Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] проживали однією сім`єю з вересня 2013 року. Під час їх спільного проживання у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . За заявою відповідача поданою до органу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] зареєстрований батьком їх дочки. Вказує, що неодноразово припиняли спільне проживання, однак мирилися і проживали дальше однією сім`єю. В січні 2019 року вони припинили спільне проживання і вона, позивач перейшла проживати до своєї матері. Вказує, що відповідач на сьогоднішній день в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, але має змогу надавати допомогу, так як є працезданим, здоровим, інших утриманців крім їх дочки не має.Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти, на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, та стягнути з відповідача 450 грн. судових витрат за надання правничої допомоги. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зменшила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1300 грн. , справу розглянути у її відсутності, дає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2019 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" і на даний час (з 01 січня ) прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривні, де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім`єю, та від спільного проживання у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Корницької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області батьком відповідача зазначено [PERSON] (а.с.3) Згідно довідки Корницької сільської ради Коломийського району за № 153 від 01.03.2019 р. малолітня [PERSON] проживає з матір"ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.4). Враховуючи викладене, що відповідач є батьком [PERSON] і відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України зобов язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину та те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1 300 грн. щомісячно, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягувати на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в решті слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, а то му з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн. та на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 450 грн., сплачених позивачем, що підтверджується квитанцією №338450 від 07.03.2019 р. (.а.с.6). На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: approved