Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з позовною заявою до ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та [PERSON]. [INFO] з лютого 2012 по день його смерті, тобто до [INFO] року. У неї з [PERSON]. [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2014 року, яким встановлено факт батьківства, а саме, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому [PERSON] записаний батьком дитини. [PERSON] працював електрослюсарем підземним дільниці КТ-3 ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» м. Новогродівка. [INFO] року [PERSON] загинув при виконанні трудових обов'язків, потрапивши до приводних барабанів конвеєра 2Л-100У №2, через те, що не спрацював сигнал про повторний запуск конвеєра. Він був виявлений затиснутим між стрічкою та обводним барабаном телескопу конвеєра. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт №18 за формою Н-1 та акт за формою Н-5. У зв'язку зі смертю чоловіка та батька дитини їм з дитиною було завдано моральну шкоду, яка пов'язана з безповоротною втратою близької людини, відчуттям самотності, внаслідок чого позивачці доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Зокрема, пристосовуватися до середовища, в якому немає близької людини. Крім цього, моральна шкода полягає також і у тому, що вона постійно перебуває у пригніченому стані, усвідомлюючи, з кожним днем все більше ту обставину, що вона втратила свого чоловіка і думки про це викликають у неї сильні душевні страждання. Позивачці доведеться у майбутньому пояснювати малолітньому синові причини того, чому у нього немає батька, самій виховувати сина. Дитина зростатиме без піклування і підтримки з боку батька. Також позивачку пригнічує та обставина, що [PERSON] не побачив свою дитину, на яку він чекав. Вони планували сім'ю, мали намір укласти шлюб, але, через нещасний випадок всі надії обірвалися. Зазначеними вище актами встановлено, що основними причинами нещасного випадку є технічні причини, а саме: конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва, включаючи перевищення гранично допустимого рівня небезпечних і шкідливих виробничих факторів, а також порушення вимог законодавства про охорону праці працівниками підприємства і особиста необережність потерпілого. Так, з характеристики місця нещасного випадку, яка міститься в акті за формою Н-5 вбачається, що на стрічковому конвеєрі 2Л-100У №2 не в робочому стані блокування роботи конвеєра при знятому огородженні; у привідної станції стрічкового конвеєра, з прохідної сторони, датчик бокового сходу стрічки встановлений таким чином, що унеможливлює його спрацьовування; з прохідної сторони за привідною станцією конвеєра 2Л-100У №2 на протязі 20 метрів відсутні зазори для проходу працівників. Недоліками в роботі служби охорони праці є порушення графіка обстеження маршрутів та недостатній контроль за усуненням виявлених порушень правил безпеки та інших нормативно-правових актів з охорони праці. Отже, у нещасному випадку встановлена вина не лише [PERSON] та робітників підприємства, а й його посадових осіб, оскільки було допущено порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання посадових обов'язків. Визначаючи розмір моральної шкоди позивачка виходила з обсягу страждань, враховуючи при цьому і переживання за свою дитину, яких зазнала у зв'язку зі смертю чоловіка, а також характеру немайнових втрат, на які вказувала вище та, які тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена. Таким чином, оскільки її права та права її малолітньої дитини порушені відповідачем, то вони підлягають захисту судом. Позивачка просить суд стягнути з ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» ДГІ «Селидіввугілля» на її користь моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи [PERSON] в сумі 500 000 грн. (п'ятсот тисяч грн.), та на користь її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи - батька [PERSON] в сумі 500 000 грн. (п'ятсот тисяч грн.). Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля», Тимофєєв Є.В., який діє за дорученням, позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області до судового засідання не з'явилась, надали суду письмові пояснення по справі, у яких просили рішення прийняти на розсуд суду із врахуванням наданих пояснень, справу слухати без представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 травня 2014 року встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та [PERSON]. [INFO] з лютого 2012 по день його смерті, тобто до [INFO] року. Цим же рішенням суду встановлено факт батьківства, а саме, що [PERSON], [INFO],уродженець м. Новогродівка Донецької області, громадянин України, що помер [INFO] року, є батьком [PERSON], якого [INFO] року народила [PERSON], [INFO],,, уродженка м. Новогродівка Донецької області. Рішення суду набуло законної сили. (а.с.7-8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] року, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Свідоцтво видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції 26.06.2014 року, актовий запис 184 (а.с.9). [PERSON] помер [INFO] року у віці 31 років, про що 21.08.2013 року складено відповідний актовий запис № 191 (а.с. 11). Відповідно до акту форми Н-1 за № 18 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, на підприємстві ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» Державного підприємства «Селидіввугілля» стався нещасний випадок [INFO] року, в результаті якого [PERSON] помер (а.с.12-17). В акті зазначено, що причинами настання нещасного випадку є: основна : технічна - конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва; організаційні - порушення трудової і виробничої дисципліни - невиконання посадових обов'язків: психофізіологічні 6 особиста необережність потерпілого. У розділі 9 акту зазначено, що діагноз згідно з листком непрацездатності або довідкою лікувально - профілактичного закладу. А саме: смертельно: сочетана травма із здавленням і размозженням голови у вигляді відкритих вдавлених фрагментно-осколкових та лінійних переломів кісток зводу, основи та лицьового відділу черепа з пошкодженням оболонок і речовини головного мозку, зминанням та розтрощуванням речовини головного мозку, з наявністю забито-рваних ран м'яких тканин волосистої частини голови, живота з оголенням черевної порожнини та випаданням тонкої і сигмоподібної кишок, розтрощуванням правої частини печінки, розривами селезінки та лівої нирки, закритими переломами ребер, кісток тазу та кінцівок, яка супроводжується надмірною зовнішньою кровотечею та великими крововиливами в черевну порожнину та забрюшну клітковину, з розвитком гострої масивної крововтрати. Відповідно до акту форми Н-5 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався [INFO] року о 12 годині 45 хвилин, комісія з розслідування нещасного випадку розглянувши матеріали розслідування: прийшла до висновку, що відповідно до п.15.2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011р. №1232, даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом і підлягає обліку на ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», на нього складається акт за формою Н-1 (а.с.18-27). Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що позивачка не надала до суду доказів спричинення їй або членам її сім'ї моральних страждань, порушення її нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми або інших негативних наслідків. Наголосив на тому, що нещасний випадок стався з [PERSON] з вини самого потерпілого. Оскільки було встановлено, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп'яніння (судово-медична експертиза Донецького УОЗ № 338, висновок експерта № 11305 від 22.08.2013р.), що на думку відповідача стало основною причиною настання нещасного випадку. Одна з причин настання нещасного випадку є невиконання посадових обов'язків та особиста необережність потерпілого. Представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивачці та членам її сім'ї виплачена одноразова допомога та провадяться щомісячні страхові виплати. Так як позивачка не надала суду жодного документального доказу у підтвердження спричинення моральної шкоди, у зв'язку з тим, що померлий знаходився у стані алкогольного сп'яніння, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні вимог. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що померлий знаходився у стані алкогольного сп'яніння, оскільки доказів цього відповідачем не надано, також це спростовується матеріалами справи. Третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Новогродівці Донецької області у поясненнях наданих до суду зазначили, що 21 січня 2015 року [PERSON] звернулася до відділення ВД Фонду у м. Новогродівці із заявою про призначення страхової виплати у зв'язку із смертю годувальника [PERSON]. Постановами Фонду від 31.01.2015 № 3 і № 4 дитині потерпілого [PERSON], [INFO], було призначено одноразову допомогу у розмірі 67350,36 грн. і щомісячну страхову виплату у розмірі 2806,27 грн. Тому відділення виконавчої дирекції фонду просить врахувати той факт, що позивачу призначена і виплачується щомісячна компенсація внаслідок втрати годувальника особі, яка має на це право, а саме дитині померлого (а.с. 48-49). Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов'язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч. З ст. 153 КЗпП України. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Таким чином, смертю чоловіка позивачці та її дитині моральна шкода завдана з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці, унаслідок чого [PERSON] був смертельно травмований. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Частина 2 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Частина 4 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Особи, які зазнали порушення своїх, гарантованих Конституцією прав, нерідко високо оцінюють свої страждання. Тому розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 24.10.2012 року у справі №6-123цс12 та постанові від 13.11.2013 року у справі №6-120цс13 у спорах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім'ї працівника в результаті отриманого ним на виробництві професійного захворювання, а також про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника, який загинув унаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодування моральної шкоди членам сім'ї працівника в таких випадках здійснюється відповідно до положень ст. 1167, ч.2 ст. 1168 ЦК України, а не за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачка достатньо аргументувала у позовній заяві свої моральні страждання, які їй спричинила смерть чоловіка та батька дитини. Встановити ціну людського життя, повернути чоловіка та батька дитині неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці та її малолітній дитині, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у їх життєвих стосунках, обсягу страждань, враховуючи при цьому і переживання за свою дитину, яких позивачка зазнала у зв'язку зі смертю чоловіка, а також характеру немайнових втрат, які тривають до теперішнього часу й триватимуть надалі, можливість відновлення яких виключена. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивачка, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 200000 гривень на користь позивачки та 200000 гривень на користь дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, так як позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від його сплати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial