Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування свого позову на те, що 03 травня 2014 року близько 03.15 годин неповнолітній син відповідача [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи права керувати транспортними засобами, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO SF69Y, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі сторони с.Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області в напрямку с.Ольгине Горностаївського району Херсонської області, проїжджаючи по вулиці Піонерська в с.Братолюбівка Горностаївського району Херсонської області поблизу житлового будинку за номером 44, перевозячи в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні неповнолітнього пасажира [PERSON], проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, а також не обрав безпечної швидкості руху, чим порушив п.2.3 (б), п.2.9 (а), п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобілем, допустив його з'їзд з проїзної частини дороги на узбіччя та наїхав на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого спричинив пасажиру [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, від яких [PERSON] помер на місці події. Тим самим неповнолітній [PERSON] вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За даним фактом ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року до неповнолітнього [PERSON] були застосовані примусові заходи виховного характеру. Внаслідок суспільно небезпечного діяння позивачеві [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виражена у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з передчасною трагічною загибеллю її сина [PERSON] Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 100000 грн. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON], як законного представника неповнолітнього [PERSON], моральну шкоду в сумі 100000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача Самсон В.В. підтримав позов. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він є батьком та законним представником неповнолітнього [PERSON], 1998 року народження, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внаслідок чого загинув син позивача [PERSON]. Він усвідомлює свій обов'язок відповідати за шкоду, заподіяну його сином, оскільки той є неповнолітнім, навчається в Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі та не має самостійного заробітку. Він усвідомлює, що внаслідок дій його сина позивачеві [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка виражена в душевних стражданнях від загибелі її сина. Він вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 100000 грн. є співмірним душевним стражданням, заподіяним позивачеві. Разом з тим, він не має фінансової можливості відшкодувати шкоду в такому розмірі, тому визнає позовні вимоги лише в сумі 40000 грн., які зможе відшкодувати частинами, протягом певного періоду часу. Позовні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу він не визнає, оскільки позивач самостійно зверталась до адвоката, а тому вона повинна самостійно нести тягар таких витрат. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 03 травня 2014 року близько 03.15 годин неповнолітній син відповідача [PERSON], [INFO], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи права керувати транспортними засобами, керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO SF69Y, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись зі сторони с.Костянтинівка Горностаївського району Херсонської області в напрямку с.Ольгине Горностаївського району Херсонської області, проїжджаючи по вулиці Піонерська в с.Братолюбівка Горностаївського району Херсонської області поблизу житлового будинку за номером 44, перевозячи в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні неповнолітнього пасажира [PERSON], проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, а також не обрав безпечної швидкості руху, чим порушив п.2.3 (б), п.2.9 (а), п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобілем, допустив його з'їзд з проїзної частини дороги на узбіччя та наїхав на перешкоду у вигляді дерева, внаслідок чого спричинив пасажиру [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді відкритого осколкового перелому кісток черепа, крововиливу під м'яку мозкову оболонку, забоїв головного мозку, перелому тіла нижньої щелепи справа, осколкового перелому тіла 3 шийного хребця, крововиливу під оболонки спинного мозку в області перелому, конструкційного перелому ручки грудини, конструкційних переломів 1 та 2 ребер зліва по середньоключичній лінії, 2 та 3 ребер зліва по білягрудної лінії, 1 та 2 ребер справа по середньоключичній лінії, 2, 5 та 6 ребер справа по біляхребтової лінії, 7-10 ребер справа по середній підпаховій лінії, розриву перикарда, розриву та забоїв правої легені, крововиливів в області коренів обох легень, 500 мл. темної рідкої крові в правій плевральній порожнині, розриву селезінки та печінки, 400 мл. темної рідкої крові з численними рихлими згустками в черевній порожнині, перелому кісток тазу, закритого поперечного перелому правої стегнової кістки, саден на голові, правій верхній та правій нижній кінцівках, синців на нижніх кінцівках, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, від яких [PERSON] помер на місці події. Тим самим неповнолітній [PERSON] вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками „порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого". За даним фактом ухвалою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2015 року до неповнолітнього [PERSON] були застосовані примусові заходи виховного характеру, оскільки останній не досяг віку кримінальної відповідальності. Ухвала суду набрала законної сили 23 березня 2015 року. Вказані обставини встановлені ухвалою суду в кримінальному провадженні, що набрала законної сили, та визнані сторонами, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що внаслідок неправомірних дій неповнолітнього [PERSON], загинув неповнолітній син позивача [PERSON] Своїми неправомірними діями неповнолітній [PERSON] заподіяв потерпілій [PERSON] моральну шкоду, що виражена у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з передчасною трагічною загибеллю її сина [PERSON], який помер у віці 17 років. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає можливим визначити розмір моральної шкоди, яку неповнолітній [PERSON] заподіяв позивачеві [PERSON] внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в сумі 100000 грн. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є неповнолітнім, навчається в Херсонському кооперативному економіко-правовому коледжі та не має самостійного заробітку, тому суд приходить до висновку, що тягар відшкодування моральної шкоди, заподіяної неповнолітнім, покладається на його батька - відповідача [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в сумі 100000 грн. Згідно ст.ст.84, 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Розмір цих витрат підтверджується угодою про надання правової допомоги № 18, укладеної 25 серпня 2015 року між адвокатом Самсоном В.В. та позивачем [PERSON], а також квитанцією до прибуткового касового ордеру № 14 від 25 серпня 2015 року на суму 5000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1000 грн.

Outcome: approved