Так, згідно технічних записів на участь в судових засіданнях адвокатом було витрачено 229 хв. - участь в судовому засіданні суду першої інстанції ( 59 хв. - в судовому засіданні 31.01.2014 року та 170 хв. - в судовому засіданні 18.02.2014 р.). Розмір компенсації витрат на правову допомоги відповідно до Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" становить 2165 грн. 35 коп. ( 305 грн. 87 коп. - складання позовної заяви (1147 х 40% : 60 хв. х 40хв) + 1859 грн. 48 коп. - участь в судових засіданнях (1218 х 40% : 60 хв. 229 хв)). В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтвердили, що [PERSON] було сплачено 1800 грн. витрат на правову допомогу, а тому саме ця фактично понесена сума підлягає відшкодуванню позивачу. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 675 грн. в рахунок сплаченого судового збору в частині задоволених позовних вимог матеріального характеру ( 450 грн. за суд першої інстанції та 225 грн. за суд апеляційної інстанції). У зв'язку з відмовою в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачений за ці позовні вимоги поверненню [PERSON] за рахунок [PERSON] не підлягає. Крім того, з [PERSON] на користь держави належить стягнути 105 грн. 20 коп. судового збору, недоплаченого при зверненні до суду першої інстанції (при зверненні до апеляційного суду [PERSON] повинен був сплатити 225 грн. щодо оскарження вимог матеріального характеру (45000 х 0,5%) та 121,80 щодо оскарження вимог про стягнення моральної шкоди, проте сплатив лише 243 грн. 60 коп., тобто недоплаченими залишились 105 грн. 20 коп.). Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про часткове задоволення позову [PERSON]

Outcome: partial