Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київського квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, Житлової комісії гарнізону м. Києва, третя особа Об`єднана житлова комісія військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин, в якому просить зобов`язати відповідачів Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України, Житлову комісію гарнізону м.Києва включити полковника запасу [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи до списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні м. Києва, з урахуванням попереднього часу перебування на квартирному обліку, тобто з 14 вересня 1992 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що починаючи з 23.06.1992 проходив військову службу у Збройних Силах України та був звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) згідно Наказу Міністра оборони України №0703 від 23.11.2002. Також, позивач зазначає, що у 2001 році наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 03.09.2001 №056Р був переведений до військової частини [NUMBER] звідки і звільнився. Зазначає, що рішенням житлової комісії військової частини [NUMBER] від 12.09.2002 (протокол №14) був зарахований на квартирний облік на загальних підставах разом зі членами сім`ї (дружина - [PERSON] , 1960р.н., дочка - [PERSON] , 1985 р.н.) з 03.03.1995 без пільг. До призначення для проходження подальшої служби в м. Київ, позивач, полковник запасу [PERSON] , перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] м. Біла Церква з 12.08.1992, згідно довідки квартирно-експлуатаційної частини району м. Біла Церква від 04.06.2002 за№72. У цій же військовій частині позивач отримав однокімнатну квартиру [ADDRESS] , жилою площею 14,00 кв.м., яку залишив повнолітньому сину. Разом з тим, позивач вказує, що на даний час позивач перебуває на квартирному обліку складом сім`ї 4 особи (він, дружина - [PERSON] , 1960 р.н., дочка - [PERSON] , 1985 р.н., онука - [PERSON] , 2014 р.н.), у житловій комісії військової частини [NUMBER] у загальній черзі з 03.03.1995, а також у списках осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (звільнений з військової служби за станом здоров`я) з 23.11.2002. Окрім цього, позивач посилається на те, що рішенням Об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин від 16 січня 2019 року, оформлене Протоколом №13 була розглянута заява позивача та прийнято рішення змінити полковнику запасу [PERSON] дату постановки на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 14 вересня 1992 року (дата зарахування на квартирний облік згідно довідки КЕВ м. Біла Церква від 14.01.2019 та Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання житлових приміщень в Білоцерківському гарнізоні перебував на квартирному обліку у військові частині [NUMBER] в загальній черзі з 14.09.1992), яке було направлено до Київського КЕУ для внесення змін до другого примірника квартирної справи позивача. Позивач зазначає, що ним було отримано відповідь від Київського КЕУ від 13.08.2019 за № 517/5330, де зазначено, що зміни до другого примірника квартирної справи не зроблені, так як правові підстави для позитивного розгляду зміни дати зарахування на квартирний облік військовослужбовців, осіб звільнених в запас або відставку, які були зараховані на квартирний облік у період з 03.03.1995 по теперішній час на більш ранішу дату зарахування, відсутні у відповідності до ст. 58 Конституції України. Вважає, що листом Київського КЕУ від 13.08.2019 за №517/5330 фактично відмовлено у задоволенні рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] та підпорядкованих їй військових частин від 16.01.2019, оформлене Протоколом №13. При цьому, вважає, що правовідносини щодо забезпечення його житлових прав виникли з 14 вересня 1992 року, з моменту постановки позивача на облік, як особи, що потребує поліпшення житлових умов і на день набрання чинності Положенням про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України не припинялися. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити. 15.11.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 20.11.2019 справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам було направлено копію ухвали від 20.11.2019, також відповідачам та третій особі було направлено копію позовної заяви із додатками. 12.02.2020 на адресу суду представником відповідача Київського квартирно-експлуатаційне\~управління \~Буцко О.В. було подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що правовідносини щодо постановки позивача на квартирний облік регулювалися на той час діючими наказами Міністра оборони України №220 від 23.12.1992 (до 03.02.1995) №20 від 03.02.1995 та постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 «Про затвердження правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP». Статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 № 1865 «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальним і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, які перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Також, зазначає, що відповідно до п. 22, п. 24 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Відповідно до п. 25 Порядку №1081, на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що раніше встановлений законодавством порядок зарахування на облік і отримання житла визначався у п. 11, 14, 24 «Положення про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20.02.95 №43/579 (надалі - Наказ № 20) діючий з 03.03.1995, в якому вперше була закріплена правова норма про те, що військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщені по службі, пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Наказом № 20 визначено, що у випадках передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995. Згідно з Наказом № 220, діючого з 23.12.1992 військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства (Житлового кодексу Української PCP, Правила обліку) та беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Таким чином, у цьому наказі правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону (іншу місцевість) відсутня і як причинний наслідок цього, військовослужбовці зараховувались на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, таким чином, у військовослужбовців, які були зараховані до введення в дію наказів Міністра оборони № 577, № 737 дата зарахування на квартирний облік зафіксована 03.03.1995, а у військовослужбовців, які були зараховані раніше 03.03.1995 дата зарахування зафіксована датою прийняття рішення житловою комісією. У пункті 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Окрім цього, представник відповідача посилається на те, що відповідно до пункту 10 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року №220, з урахуванням змін, внесених наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (діючого на момент зарахування [PERSON] на квартирний облік) облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень. Військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Зазначає, що позивач [PERSON] проходив військову службу в Збройних Силах України. Під час проходження військової служби, останній переміщувався до різних військових частин. З 12.09.2002 перебував на квартирному обліку у в/ч [NUMBER] , що підтверджується витягом із протоколу №14. На момент переїзду позивача до іншого гарнізону, діяв наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», який пройшов державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України як нормативно-правовий акт 20.02.1995 за №43/579. Відповідно до положень наказу Міністра оборони України від 03.03.1995 № 20, військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства (Житлового кодексу Української PCP, Правил обліку) та беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Звертає увагу, що у цьому наказі правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону відсутня і як причинний наслідок цього військовослужбовці зараховувались на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Пунктом 2 Наказу № 20 встановлено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон, йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995. Згідно з статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Вважає, що з огляду на вказану норму, правовідносини, які виникли до набрання чинності наказом Міністра оборони № 577, № 737, № 380, належать до сфери правового регулювання наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20, який діяв в часі з 03 березня 1995 року по 10 листопада 2006 року, що свідчить про правильність застосування Київським квартирно-експлуатаційним управлінням норм законодавства в частині прийняття рішення щодо відмови у перенесенні дати зарахування на квартирному обліку [PERSON] . При цьому вказує, що при регулюванні конкретних відносин у пріоритетному порядку застосовуються норми спеціального закону, а якщо вони є недостатніми для належного регулювання цих відносин, то у субсидіарному порядку можуть застосовуватися норми загального закону. Так, переважне застосування спеціального закону означає насамперед виявлення спеціальної правової норми, що підлягає переважному застосуванню перед загальною нормою. Крім того, організацію обліку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України; забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців ЗС України (крім військовослужбовців строкової військової служби), а також осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов; порядку створення та роботи житлових комісій; контролю за розподілом жилих приміщень у гарнізонах ЗС України, перевірки правильності оформлення облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов визначено Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31 липня 2018 року №380. Відповідно до пункту І розділу VII Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства Оборони України 31.07.2018 № 380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за №1020/32472, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини. Представник відповідача посилається на те, що із наданих позивачем документів, останній проходив військову службу починаючи з 02.08.1977 по 23.11.2002 в Збройних Силах України (витяг із послужного списку полковника запасу [PERSON] ). 23.11.2002 полковника [PERSON] звільнено у запас за п. 67 пп. «б» (за станом здоров`я). У подальшому, Об`єднаною житловою комісією Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин розглядались питання щодо внесення змін до облікової справи позивача на підставі заяв [PERSON] , за результатом розгляду прийнято протоколи №23, №24. Зазначає, що [PERSON] звернувся до об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин із заявою зареєстрованою за вхідним №107/жк від 22.03.2017, у якій остійній порушував питання щодо внесення змін до облікової справи, у зв`язку з придбанням житла тещею [PERSON] . За наслідками розгляду даного питання було проведено засідання об`єднаною житловою комісією військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин від 22.03.2017 та прийнято рішення оформлене протоколом №23. Цим протоколом об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин постановлено про зняття з квартирного обліку [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона має у власності квартиру [ADDRESS] . Також, зазначає, що надалі позивач подав заяву від 10.04.2017 до об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин щодо внесення змін до облікової справи у зв`язку з народженням онуки [PERSON] . Згідно витягу із протоколу №24 засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин від 24.04.2017, внесено зміни до облікової справи [PERSON] у зв`язку із народженням онуки [PERSON] . Вказує, що як у поданих заявах [PERSON] від 22.03.2017, 10.04.2017 так і в протоколах об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй частин дата зарахування на квартирний облік зазначено - 03.03.1995. Вважає, що [PERSON] достеменно було відомо про дату зарахування саме з 03.03.1995, а відтак позивач визнав та погодився з датою зарахування на квартирний облік та відповідні рішення не оскаржував. Також, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на те, що Київське КЕУ є державною установою, яка у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, нормативно-правовими актами Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами, директивами та дорученнями Міністра оборони України, Державного секретаря Міністерства оборони України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України, дорученнями заступників Міністра оборони України, наказами та дорученнями начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України та його заступників, іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст.ст. 6, 19 Конституції України Київське КЕУ діє лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачений законами України та Конституцією України. Відповідно до п. 22 розділу VI Інструкції від 31 липня 2018 року №380, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району ведення обліку військовослужбовців здійснює на підставі даних книг обліку військових частин, списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, що користуються правом першочергового та позачергового одержання житла, витягів з відповідних наказів командирів військових частин та копій протоколів житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). З цією метою в КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району ведуться: книги обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; книги оперативного обліку службових житлових приміщень (по військових частинах у зоні відповідальності); картки обліку житлових приміщень, наданих військовослужбовцю за час проходження військової служби (додаток 21): загальний список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, в тому числі із урахуванням пільг. Зазначає, що Київське КЕУ після отримання заяви позивача, попередньо звернулось до Головного КЕУ ЗСУ, щодо вирішення порушеного питання. Головне КЕУ ЗСУ надало вичерпну відповідь, згідно якої правові підстави для позитивного розгляду зміни дати зарахування на квартирний облік військовослужбовців, осіб звільнених в запас або відставку, які були зараховані на квартирний облік в період з 03.03.1995 по теперішній час на більш ранішу дату зарахування, - відсутні у відповідності до вимог ст. 58 Конституції України. Позивач [PERSON] (полковник запасу) перебуває на обліку в списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 03.03.1995 у загальній черзі під №1857 та в позачерговій черзі - №587. Таким чином, позивач не позбавлений можливості в забезпеченні його жилим приміщенням для постійного проживання за місцем перебування на квартирному обліку в порядку черговості у відповідності до вимог Інструкції №380 від 31.07.2018р. Вважає, що згідно вимог законодавства, зарахування позивача на квартирний облік з 14.09.1992 буде порушувати конституційні права військовослужбовців зарахованих на облік з 1991 по 1993 роки. При цьому, вважає, що рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин, що оформлено протоколом №13 від 16.01.2019, стосовно зміни дати зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 на 14.09.1992 повністю суперечить вищевказаним обставинам та нормам законодавства. 28.02.2020 на адресу суду позивачем було подано відповідь на відзив, в якій не погоджується з позицією представника відповідача Київського квартирно-експлуатаційне управління, висловленою у відзиві, та просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачем Житловою комісією гарнізону м. Києва відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Третьою особою Об`єднаною житловою комісією військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин пояснень щодо позову не подано. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, врахувавши доводи сторін, суд приходить до наступного. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивач [PERSON] проходив військову службу у Збройних Силах України з 23.06.1992, що підтверджується копією витягу послужного списку (а.с. 20). Також, встановлено, що позивач звільнений з військової служби у запас за п.67 п.п. «б» (за станом здоров`я) Наказом МОУ від 23.11.2002 за №070Р (а.с. 21). З даних витягу із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин № [NUMBER] від 16.01.2019 вбачається, що комісія вирішила змінити полковнику запасу [PERSON] дату постановки на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 14 вересня 1992 року (а.с.а.с. 13-15). Разом з цим, встановлено, що в лютому 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Київського квартирно-експлуатаційного управління щодо внесення змін до списку осіб, перебуваючи в черзі на отримання житла в гарнізоні м. Київ відповідно до протоколу №13 від 16.01.2019 об`єднаної житлової комісії А01515 і ПВЧ, а саме перенесення дати зарахування квартирного обліку з 03.03.1995 на 12.08.1992 (а.с. 17). Як вбачається з листа Київського квартирно-експлуатаційного управління МОУ від 13.08.2019 за №517/5330 (а.с. 18), останнє повідомило позивача про те, що відповідно до листа Головного квартирного-експлуатаційного управління від 11.05.2019 за №303/4/1129 відсутні юридичні підстави для зміни дати зарахування на квартирний облік військовослужбовців, осіб звільнених в запас або відставку, які були зараховані на квартирний облік в період з 03.03.1995 по теперішній час на більш ранішу дату зарахування у відповідності до статті 58 Конституції України (закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі). У зв`язку з чим, Київське квартирно-експлуатаційне управління не має юридичних підстав для зміни дати зарахування військовослужбовцям з 03.03.1995 на більш раніший термін. З даним рішенням позивач не погоджується посилаючись на те, що вказана відмова порушує його житлові права. Так, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу УРСР. Відповідно до\~ст.\~44\~ЖК УРСР\~громадянинові,\~який перебуває\~на обліку\~потребуючих поліпшення\~житлових умов\~за місцем\~роботи,\~черговість на\~одержання жилого\~приміщення може\~бути перенесено\~на рік,\~якщо протягом\~попереднього року\~за систематичне\~порушення трудової\~дисципліни,\~пияцтво,\~хуліганство,\~розкрадання державного\~або громадського\~майна до\~нього застосовувалися\~заходи дисциплінарного\~чи громадського\~впливу або\~заходи адміністративного\~стягнення чи\~кримінального покарання,\~за винятком\~випадку,\~передбаченогопунктом\~4 статті 40 цього Кодексу. Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на облік потребуючих поліпшення житлових умов. Питання щодо зарахування та постановки на квартирний облік позивача [PERSON] регулювався наказами Міністра оборони України №220 від 23.12.1992 (до 03.02.1995), №20 від 03.02.1995 та постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок №470 від 11.12.1984 «Про затвердження правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській PCP». Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону України від 24.06.2004 № 1865 «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальним і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, які перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку. Відповідно до п. 22, п. 24 Порядку забезпечення військовослужбовців\~та членів\~їх сімей\~житловими приміщеннями,\~затвердженого постановою\~КМУ від\~03.08.2006 за №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Згідно п. 25 Порядку №1081, на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку. Встановлений законодавством порядок зарахування на облік і отримання житла визначався у п. 11, 14, 24 «Положення про\~порядок забезпечення\~житловою площею\~в Збройних\~Силах України»,\~затвердженого наказом\~Міністра оборони\~України від\~03.02.1995\~за №\~20,\~зареєстрованого в\~Міністерстві юстиції\~України від\~20.02.1995\~№43/579, який діяв\~з 03.03.1995,\~та в якому була закріплена правова норма про те що військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщені по службі, пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Відповідно до Наказу № 20, у випадках передбачених абз. 4 п. 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995. Згідно з Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220, військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства (Житлового кодексу Української PCP, Правила обліку) та беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Таким чином, у цьому наказі правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону (іншу місцевість) відсутня і як причинний наслідок цього, військовослужбовці зараховувались на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, таким чином, у військовослужбовців, які були зараховані до введення в дію наказів Міністра оборони № 577, № 737 дата зарахування на квартирний облік зафіксована 03.03.1995, а у військовослужбовців, які були зараховані раніше 03.03.1995 дата зарахування зафіксована датою прийняття рішення житловою комісією. У пункті 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470, передбачено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. Відповідно до пункту 10 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220, з урахуванням змін, внесених наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (діючого на момент зарахування [PERSON] на квартирний облік) облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів. Військовослужбовці, зараховані на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень. Військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік. День прийняття на квартирний облік визначає місце військовослужбовця на одержання житлового приміщення. Встановлено, що позивач [PERSON] проходив військову службу в Збройних Силах України, та під час проходження якої, переміщувався до різних військових частин. Як вбачається з витягу з протоколу №14 від 12 вересня 2002 року, позивач зарахований на квартирний облік з 12.09.2002 (а.с. 23). Разом з тим, з даних довідки від 12.09.2002, виданої об`єднаною житловою комісією військової частини [NUMBER] (а.с. 22) вбачається, що позивача зараховано на квартирний облік з 12.09.2002, а дата поставки 03.03.1995. На момент переїзду позивача до іншого гарнізону, діяв наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 за № 20 «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», відповідно до положень якого військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов на загальних підставах відповідно до чинного законодавства (Житлового кодексу Української PCP, Правил обліку) та беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. Таким чином, у цьому наказі правова норма щодо збереження попереднього часу зарахування на квартирний облік при переміщенні військовослужбовців до іншого гарнізону відсутня і як причинний наслідок цього, військовослужбовці зараховувались на квартирний облік без збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби. Пунктом 2 Наказу від 03.02.1995 № 20 встановлено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон, йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень, але не раніше, ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03.03.1995. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За вказаних вище обставин, суд погоджується з доводами відповідача про те, що відсутні підстави для зміни дати зарахування на квартирний облік позивача як військовослужбовця та особу звільнену в запас, який був зарахований на квартирний облік з 03.03.1995 на більш ранішу дату зарахування, а саме з 14 вересня 1992 року. Разом з тим, судом встановлено, що Об`єднаною житловою комісією Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин розглядались питання щодо внесення змін до облікової справи позивача на підставі заяв останнього від 22.03.2017 та 10.04.2017, за результатом розгляду яких прийнято протоколи №23, №24 засідання об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин. Згідно Витягу з протоколу №23 засідання об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин від 22.03.2017, комісією прийнято рішення відповідно до рапорту та наданих документів [PERSON] про зняття з квартирного обліку тещі позивача [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона має у власності квартиру. Згідно Витягу з протоколу №24 засідання об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин від 24.04.2017, комісією прийнято рішення відповідно до заяви та наданих документів [PERSON] внести зімни до його облікової справи у зв`язку з народженням онуки. Як вбачається із заяв від 22.03.2017 та 10.04.2017 поданих позивачем [PERSON] до об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин та протоколів №23 та №24 житлової комісії, датою зарахування на квартирний облік зазначено - 03.03.1995. Таким чином, позивачу було достоменно відомо про дату зарахування його на квартирний облік саме з 03.03.1995, з яким останній погодився. Вказані рішення позивачем у передбаченому законом порядку оскарженні не були. Разом з цим, з рішення об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] і підпорядкованих їй військових частин, що оформлено протоколом №13 від 16.01.2019 вбачається, що позивачу було змінено дату зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 на 14.09.1992. При цьому, як свідчать матеріали справи та звертає увагу відповідач-1 у супереч положень абз5 п.13 та п.10 розділу IV Інструкції №380, житлова комісія військової частини не направила до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району витягу з наказу командира військової частини для здійснення обліку та вказані матеріали відсутні і в обліковій справі позивача. За вказаних вище обставин, суд не приймає до уваги протокол №13 від 16.01.2019 в обгрунтування поданого позову, згідно якого позивачу було змінено дату зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 на 14.09.1992, як такий, що суперечить ст.58 Конституції України. Разом з цим, суд погоджується з доводами відповідача-1 в обгрунтування своїх заперечень проти позову також те, що зміна черговості в частині зарахування на квартирний облік позивача з 14.09.1992 призведе до порушення конституційних прав військослужбовців зарахованих на облік з 1991-1993 роки. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань Житлова комісія гарнізону м.Київ, відсутня. Доказів того, що Житлова комісія гарнізону м.Київ має статус юридичної особи та відповідно в силу вимог ст.92 ЦК України має цивільну дієздатність, позивачем не надано. Разом з цим, позивачем не надано також обгрунтування позову і в частині наявності порушених прав з боку відповідача-2. За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами та відповідно не надано обгрунтування в частині пред"явлення позову до відповідача-2. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed