Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] належала на праві власності 1/4 частина будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . Інші 3/4 частки вказаного будинку належіть на праві власності [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого 7 червня 1999 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. за р.№375. [INFO] [PERSON] померла. Позивач - [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні їй на праві власності 1/4 частку будинку [ADDRESS] та на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] за своє життя склала заповіт, який заповіла своїй донці - [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частку будинку номер [ADDRESS] є позивач [PERSON] та його сестра - [PERSON] . Позивач разом з [PERSON] звернулися до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслової М.В. від 14 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку номер [ADDRESS] з тих підстав, що позивач не надав правовстановлюючий документ про належність [PERSON] 1/4 частки зазначеного будинку, а саме: зареєстрований оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчений Восьмою Одеською Державною нотаріальною конторою від 5 серпня 1999 року за р.№ 1-4260. За своє життя [PERSON] не зареєструвала у ОМБТІ свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Восьмою Одеською Державною нотаріальною конторою від 5 серпня 1999 року за р. № 1-4260, яким встановлено її право на спадкування 1/4 частки житлового будинку номер [ADDRESS] , оскільки вважала, що Договір дарування інших 3/4 частки зазначеного будинку укладений 7 червня 1999 року між її батьком [PERSON] та [PERSON] є недійсним. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2007 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування 3/4 частки будинку номер [ADDRESS] відмовлено, мати звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду України. Оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я матері [PERSON] було втрачено. Відповідно довідки КП ОБТІРОН від 12 грудня 2016 року за №47908436, виданої на запит Одеської нотаріальної контори, 1/4 частку будинку номер [ADDRESS] , яку 5 серпня 1999 року після смерті [PERSON] успадкувала [PERSON] (мати позивача), зареєстровано на померлу [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №83399190 станом на 24 березня 2017 року, обтяження у вигляді арешту будинку номер [ADDRESS] на підставі Ухвали Суворовського суду міста Одеси від 7 березня 2017 року по справі №523/3290/17 - скасовано. Оскільки [PERSON] з законних підстав набула права власності на 1/4 частку будинку [ADDRESS] , тому позивач, як спадкоємець першої черги за законом, у порядку спадкування має права власності на 1/8 частку зазначеного будинку. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2018р. прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зменшення частки спадкового майна в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2019р. зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зменшення частки спадкового майна залишена без розгляду. В судове засіданні позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с.80). Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що [PERSON] була власником 1/4 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 5 липня 1999 року, виданого Державним нотаріусом Восьмої Одеської нотаріальної контори за р. № 1-4260 (а.с.9). Інші 3/4 частки вказаного будинку належать на праві власності [PERSON] на підставі Договору дарування, який посвідчений 7 червня 1999 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І.М. за р.№375 (а.с.10). Житловий будинок номер [ADDRESS] відповідно до технічного паспорту, який виготовлений станом на 10 березня 2017 року, складається в цілому з кам`яної будівлі під літерою «А» житловою площею 54,5кв.м., загальною площею 100,5кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 585 кв.м. (а.с.14-19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 5916 (а.с.11). Позивач - [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане 14 травня 1974 року відділом ЗАГС м.Одеси (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві власності на 1/4 частку будинку [ADDRESS] та на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] за своє життя склала заповіт, який заповіла своїй донці - [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] на 1/4 частку будинку номер [ADDRESS] є позивач [PERSON] та його сестра - [PERSON] . До суду з Другої Одеської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 370/2016 заведена щодо майна померлої [INFO] [PERSON] з якої вбачається, що позивач разом з [PERSON] звернулися до Другої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори Маслової М.В. від 14 лютого 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку житлового будинку номер [ADDRESS] з тих підстав, що позивач не надав правовстановлюючий документ про належність [PERSON] 1/4 частки зазначеного будинку, а саме: зареєстрований оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчений Восьмою Одеською Державною нотаріальною конторою від 5 серпня 1999 року за р.№ 1-4260 (а.с.115-142). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.04.2018р. призначено по цивільній справі за позовом [PERSON] до Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зменшення частки спадкового майна судову будівельно-технічну експертизу. Однак, вищевказану експертизу виконано не було оскільки не здійснена оплата вартості експертизи. За своє життя [PERSON] не зареєструвала у ОМБТІ свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Восьмою Одеською Державною нотаріальною конторою від 5 серпня 1999 року за р. № 1-4260, яким встановлено її право на спадкування 1/4 частки житлового будинку номер [ADDRESS] . Оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я матері [PERSON] було втрачено. Відповідно довідки КП ОБТІРОН від 12 грудня 2016 року за №47908436, виданої на запит Одеської нотаріальної контори, 1/4 частку будинку номер [ADDRESS] , яку 5 серпня 1999 року після смерті [PERSON] успадкувала [PERSON] (мати позивача), зареєстровано на померлу [INFO] [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за №83399190 станом на 24 березня 2017 року, обстяження у вигляді арешту будинку номер [ADDRESS] на підставі Ухвали Суворовського суду міста Одеси від 7 березня 2017 року по справі №523/3290/17 - скасовано. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах позов [PERSON] до Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved