Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить зняти арешт та зняти обмеження на відчуження квартири, що належить [PERSON], та знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладені постановою "Про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження" державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції [PERSON] від 22.12.2006 року, серії АВ №497764. Позов обґрунтовано тими обставинами, що 02.11.2005 року позивач відповідно до договору купівлі-продажу придбав трикімнатну квартиру в [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру Херсонського державного бюро технічної інвентаризації. 18.08.2015 року від приватного нотаріуса [PERSON] позивачу стало відомо, що 22.12.2006 року державним виконавцем Кривцун В.Н. державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсон була складена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою було накладено арешт на квартиру позивача в [ADDRESS] та заборонено її відчуження. Вказана постанова складена в межах примусового виконання зведеного виконавчого провадження від 20.03.2006 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 386338,48 грн. Позивач стверджує, що він ніколи не мав ніякої заборгованості ні перед державними та банківськими установами, а також фізичними особами, ніколи не мав жодних викликів ні до суду, ні до відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції, а також не отримував будь-яких повідомлень, документів від державної виконавчої служби щодо наявності виконавчого провадження відносно нього. 18.08.2015 року позивач звернувся з заявою до Державної виконавчої служби. Вважаючи, що державним виконавцем було помилково накладено арешт та заборонено відчужувати належну позивачу на праві приватної власності квартиру, останній звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, у якій просить суд провести розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є власником трикімнатної квартири в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 02.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №6445. Звернувшись до нотаріуса, позивач дізнався, що належана йому квартира є об'єктом обтяження. Арешт був накладений 22.12.2006 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №226110, державним виконавцем Кривцун В.Н. відділу державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсон, під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 386338,48 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №44181143, виданої 21.09.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] є власником трикімнатної квартири №29, що знаходиться за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 10-д та 16.01.2007 року за №4357417 зареєстровано обтяження на вказану квартиру, а саме: арешт нерухомого майна, на підставі постанови ДВС у Суворовському районі м. Херсон про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА 266110 від 22.12.2006 року. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1, ч. 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно письмової відповіді наданої заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції [PERSON] зазначено, що згідно перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні відділу перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON], проживаючого за адресою: [INFO], ІПН - [NUMBER], в той час як ІПН позивача - [NUMBER] та згідно паспортних даних він зареєстрований за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 10 Д, кв. 29. Таким чином, оскільки позивач та боржник по вказаному провадженню є різними особами, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з належного йому майна. В зв"язку з задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. мають бути відшкодовані відповідачем на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved