Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2019 року звернулася в суд із позовом до відповідача Служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про поновлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що вона є матір`ю трьох неповнолітніх дітей : сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.08.2016 року її було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх синів. Рішенням Яремчанської міської ради від 22.11.2016 року №128 опікуном над дітьми було призначено її матір [PERSON] . Відповідно до рішення міської ради №28 від 26.03.2019 року її матір було звільнено від обов2язків опікуна та вирішено влаштувати дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області.16.10.2019 року дітей було влаштовано у прийомну сім`ю. Вказала, що біологічний батько дітей [PERSON] участі у їх житті не приймав та [INFO] помер, а їй як одинокій матері через важке матеріальне становище було важко належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. На даний час обставини, які були підставою для позбавлення її батьківських прав відпали. 02.10.2019 року вона уклала шлюб із [PERSON] , влаштувалась на роботу, у будинковолодінні за місцем її проживання, що належить її матері був зроблений ремонт та створені належні умови для проживання та виховання дітей. За час перебування синів у реабілітаційному центрі вона їх навідувала, між нею та дітьми склались доброзичливі стосунки, її чоловік має намір усиновити усіх її дітей, працює на посаді машиніста котельні та позитивно характеризується за місцем проживання. Її мати та бабуся дітей також працює, вони всі разом ведуть спільне господарство, а сукупний дохід сім`ї є достатнім для повноцінного матеріального забезпечення дітей. Із врахуванням наведеного, враховуючи те, що вона має можливість та бажання виконувати батьківські обов`язки відносно своїх дітей, просить суд поновити батьківські права. Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №196 від 03.08.2020 року та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від -3.08.2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л., якою 14.08.2020 року постановлено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначено к ній підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.10.2020 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Брайляк Е.Я. у судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити з мотивів наведених у позовній заяві. Вказали, що позивач має велике бажання повернути дітей на виховання в родину, усвідомила свої помилки та здатна матеріально забезпечити дітей. Зазначили, що причиною позбавлення [PERSON] батьківських прав послужила поведінка її громадянського чоловіка [PERSON] , який зловживав алкоголем, у стані алкогольного сп`яніння влаштовував безлад у будинку та трощив речі, застосовував фізичне насильство до позивача та її матері, внаслідоч чого [PERSON] змушена була втікати з дому та залишати дітей без нагляду. Однак, [INFO] [PERSON] помер і на даний час позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , має постійне місце роботи, вони із чоловіком спільно виховують її молодшу доньку, у сім`ї панує спокійна та затишна атмосфера. У будинку матері позивач [PERSON] має окремі житлові кімнати та кухню, де провела ремонт, облаштувала їх усім необхідним для проживання дітей. В сім`ї вона створить всі необхідні умови для подальшого росту і виховання дітей, вважає, що є всі підстави для поновлення її в позбавлених батьківських правах. Під час перебування дітей у медико-соціальному центрі вона двічі відвідувала їх, діти приязно ставляться до неї, мають бажання повернутись у сім`ю. Представники відповідача Служби у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Кочержук М.С., Микитюк М.І. у судовому засіданні підтримали висновок Служби у справах дітей від 07.10.2020 року щодо недоцільності поновлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказали, що 16.10.2019 року дітей було влаштовано до дитячого будинку сімейного типу на території Ворохтянської селищної ради. За час перебування дітей у центрі медико-соціальної реабілітації мати відвідала їх лише один раз. В ході неодноразового проведення обстеження житлово-побутових умов сім`ї встановлено, що за місцем проживання [PERSON] відсутні належні умови для проживання та виховання дітей, у будинку проведено ремонт та перепланування, однак є лише мінімально необхідні речі, кілька диванів та шафи. Не облаштовано місце, де діти могли б виконувати домашні завдання, відсутні іграшки, відсутнє водопостачання та каналізація, в кімнатах не прибрано. У сім`ю було повернуто малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , однак при відвідуванні сім`ї встановлено, що матері постійно немає вдома, дитина залишається під наглядом сторонніх осіб. Був випадок коли комісія прийшла провести обстеження житлово-побутових умов, у будинку були присутні сторонні особи, які вживали алкоголь, а позивач [PERSON] в цей час разом із малолітньою донькою ховалась під ліжком у кімнаті матерів, та відмовлялась виходити, дитина була брудна та налякана. На даний час сини позивача повністю адаптувались у прийомній сім`ї, діти забезпечені усім необхідним, добре навчаються, вважають матір-виховательку своєю мамою. Позивач за час відсутності дітей не вживала ніяких заходів щоб виправити свою поведінку та налагодити психологічний контакт із дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є співмешканцем матері [PERSON] . Він часто буває у будинку позивача, допомагав їй фінансово. [PERSON] , з яким [PERSON] проживала до його смерті, зловживав спиртним, бив позивачку, забирав у неї гроші, які вона отримувала на дітей. Бувало таке, що [PERSON] ховалась від нього, коли він випивав, але так щоб залишати дітей на тиждень, він не пригадує. Після його смерті обстановка у сім`ї змінилась, [PERSON] вийшла заміж, зробила ремонти у будинку матері, влаштувала три кімнати, окремо для доньки та синів, є літня кухня, дивани, шафи, столики для того щоб діти робили уроки. У будинку пічне опалення, є телевізор, пральна машина. [PERSON] має підсобне господарство, тримає курей, кози. Спиртним ні вона , ні її чоловік не зловживають. Мати [PERSON] працює у санаторії через день, бувало таке що він також залишався із дітьми [PERSON] та доглядав за ними, але позивач та її матір займались зі дітьми, доглядали за ними, у будинку були іграшки, одяг, діти зажди були доглянуті, не голодні. Вказав, що він не знає чому синів [PERSON] забрали із сім`ї. Такого щоб батьки вживали спиртне у присутності дітей він про цю сім`ю сказати не може. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що він знайомий із сім`єю [PERSON] , зараз позивач старається, щоб їй повернули у сім`ю старших синів, вона працює, алкоголь не вживає, у будинку облаштовані окремі кімнати для доньки та синів, є три чи чотири дивани, телевізор, шафа, зроблено ремонт, в будинку порядок. Рік тому такої обстановки не було, на даний час позивач утеплила будинок, зробила підлогу, помалювала стіни, поміняла вікна. Вказав, що перший чоловік [PERSON] погано ставився до неї, знущався, застосовував фізичну силу до неї та її матері, позивач втікала з дому, бувало, що була відсутня певний період часу, але зараз вона змінила свою поведінку, хоче бути хорошою матір`ю для своїх дітей. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини справи. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 28.01.2010 року та серії [NUMBER] від 09.01.2014 року, що видані виконкомом Ворохтянської селищної ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.08.2016 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнуто з неї аліменти на утримання дітей. Рішенням Яремчанської міської ради №128 від 22.11.2016 року «Про надання статусу дітям та встановлення опіки» опікуном над дітьми було призначено їх бабусю - [PERSON] . Відповідно до рішення міської ради №28 від 26.03.2019 року «Про припинення опіки» [PERSON] було звільнено від обов`язків опікуна над малолітніми онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та вирішено влаштувати дітей до Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області. 16.10.2019 року дітей було влаштовано у прийомну сім`ю. 02.10.2019 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». З довідки №1114 від 15.09.2020 року, виданої виконкомом Ворохтянської селищної ради вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , разом із нею проживають її мати [PERSON] , донька [PERSON] , 2017 року народження та чоловік [PERSON] . З характеристики виданої Ворохтянською селищною радою за №02-18/332 від 17.10.2019 року вбачається, що [PERSON] зарекомендувала себе з посередньої сторони, не користується авторитетом серед громадськості, офіційно не працює, проживає разом із матір`ю та чоловіком, троє її дітей перебувають у реабілітаційному центрі, відносно двох старших дітей позбавлена батьківських прав. Протягом 2019 року відсутні випадки вживання алкоголю, виявляє бажання повернутись до батьківських обов`язків. Відповідно до характеристик, виданих КП «Селищне Комунальне Підприємство» за №56/20 від 15.10.2020 року та № 73/21 від 15.03.2021 року [PERSON] працює у вказаному підприємстві з 01.07.2020 року на посаді прибиральниці територій. За час роботи