Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звертаючись до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» (далі - ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація»), відповідно до заявлених позовних вимог просить стягнути відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 22 477,45 грн., стягнути з ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що він, з 01.09.2008 року по теперішній час працює начальником відділу генерального планування у ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» по безстроковому трудовому договору на невизначений час. На початку трудової діяльності відповідач виплачував йому весь розмір посадового окладу в розмірі 4500,00 грн. щомісячно, в подальшому відповідач зменшив розмір посадового окладу з 1000,00 грн. до 500,00 грн., а пізніше і взагалі перестав виплачувати йому заробітну плату. На неодноразові звернення до відповідача з проханням виплатити йому заробітну плату, відповідач повідомив, що має скрутне матеріальне становище, а розрахунок заборгованості проведе пізніше. На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що своїми діями відповідач завдав йому моральну шкоду, яка полягає у тому, що відповідачем порушено його законні права, він та його дружина є пенсіонерами, не мають достатнього заробітку, а у зв'язку з невиплатою заробітної плати, йому доводиться позичати кошти, з приводу відсутності коштів для існування в нього зіпсувались відносини з сім'єю, погіршився стан здоров'я, він знаходиться в стані нервового напруження. Таким чином, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Позивач [PERSON] та його уповноважений представник [PERSON] в судове засідання надали суду заяви, де підтримують позов в повному обсязі та просять суд розглянути справу у їх відсутність в заочному провадженні. Уповноважений представник відповідача - Закритого акціонерного товариства «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, його уповноваженого представника, які не заперечують про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Відповідно до частини третьої ст.94 Кодексу законів про працю України питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захист визначається цим Кодексом, Законом України „Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Як убачається з матеріалів справи, згідно довідки № 06 від 09.07.2013 року виданої відповідачем по справі - ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» [PERSON] встановлено, що [PERSON] працює начальником відділу генерального планування у ЗАТ «Укрпроектреставрація» з 01.09.2008 року (Наказ № 60-к від 01.09.2008 р.) і по теперішній час і станом на 09.07.2013 року заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі складає 22 477,45 грн. (а.с. 12) Оплата праці - це будь-який заробіток, обчислений, як правило, в грошовому виразі, який за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу або надані послуги. Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. (ч. 1, 2, 4 ст. 97 Кодексу законів про працю України) Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи викладене та проаналізувавши положення вищенаведених норм трудового законодавства, суд приходить до висновку, що [PERSON] правомірно пред'явлено вимоги до ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 22477,45 грн., розмір якої не оспорюються самим відповідачем, а тому не потребує доказування відповідно до ч.1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності перед працівником та не звільняє від виконання своїх обов'язків. Статтею 237-1 Кодексу законів про працю України передбачено підстави відшкодування роботодавцем моральної шкоди, яку він заподіяв працівнику. Виходячи з наведеної правової норми під моральною шкодою слід розуміти моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, потребу у додаткових зусиллях для організації свого життя. Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за наявності порушень прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності; під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Це правило кореспондується зі змістом ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди працівнику виключно у разі порушення його законних прав, якщо воно призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з наведеної правової норми під моральною шкодою слід розуміти моральні страждання, втрату нормальних життєвих зв'язків, потребу у додаткових зусиллях для організації свого життя. Так, в межах даного спору, позивачем [PERSON] пред'явлено вимоги до ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., обґрунтовуючи підстави для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що у зв'язку з неповною виплатою заробітної плати протягом значного проміжку часу а пізніше і взагалі невиплатою заробітної плати, позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, така ситуація значно вплинула на стан здоров'я позивача, його стосунки з сім'єю, завдає значних душевних страждань, погіршує його психологічний стан, йому доводиться позичати кошти у сторонніх осіб, що змушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення психологічного стану. З урахуванням обставин, які наведені позивачем в частині заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає правомірними вимоги позивача про відшкодування за рахунок відповідача моральної шкоди, оскільки встановлені під час розгляду справи обставини, свідчать про порушення трудових прав позивача, як працівника, які пов'язані з несвоєчасною виплатою заробітної плати та затримкою проведення розрахунку, що слугує підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, як це передбачено ст. 237-1 Кодексу законів про працю України, однак виходячи з характеру правопорушення та глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а саме суд присуджує стягнути з ЗАТ «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 7 000,00 грн.. Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Закритого акціонерного товариства «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» про стягнення заробітної плати та моральної шкоди підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з Закритого акціонерного товариства «Спеціальний науково-реставраційний проектний інститут «Укрпроектреставрація» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі на загальну суму 22 477,45 грн. та моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн., а всього на загальну суму 29 477 грн. 45 грн. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, у розмірі 243,60 грн. в частині вимог майнового характеру та 243,60 грн. в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а всього на загальну суму 487,20 грн.

Outcome: partial