Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] 29.11.2018р звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій вказує, що [INFO] року на непідконтрольній державній владі України, в саме, в м.Донецьку Донецької області, помер його брат - [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що звернувшись до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі Краматорського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області) з питанням державної реєстрації смерті брата, отримав відмову з посиланням, що пред'явлений ним документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказує, шо встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області. Заявник [PERSON] вимоги своєї заяви підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Краматорського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, який про день, час та місце розгляду дійсної справи повідомлений своєчасно та належним чином, в суд не з'явився по невідомим суду причинам. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заявника, та представника заінтересованої особи, на підставі наявних доказів. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: З наданих до суду: копії свідоцтва про народження заявника [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER] від 22.10.1960р, актовий запис №445), копії свідоцтва [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER], виданий 20.03.1963р, актовий запис №971), встановлено, що заявник [PERSON] являється рідним братом [PERSON] Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №4202, виданого 13.11.2018р в «республіканському бюро судово-медичної експертизи днр», [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в м.Донецьк, Київський район, «днр». З довідки про причину смерті [PERSON] №4202 (до форми №106/у) від 13.11.2018р, зазначена причина смерті останнього, зокрема - інтоксикація, алкогольний гепатит. Факт смерті [PERSON] підтверджується також наданими до суду: копією свідоцтва про смерть серії днр [NUMBER], виданого 13.11.2018р в Київському відділі ЗАГС м.Донецька «державної реєстраційної палати міністерства юстиції днр», згідно до якого [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років в м.Донецьк, Київський район; копією довідки для отримання допомоги на поховання від 13.11.2018р за №1186, виданої в Київському відділі ЗАГС м.Донецька «державної реєстраційної палати міністерства юстиції днр». З відмови у проведенні державної реєстрації смерті, наданої 29.11.2018р в Краматорському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області за №15.13-24-11033, убачається, що для державної реєстрації смерті [PERSON] до вищевказаного Відділу заявником було надане вищевказане свідоцтво про смерть серії днр [NUMBER] від 13.11.2018р, зокрема, яке видане на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, тому видані документи даними утвореннями, а саме «днр», є недійсними і не створюють правових наслідків. Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З наданих до суду доказів (свідоцтва про народження заявника та свідоцтва про народження його брата) судом встановлено, що заявник [PERSON] та померлий [PERSON] являються рідними братами. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ч.ч.3, 4 ст.9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/130234; - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час… Встановлено, що з метою державної реєстрації смерті [PERSON] було звернення заявника до Краматорського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області. Однак, у вищевказаному було відмовлено на підставі того, що для підтвердження факту смерті померлого був наданий документ, а саме свідоцтво про смерть серії днр [NUMBER] від 13.11.2018р, яке складене та видане незаконним державним утворенням, так званою «днр», тому у відповідності до ст.133 Конституції України, видані документи даними утвореннями є недійсними і не створюють правових наслідків. Судом встановлено, що заявник - рідний брат [PERSON], останній помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області, яке на той момент являється тимчасово окупованою територією України, в наслідок чого, видані документи органами, їх посадовими та службовими особами на вказаній території, та їх діяльність вважаються незаконними. Отже, вищевказане лікарське свідоцтво про смерть №4202, яке видане 13.11.2018р в «республіканському бюро судово-медичної експертизи днр», а так само й свідоцтво про смерть серії днр [NUMBER], яке видане 13.11.2018р в Київському відділі ЗАГС м.Донецька «державної реєстраційної палати міністерства юстиції днр», є недійсними і не створюють правових наслідків, у зв'язку з чим заявнику не можливо отримати в законному порядку свідоцтво про смерть його брата. Сукупність наданих заявником доказів свідчить про те, що [PERSON] дійсно помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області, Україна, а тому суд вважає необхідним встановити факт його смерті в судовому порядку, задовольнивши тим самим вимоги заявника.

Outcome: approved