зарекомендувала себе позитивно, працює старанно, не допускає порушень правил внутрішнього трудового розпорядку. Згідно довідок про доходи №58/20 від 23.10.2020 року та № 72/21 від 05.03.2021 року заробітна плата [PERSON] у КП «СКП» за період з липня 2020 року по лютий 2021 року становить 34369,48 грн. Відповідно до довідки ТзОВ «Україна-Колос ЛТД» №12 від 17.09.2019 року чоловік позивача [PERSON] працює на посаді машиніста котельні і його заробітна плата за період з квітня по вересень 2019 року становить 24062,20 грн. З характеристики виданої Ворохтянською селищною радою за №02-18/331 від 17.10.2019 року вбачається, що [PERSON] проживає на території смт. Ворохта Івано-Франківської області без реєстрації, зарекомендував себе з позитивної сторони, одружений, працює оператором котельні, скарг від мешканців села не надходило. Згідно довідки про доходи від 26.11.2019 року мати позивача [PERSON] працює на посаді мийника посуду у ДЗ санаторій «Гірське повітря» і її заробітна плата за період з липня по грудень 2018 року становить 15858,00 грн. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №25713616 від 18.08.2014 року [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.10.2019 року вбачається, що [PERSON] разом із чоловіком проживають у будинку батьків по [ADDRESS] , підсобне господарство не ведуть. Вказаний будинок потребує покращення житлових умов, опалення пічне, водовідведення та каналізація відсутні. В акті обстеження матеріально-побутових умов від 16.01.2020 року зазначено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, проживає у будинку матері по [ADDRESS] , який потребує покращення, з окремим входом. На даний час проводиться ремонт даної частини будинку, утеплення, встановлюється гіпсокартон, виконуються внутрішні інтер`єрні роботи, встановлена нова підлога, у будинку є два розкладні дивани. В акті обстеження матеріально-побутових умов від 16 вересня 2020 року вказано, що позивач працює у КПК «СКП» на посаді прибиральник вулиць, проживає у будинку матері з окремим входом, веде підсобне господарство. У даному житлі проведений ремонт: є чотири дивани в двох кімнатах, є телевізор, опалення пічне, житло придатне для проживання. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 19.11.2020 року позивач проживає разом із чоловіком та донькою за адресою [ADDRESS] , житлово-побутові умови задовільні. У будинку зроблено два перестінки, які розділяють кімнати, опалення пічне, в трьох кімнатах є три розкладні дивани та одне ліжко. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 01.12.2020 року сім`я позивача займає житлову площу 32 кв.м. у будинку по [ADDRESS] . Із наявних двох кімнат [PERSON] спроектувала три кімнати і кухню, розділивши кімнати гіпсокартонними перегородками. [PERSON] працює у КП «СКП» на посаді прибиральника вулиць та отримує дохід у розмірі 4100 грн. на місяць. На момент проведення обстеження малолітньої доньки [PERSON] , 2017 року народження не було вдома, не виявлено дитячих іграшок та речей побутового вжитку. [PERSON] вказала, що донька перебуває у родичів щодня зранку до вечора. З долучених до вказаного акту фотоматеріалів вбачається, що на час проведення обстеження у будинку [PERSON] помітні наявні покращення житлово-побутових умов, облаштовано окремі кімнати для проживання доньки та синів. Разом з тим, на фото видно, що у будинку не прибрано, на кухні брудно, у кімнатах відсутній порядок, речі розкидані по диванах та кріслах. У будинку наявні три дивани та шафа, помітно мінімум дитячих речей та іграшок, відсутнє належно обладнане місце для підготовки дітьми домашніх завдань та виконання уроків. Згідно повідомлення Міжрегіонального центру соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області №14/01-17 від 10.01.2020 року неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у центрі в період з 11.03.2019 року по 16.10.2019 року , за цей час їх мати відвідала дітей тільки один раз-30.04.2019 року. З повідомлення Служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації №197/01-32/01 від 03.11.2020 року вбачається, що відповідно до розпорядження голови Верховинської райдержадміністрації від 16.10.2019 року «Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] » дітей влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] за адресою смт. Верховина Івано-Франківської області. У сім`ї [PERSON] створені всі належні умови для повноцінного і гармонійного розвитку, діти зростають в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Хлопці звикли проживати в сім`ї і називають [PERSON] своєю матір`ю. У жовтні 2020 року відбулась зустріч дітей з біологічною матір`ю [PERSON] , молодшою сестрою, бабусею та тіткою, але малолітні діти не хотіли спілкуватись із матір`ю, згадуючи як вона залишала їх самих вдома та не турбувалася про них. В ході розмови з матір`ю та родичами хлопці уникали відповідей на запитання, тулились до прийомної матері. Враховуючи викладене та з метою захисту прав дітей Служба у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації просить залишити дітей у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] , оскільки це є бажанням дітей. Вихователь не буде заперечувати щодо побачень та спілкування дітей із біологічною матір`ю. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості . Згідно зі ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст.3 Сімейного кодексу України(надалі-СК України) сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України - регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У частинах першій, шостій ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно вимог ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. У відповідності до положень ч.1 ст.151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно зі ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Абзацами 1,2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Відповідно до ч.1 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Отже, поновлення батьківських прав допускається, якщо батько (мати) змінили свою поведінку; змінилися обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. До уваги береться також зміна способу життя особи, позбавленої батьківських прав, зміна ставлення до дитини та її виховання. Не менш важливим є глибина та стійкість позитивних змін, що можуть бути підставою для поновлення батьківських прав. Так, поновлення батьківських прав безпосередньо пов`язане не тільки із зміною поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, але і з оцінкою ситуації самою дитиною. Її неприйняття батька (матері), відсутність доброго ставлення до них, викликане попереднім досвідом спільного проживання, не можна ігнорувати. Європейський суд з прав людини у п.54,58 рішення суду від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» вказав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров`ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Приймаючи рішення у вказаній категорії справи суд, вивчаючи всі докази по справі, повинен пересвідчитися, чи не вплине поновлення батьківських прав на погіршення стану дитини, порівняно з тим, в якому вона перебуває на сьогоднішній день, і чи не буде вказане рішення прийнято всупереч інтересам дитини, і якщо, на думку суду, який оцінює всі докази по справі, в тому числі і позицію дитини, поновлення батьківських прав не в інтересах дитини, суд вправі відмовити в задоволенні позову. За змістом ч.ч. 4,5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Служби у справах дітей Яремчанської міської ради від 23.12.2019 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради №3 від 28.01.2020 року вбачається, що при обстеженні 23.12.2019 року умов проживання сім`ї [PERSON] . Встановлено, що умови проживання сім`ї не покращились, в кімнатах антисанітарія, перебували сторонні особи, що розпивали спиртні напої. [PERSON] у період з 2016 року по 2020 рік офіційно не працювала, з приводу працевлаштування у центр зайнятості не зверталась. За час перебування її синів у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області у період з 11.03.2019 року по 16.10.2019 року відвідала їх лише один раз-30.04.2019 року. В період з 2016 року по 2019 рік притягувалась до адміністративної відповідальності за ст..183 КУпАП та ч.1,2 ст.184 КУпАП. На засіданні комісії з питань захисту прав дітей при міськвиконкомі 24.12.2019 року члени комісії одноголосно проголосували щодо недоцільності повернення дітей у сім`ю матері. Із врахуванням наведеного Служба у справах дітей вважає недоцільним поновлення в батьківських правах [PERSON] щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У своєму висновку від 07.10.2020 року, що затверджений рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради №91 від 13.10.2020 року Служба у справах дітей Яремчанської міської ради вказала, що вважає недоцільним поновлення батьківських прав позивача щодо її малолітніх синів. Як зазначено у висновку, працівниками служби у справах дітей міськвиконкому спільно з органом опіки та піклування -виконавчим комітетом Ворохтянської селищної ради вивчалось питання щодо зміни способу життя [PERSON] . При обстеженні умов проживання сім`ї встановлено, що умови проживання покращились-у двох кімнатах зроблено ремонти, мати дітей старається змінити добробут сім`ї, з 02.10.2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, працює по місцю проживання у КП «Селищне комунальне підприємство». Відповідно до розпорядження міського голови №136-р від 12.08.2020 року «Про повернення дитини з державного закладу в сім`ю» молодшу доньку [PERSON] - [PERSON] , 19.06.2017 року повернуто в сім`ю з Надвірнянського будинку дитини. Однак, на засіданні члени комісії одноголосно проголосували щодо недоцільності повернення в сім`ю матері двох старших синів, з причин нанесення дітям психологічної травми, оскільки хлопці адаптувалися у сім`ї батьків-вихователів, відвідують шкоду по місцю проживання. Комісія рекомендувала [PERSON] покращити умови проживання сім`ї-підтримувати чистоту в житлових кімнатах, на подвір`ї, приділяти належну увагу щодо розвитку, навчання дитини. З психологічних характеристик, наданих практичним психологом Верховинського ліцею на учнів 1-В класу [PERSON] та 5-В класу [PERSON] вбачається, що діти виховуються у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] . Адаптаційний період у [PERSON] проходить успішно відповідно до вікових норм. Дитина доброзичливо ставиться до однокласників, поводить себе спокійно та врівноважено, що свідчить про сприятливу психологічну атмосферу у прийомній сім`ї. [PERSON] [PERSON] бере активну участь у житті класу, веселий, товариський та відкритий хлопець, сумлінно ставиться до виконання громадських доручень. У навчанні йому допомагають прийомна мати та прийомна сестра [PERSON] , яка навчається із ним в одному класі. Відчувається, що у сім`ї приділять увагу належному вихованню дітей, підвищенню їх успішності у навчанні. Їх прийомна мати значною мірою допомагає дітям у проходженні адаптаційного періоду та в навчанні, цікавиться успіхами дітей, часто спілкується з класним керівником, вихователями, практичним психологом та соціальним педагогом. Діти забезпеченні усім необхідним, завжди чисто та акуратно одягнуті, мають усі необхідні речі для побуту та навчання. У Гереджука [PERSON] відсутні ознаки тривожної поведінки, що свідчить про сприятливу психологічну атмосферу у прийомній сім`ї. За клопотанням позивача було проведено зустріч малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] із дитячим психологом [PERSON] . З висновку про психологічний стан дитини [PERSON] (в рамках сімейної системи), наданого дитячим психологом [PERSON] , вбачається, що під час проведення обстеження 12.03.2021 року встановлено, що дитина спілкування починає боязко, з обережністю, тримає за руку маму-виховательку. Під час гри «Ти намалюй свою сім`ю» зображує на малюнку великий дім, про сім`ю в ігровій формі розповідає із задоволенням та гордістю. До складу сім`ї включає себе, батьків-вихователів, рідного брата та інших дітей-вихованців дитячого будинку сімейного типу. Сім`ю відчуває як безпечне місце, відчуває турботливе ставлення до себе. З усіх членів сім`ї найтісніший емоційний контакт відчуває із мамою-вихователькою. Вказане свідчить про те, що у хлопчика склались міцні відносини психологічної прив`язаності до мами-виховательки, що є необхідними для здорового психологічного розвитку. Про біологічну матір дитина говорить боязко, з обережністю і тільки за умови прямих запитань, називає «мама перша», спогади про матір є, але емоційного зв`язку із нею на даний час немає. Психологом рекомендовано не перешкоджати зустрічам дитини із біологічною матір`ю за наявності бажання та згоди обох та за умови максимально бережного ставлення до дитини з боку усіх учасників зустрічі. З висновку про психологічний стан дитини [PERSON] (в рамках сімейної системи), наданого дитячим психологом [PERSON] вбачається, що під час проведення обстеження 12.03.2021 року встановлено, що дитина про сім`ю розказує вільно, називаючи мамо і татом батків-вихователів. До складу сім`ї включає рідного брата, та інших вихованців дитячого будинку сімейного типу, яких називає братами та сестрами. Про членів сім`ї говорить із прихильністю, помітним є тісний емоційний зв`язок із іншою дитиною-вихованкою [PERSON] , з якою [PERSON] є однолітком та має хороші дружні стосунки. Аналіз виконаного дитиною малюнку сім`ї свідчить про збереження особистого простору кожного із членів сім`ї, а розповідь дитини дає можливість стверджувати про те, що взаємостосунки у сім`ї будуються з повагою до кожного. Дитина відчуває значимість в сім`ї, прихильне ставлення до себе з боку інших членів сім`ї, є відчуття безпеки, опори, добробуту. Про біологічну матір дитина говорить тільки за умови прямих запитань про неї,називає «мама перша». В цілому про біологічну матір говорить мало, говорить , що вона була, а потім їх забрали у притулок, де було погано, надалі розповідь продовжувати не бажає. На подальші запитання відповідав неохоче, вагався у формуванні своєї думки та ставлення до біологічної матері. В цілому спогади про матір є, але емоційного зв`язку із нею на даний час немає. Психологом рекомендовано не перешкоджати відновленню відносин та емоційного контакту дитини із біологічною матір`ю та не перешкоджати їх зустрічам за наявності бажання та згоди обох. Таким чином, в ході судового розгляду даної справи встановлено, що поведінка та спосіб життя позивача на сьогоднішній день дійсно мають ознаки виправлення особи, що була позбавлена батьківських прав, надані позивачкою документи є належними доказами, які характеризують особу позивачки з позитивного боку. Проте такі докази, на думку суду, не можуть слугувати підтвердженням позитивних змін поведінки [PERSON] щодо її малолітніх синів, проявлення турботи та піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, зацікавленості у зростанні їх в здоровому та повноцінному оточенні. Як встановлено судом, позитивні зміни у житті позивача відбулись на протязі останнього року, вже після звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав, але у цей час позивач не вживала заходів щодо налагодження спілкування із дітьми, не відвідувала їх у обсязі, необхідному для встановлення та відновлення стосунків із дітьми. Після вилучення дітей із сім`ї мати лише один раз відвідала їх у Міжрегіональному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей в Івано-Франківській області і доказів протилежного судом не здобуто та один раз відбулась зустріч позивача із дітьми після їх поміщення до дитячого будинку сімейного типу. Разом з тим, з досліджених судом психологічних характеристик та актів обстеження умов проживання дітей встановлено, що на даний час діти повністю адаптувались у сім`ї батьків-вихователів, де створені всі належні умови для їх повноцінного і гармонійного розвитку, на даний час їх життєвий уклад є стабільним, діти отримують належне матеріальне забезпечення, піклування, турботу і любов у прийомній родині, де відчувають себе захищеними, психоемоційний зв`язок із біологічною матір`ю є слабким, у дітей наявні спогади про те, що матір залишала їх самих вдома та не турбувалася про них, а тому суд не вважає за можливе нехтувати цими обставинами та не враховувати думку дітей, які виявляють бажання залишитись у прийомній сім`ї, яку асоціюють зі своєю родиною. При цьому суд враховує те, що представники Служби у справах дітей на даний момент заперечують щодо поновлення батьківських прав позивача, і недоцільність такого поновлення підтверджується наявними у матеріалах справи висновками психологів, а насильницьке передавання дітей без бажання останніх на виховання до біологічної матері може вкрай негативно вплинути на їх подальший розвиток та психологічний стан, зважаючи на те, у такому малолітньому віці діти є вкрай вразливими. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин судом на підставі досліджених доказів установлено, що сам факт звернення [PERSON] до суду з позовом суд розцінює, як критичне ставлення позивача до своєї поведінки в минулому відносно дітей, наявні зміни у її матеріально-побутових умовах життя, однак позивач не використала весь передбачений законодавством механізм щодо можливості та її права на спілкування із дітьми, не виявила наполегливості у даному питанні. Тому суд вважає, що на даний час не у повній мірі змінились обставини, що слугували підставою для позбавлення її батьківських прав, так як вона до пред`явлення позову не вживала заходів щодо прийняття участі у вихованні дітей, піклуванні, прояву до них турботи, матеріальному забезпеченні, а тому звернення до суду із даним позовом суд вважає передчасним, враховуючи ставлення дітей до біологічної матері на день розгляду справи та вважає, що малолітнім синам позивача необхідно надати час для адаптації до біологічної мами та нових умов проживання (у разі, якщо таке бажання з`явиться), що може статися лише за умови постійного контакту біологічної мами з дітьми на нейтральній території, спочатку за участю батьків-вихователів, а в подальшому - наодинці. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, а також враховуючи інтереси дітей та їх ставлення до біологічної матері на день розгляду справи, суд прийшов до висновку що позовні вимоги [PERSON] стосовно поновлення в батьківських правах є передчасними та задоволенню не підлягають. Також суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 169 СК України у разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed