Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася із позовом до відповідача про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відновлення межі із усуненням перешкод у користуванні цією земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок за адресою : [ADDRESS] в якому вона постійно проживала до смерті батька і проживає на даний час. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці, яку в 1956 році відповідно до чинного на той період законодавства було виділено і закріплено в постійне безстрокове користування батькові за його життя і яка після успадкування будинку та одержання нотаріально посвідченого свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2008р. перейшла в її користування. По сусідству з нею, у житловому будинку за адресою [ADDRESS] проживає відповідачка по справі [PERSON], яка на частині її земельної ділянки площею 0,01 га, що знаходиться між їх господарствами, самовільно 08.05.2010 року встановила стовпчики для огорожі і порізала дерева на зазначеній ділянці. Вважає дії [PERSON] незаконними, оскільки тільки їй, як законному користувачу земельної ділянки належить права на її володіння, користування і розпорядження, а тому просила зобов'язати відповідачку повернути самовільно зайняту нею земельну ділянку, площею 0,01 га та відновити межу, яка поділяє їхні земельні ділянки у відповідності з даними земельно-кадастрової документації, а також усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання [PERSON] демонтувати незаконно встановлену нею огорожу Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити, а справу слухати у її відсутності. Відповідача та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та з підстав вказаних у поданому до суду запереченні на адміністративний позов просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення відповідачки та її педставника, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. З матеріалів справи встановлено, що 28 травня 1956 року Виконавчим комітетом Миколаївської районної Ради депутатів трудящих відведено земельну ділянку розміром 1200 кв.м. в [ADDRESS] під індивідуальне житлове будівництво громадянину [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Роздільської селищної ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області від 30 травня 1996 року №34 громадянці [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га., отриманої в порядку спадкування. 30 вересня 1997 року Рішенням виконавчого комітету Роздільської селищної ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області №65 до існуючої присадибної ділянки площею 0.12 га, що по [ADDRESS] долучено земельну ділянку площею 0.08 га., однак закріплено її за [PERSON] На підставі рішення Роздільської селищної ради №459 від 18.09.2009 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] громадянці [PERSON]. В той же час, вище вказаним рішенням надано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,01 га [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до ст.26 п.34 Закону України „Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Нормами ст.. 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 21.01.2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Роздільської селищної ради Миколаївського району Львівської області про визнання недійсним рішення селищної ради. Ухвалою колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2014 року постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2013 року залишено без змін. Дана ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і на даний час не змінена та не відмінена. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки спірна земельна ділянка пл. 0,01 га є самостійним об'єктом цивільних та адміністративних правовідносин, не входить до складу належних громадянкам [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок та на законних підставах належить відповідачці [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, а позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed