Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

До Харківського\~районного суду\~Харківської області\~подано позов\~ [PERSON] \~(далі\~ [PERSON] )\~до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Аланд»\~(далі\~ ТОВ\~«ФК «Аланд»),\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору,\~на стороні\~відповідача -\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович (далі\~ Горай\~О.С.),\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Клітченко\~Оксана Анатоліївна\~(далі\~ [PERSON] )\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що виконавчий\~напис №\~27654\~від 08.09.2019\~року,\~винесений приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.С.\~про стягнення\~з неї\~на користь\~ТОВ "\~ФК "\~Аланд"\~заборгованості в\~розмірі 12697,80\~грн.\~є неправомірним\~та таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~оскільки напис\~винесений приватним\~нотаріусом з\~порушенням вимог\~Закону України\~«Про нотаріат»\~та Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України №296/5\~від 22\~лютого 2012\~року,\~оскільки кредитні\~зобов`язання позивач\~виконала у\~повному обсязі. Позивач вважає виконавчий напис № 27654 від 08.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Горай О.С., незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки він ніколи не укладав будь-яких договорів з відповідачем, а нотаріус не перевірив у встановленому законом порядку безспірність вимог стягувана. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.01.2021 забезпечено позов у справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.07.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивача в судове засідання не з`явивлася, проти розгляду справи за відсутності представника Банку не заперечував. Відповідач та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив на позов та пояснення стосовно позовних вимог суду, а також заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. У відповідності до п. 7 ч. 2\~ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що судове засідання неодноразово відкладалось, відповідач та треті особи не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами, в судові засідання не з`являлися, відповідач відзив на позовну заяву не надав, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, беручи до уваги, що судом вичерпано всі можливі способи щодо повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а також те, що судом явка відповідача обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за відсутності відповідача та третіх осіб. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. У відповідності до п. п. 10,11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд на підставі ст.ст.12,13,43,81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Під час дослідження матеріалів справи судом встановлено, що 08.09.2020\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального управління\~округу Горай\~Олегом Станіславовичем,\~вчинено виконавчий\~напис за\~№ 27654\~про стягнення\~з [PERSON] \~ на\~користь ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Аланд» заборгованості\~за кредитним\~договором №006-20005-170413\~від 17\~квітня 2013\~року в розмірі 12697 грн. 80 коп. (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто сім гривень вісімдесят копійок). На підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про примусове виконання виконавчого напису, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною від 27.10.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63421270, а 30.11.2020 - звернуто стягнення на заробітну плату [PERSON] , яку вона отримує працюючи у Комунальній установі «Липецький Психоневрологічний Інтернат». Так, між позивачем та Публічний Акціонерним Товариством «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, було укладено кредитний договір № 006-20005-170413 від 17 квітня 2013 року. Однак,\~позивачем отримане\~повідомлення №\~191701983\~від 28.09.2020\~про те,\~що на\~підставі договору\~про відступлення\~права вимоги\~№ КФКК-28092020\~від 28.09.2020\~укладеного між\~ТОВ «ФК\~«Континенталь Фінанс»\~та ТОВ\~ФК «Кредит\~Капітал» право\~вимоги заборгованості\~за кредитним\~договором №\~40784\~від 12.12ю2018 відступлено ТОВ ФК «Кредит Капітал». [PERSON] кредитні кошти за договором № 40784 від 12.12.2018 повернуті в повному обсязі ще 12.12.2019, про що кредитодавцем видано відповідну довідку. Так, відповідно до додатку № 3 до кредитного договору № 40784 від 12.12.2018, складеного 16.12.2019 позичальник засвідчив, що сума кредиту видана за кредитним договором № 40784 від 12.12.2018, повернута в повному обсязі та прийнята кредитодавцем. Кредитодавець засвідчує, що сума кредиту видана згідно кредитного договору № 40784 від 12.12.2018, та проценти за користування сумою кредиту Позичальником повернуті в повному обсязі та прийнята кредитодавцем. А також, зазначено, що сторони не мають один до одного претензій та зауважень щодо виконання кредитного договору № 40784 від 12.12.2018. Крім того, на адресу позивача від та ТОВ ФК «Кредит Капітал» надходило ще два повідомлення-вимоги саме за кредитним договором № 40784 від 12.12.2018. Жодних повідомлень, договорів про відступлення прав вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» позивачем отримано не було. Умови кредитного договору № 40784 від 12.12.2018 позивачем виконані у повному обсязі, кредитні кошті та проценти за користування кредитними коштами позивачем сплачені у повному обсязі, про що мається відповідна довідка. Для отримання інформації, хто та на яких підставах звернувся до приватного нотаріуса з заявою про примусове виконання, позивач, звернувся з відповідним листом до приватного виконавця. Так, позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Клітченко Оксани Анатоліївни, якою 27.10.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 63421270 про стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 12697 грн. 80 коп., із заявою про видачу копій матеріалів виконавчого провадження № 63421270. Відповідно до листа № 52 від 04.01.2021 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва - Клітченко Оксана Анатоліївна, надсилає на адресу позивача копію виконавчого документу, копію заяви стягувана, копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до\~отриманих документів\~вбачається,\~що 08.09.2020\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального управління\~округу Горай\~Олегом Станіславовичем,\~вчинено виконавчий\~напис за\~№ 27654\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Аланд»\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ 006-20005-170413\~від 17\~квітня 2013\~року в розмірі\~12697\~грн.\~80\~коп.\~(дванадцять\~тисяч шістсот\~дев`яносто сім\~гривень вісімдесят\~копійок),\~в тому\~числі: Прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~4705\~грн.\~30\~коп.\~(чотири\~тисячі сімсот\~п`ять гривень\~30\~копійок); Прострочена заборгованість\~за комісією\~становить 0,00\~грн.\~(нуль\~гривень 00\~копійок); Прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користуванням кредиту\~7492\~грн.\~50\~коп.\~(сім\~тисяч чотириста\~дев`яносто дві\~гривні 50\~коп.); Строкова заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~0.00\~грн.(\~нуль гривень\~00\~копійок); Строкова заборгованість\~за комісією\~становить 0\~грн.00\~коп.\~(нуль\~гривень 00\~копійок); Строкова заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 0\~грн.\~00\~коп.\~(нуль\~гривень 00\~копійок); Строкова заборгованість\~за штрафами\~і пенями\~становить 0\~грн.\~00\~коп.\~(нуль\~гривень 00\~копійок); Загальна сума, що підлягає стягненню складає 12697 грн. 80 коп. (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто сім гривень 80 копійок). Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору між сторонами стосовно заборгованості, як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Пунктом 1 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами першою та другою статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. За загальним правилом цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Наявність цивільно-правової відповідальності повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Підлягає доказуванню наявність правових підстав для стягнення штрафу та пені, а також розмір заборгованості, заявлений до стягнення. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження існування у позивача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 006-20005-170413 від 17 квітня 2013, укладеним з публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а також не надано доказів відступлення прав вимоги. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №760/2193/15-ц висловлено правову позицію про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Проте, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком та процентів, зазначених у написі, є безспірними. Таким чином, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником. Також, судом було встановлено, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено не на документі, який встановлює заборгованість, а на окремому новоствореному нотаріусом документі, що не передбачено чинним законодавством. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1362,00 грн. за сплату судового збору за подачу позову та заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved