Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором купівлі-продажу,вказуючи ,що 29 липня 2013 року між ним, ФОП [PERSON], та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1. Згідно умов даного договору, він зобов'язувався передати, а покупець прийняти і оплатити побутову техніку, а саме холодильник «SAMSUNG» MODEL g KZAS SERIAL NO 760743 CR 3000 35 W та пральну машину Канді CTG 1325. Загальна вартість товару відповідно до накладної склала 7 050 грн. Взяті на себе обов»язки він виконав належним чином, передав відповідачу побутову техніку . що підтверджується копією накладної № 182 від 29 липня 2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні покупцеві,а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Нормами ч.1ст.622 та ч.1ст.692 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього,якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. З метою безпосереднього врегулювання спору,він неодноразово звертався до відповідача та повідомляв його про наявність заборгованості в сумі 7050 грн. внаслідок невиконання грошового зобов»язання по оплаті за проданий товар,яку необхідно сплатити в найкоротші строки. Однак ,відповідач на час звернення з даним позовом відмовився від виконання своїх грошових зобов»язань по оплаті товару. Відповідно до ст526 ЦК України ,зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства,а відсутності таких умов та вимог,що звичайно ставляться. З п.4.2 договору купівлі-продажу ,слідує ,що у разу прострочення оплати за поставлений товар ,згідно з п.3.5 даного Договору ,покупець сплачує продавцю пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення. Згідно розрахунку розмір пені, за невиконання свого зобов'язання складає 414,30грн.Сумма заборгованості - 7 050,00 грн. Період просрочки: з 29 вересня 2013 по 12березня 2014 року. Облікова ставка НБУ в даний період - 6,5 % річних. Подвійна облікова ставка НБУ - 13 % річних. Подвійна облікова ставка НБУ в день = 13 / 365 = 0,035616. Кількість днів прострочки-165. Пеня = 7 050 х 0,035616 х 165 / 100 = 414,30 гривень.Просить стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованість за договором купівлі-продажу № 1 від 29.07.2013 р.в сумі 7 050 грн. - основного боргу та 414,30 грн. - пені. В судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги просив стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за договором купівлі -продажу№1 від 29.07.2013 року в сумі 7050грн. основного боргу та пені 838,45грн.-пені. Суду пояснив , відповідачку знає давно, товар брала не перший раз, спочатку повертала гроші за товар зразу, а потім з затримкою. Одного разу захотіла придбати холодильник і пральну у машинку для своєї матері. Домовленість заключала ся в тому, що кошти за товар повинна була сплатити першу частину на протязі 30 чи60 днів, а потім суму що залишилася. Підписавши договір відповідачка забрала холодильник, а пральну машинку попросила щоб завіз матері, за доставку не заплатила, а лише за роботу вантажників. Спочатку обіцяла все поверне так як домовлялися, час минав коштів вона не повертала , пояснювала це тим що в неї не має коштів, коли почав наполягати на поверненні боргу вона почала сердитись, і навіть перестала взагалі відповідати на дзвінки. Це все тривало до того моменту поки не був поданий позов, лише після цього вона пере телефонувала і почала розповідати, що кошти за товар повернула. [PERSON] забула повідомити, що приїжджала і хотіла взяти пилосос, але він його їй не дав, тож вона набрала іншого товару на суму в дві тисячі гривень без документів , а саме: Babyphone - 400 грн., тостер - 800грн. і радіо наушники за 600 грн.. При купівлі товару виписує накладну. Факт того, що пральна машинка була забрана, у відповідачки матері заперечує. Відповідачка позов не визнала та суду пояснила , позивач запропонував придбати холодильник, на що спочатку була відмова так як ціна за товар значно була завищена і не відповідала якості та товар продавався без гарантії. Після того як ціну на товар було скинуто та добавлено інші речі з покупкою товару погодилася. 29.06.2013 відповідач прийшов та приніс договір з накладними, взявши документи та гроші в сумі 4500,00грн., пообіцяв привезти холодильник і пральну машину, щодо пральної машини було висловлено бажання привезти її пізніше матері так, як у неї малося бути день народження. Позивач привіз до матері пральну машинку на передодні дня народження, мати заплатила за доставку 150 гривень, при цьому він забрав стару пральну машинку, оцінивши її в 300 гривень в рахунок боргу. Зателефонувавши позивачеві щоб домовитись про зустріч та отримати на товар документи та квитанції, на що відповідач відповів: «Спочатку поверни кошти за пральну машинку, а потім я дам тобі квитанцію». З даної розмови вона зробила висновок, що позивач умисно не дає квитанції. Коли позивач прийшов до неї взяв договір і гроші так як без коштів холодильник не принесе, ордер зразу не виписав, тому що не вміє його виписувати і це повинна була зробити його бухгалтер, але вона його так і не виписала. В кінці йому було сказано, що жодна людина не буде здійснювати оплати не отримавши на руки квитанції, та позивач заявив що подасть до суду і стягне з неї всю суму. