Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

заявник, [PERSON] , звернувся з заявою до Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в якій просить встановити юридичний факт народження дитини, чоловічої статі, який народився [INFO] у м. Луганськ у Луганському перинатальному центрі, що на теперішній час вважається непідконтрольною українській владі територією,\~\~у заявника народився онук. При звернені до Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про реєстрацію\~\~народження дитини та отримання свідоцтва про народження, йому було відмовлено оскільки, ним пред`явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №\~\~545 «Про впорядкування ведення»\~медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024, тому він був вимушений звернутися до суду з цією заявою. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», тому останній вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту народження. Заявник у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явилась, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, про необхідність задоволення вимог виходячи з наступних підстав. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що мати дитини [PERSON] , [INFO] доводиться йому невісткою, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 серпня 2017 року (а.с. 14), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Міловським ЗАГС Луганської області 23 лютого 1994 року слід, що [PERSON] , [INFO] є сином заявника. З копії паспорту громадянина України [NUMBER] виданого Міловським РВ УДМС України в Луганській області 30 серпня 2016 року, слідує те, що заявник, [PERSON] , є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії медичного свідоцтва про народження № 914/а.с. 15/ виданого 11.12.2019 ДЗ "Луганської перинатального центру" м. Луганськ, [PERSON] народила дитину чоловічої статі. На підтвердження факту народження дитини надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] /а.с. 16/, яке було видане так званим «Жовтневым отделом записи актов гражданського состояния Луганского городского управления юстции Министерства юстиции Луганской Народной Республики» на тимчасово окупованій території України, де органи влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Суд оцінює медичне свідоцтво про народження як доказ, на підставі якого можливо встановити наявність факту народження не зважаючи на те, що документ не відповідають встановленому зразку, та виданий на тимчасово окупованій території України. Зазначене узгоджується із висновком Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Згідно ст. 76 ЦПК України "Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження». Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхними представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України». Відповідно до\~\~ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово не підконтрольній території України і у відповідності до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р. входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт народження дитини у встановленому Законом порядку. У зв`язку із викладеним, орган державної реєстрації актів цивільного стану не може зареєструвати факт народження заявником дитини, адже медичний факт народження дитини зафіксований на тимчасово окупованій території України. При цьому, визнання судом факту народження дитини надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження дитини, яке буде видане державним органом України. Таким чином, в судовому засіданні було доведено, що була народжена дитина чоловічої статі на території тимчасово не підконтрольній Україні, документи, які йому були видані не були визнані центральним органом виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері охорони здоров`я, однак вони підтверджують обставини, які мають значення для вирішення справи і з цих підстав заяву заявника слід задовольнити.

Outcome: approved