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] просив в позові відмовити ,оскільки відповідно до договору купівлі-продажу п.3.2.передбачена 100% оплата за товар,дала гроші позивачу забрала товар, позивач ніякими доказами не спростував пояснення відповідачки,позивач забрав холодильник. Свідок [PERSON] суду пояснив ,що 29.07.2013 року прийшов до відповідачки,потім прийшов позивач ,бачив як вони підписували документ та бачив ,як відповідачка передала 4500,00грн. за холодильник по 100грн.,бачив пачку грошей,рахували більше 40 раз по сотні. Він стояв курив на балконі,двері були відкриті,позивача бачив один раз. Свідок [PERSON] суду пояснила ,що знає обидві сторони. Являється сусідкою [PERSON],позивача бачила після новорічних свят тоді коли він приходив до матері відповідачки, алеїї не було дома. Була з ним розмова, спочатку здалося що він майстер, але як потім вияснилося, що [PERSON] займається продажем побутової техніки з Германії, також він пояснив що відповідачка не сплатила кошти за пральну машинку і він її хоче забрати. Після розмови він відправився на вихід. Потім 10.03.2014 бачила його коли виходила з під їзду, позивач в цей час виходив з будинку та вивозив на металевому візку пральну машинку, зразу стало зрозуміло, що це нова пральна машинка «Канді», так як,вона не була упакована в коробку, а лише обмотана клейкою стрічкою, до речі таку ж пральну машинку має і вона. Свідок [PERSON] суду пояснила що знає обидві сторони, доньку і продавця, що забрав пральну машинку , вона мати відповідачки,суду пояснила ,що після 08 березня дзвінок у двері, він сказав що від Наташі,оскільки він з нею домовився щоб забрати пральну машинку,поставив на тачанку та вивіз з квартири. До дочки пішли на Пасху та запитую чи продали машинку у дочки,а вона даже не знає ,що позивач забрав машинку. Коли привозив нову пральну машинку не забирав в той день стару машинку Чайку. Вона зверталася в міліцію,оскільки позивач обманним шляхом забрав машинку. Вона заплатила позивачу 60 грн. за доставку. Стару пральну машинку [PERSON] забрав в жовтні 2013 року, коштів ніяких не віддавав. Суд заслухавши позивача ,відповідачку,представника відповідача за довіреністю [PERSON] ,пояснення свідків [PERSON] [PERSON],[PERSON] ,вивчивши та дослідивши матеріали справи ,приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено такі факти та їм правовідносини. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). 29 липня 2013 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 1. Згідно умов даного договору позивач зобов'язувався передати, а покупець прийняти і оплатити побутову техніку, а саме холодильник «SAMSUNG» MODEL g KZAS SERIAL NO 760743 CR 3000 35 W та пральну машину Канді CTG 1325. Загальна вартість товару відповідно до накладної склала 7 050 грн., передав відповідачу побутову техніку . що підтверджується копією накладної № 182 від 29 липня 2013 року. Відповідно до п.3.2. покупець оплачує товар шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця ,або готівковим розрахунком згідно з виставленим рахунком - фактурою на умовах стовідсоткової передоплати за кожну партію Товару. У випадку несплати Покупцеві вартості товару в строк ,який вказаний у рахунку - фактурі ,Продавець має право не виконувати зобов»язання по даному договору. Ціна на оплачений по даному договору ,але не відвантажений товар,зміні не підлягає. В судовому засіданні встановлено що позивач отримав кошти в сумі 45000,00грн за холодильник,а пральну машинку забрав у матері відповідачки [PERSON] що підтверджено також показами свідка [PERSON] ., [PERSON] та самою [PERSON] та відповідачем ніякими доказами не спростовані. Крім того відповідно до ухвали від 19 вересня 2014 року Соснівського райсуду м. Черкаси по даному факту зобов»язано Соснівський РВ УМВС України в Черкаській області внести відомості до за заявою [PERSON] про вчинення в березні 2014 року відносно неї шахрайських дій з боку [PERSON] та провести досудове розслідування передбаченого ч.1ст.190 КК України. В самій скарзі зазначено ,що в серпні 2013 року відповідачка [PERSON] подарувала пральну машину «Канді» своїй матері [PERSON] В березні 2014 року до місця проживання [PERSON] прийшов позивач ,який проживає [ADDRESS] та запевнивши,що він прийшов за дорученням [PERSON] забрав пральну машину для її перепродажу , зазначив що вони домовились з відповідачкою [PERSON] Згідно ч.1ст.656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст.526 ЦК України ,зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства,а відсутності таких умов та вимог,що звичайно ставляться. Враховуючи вище викладене ,суд приходить до висновку ,що позов не підлягає до задоволення , в зв»язку з недоведеністю відповідачем своїх позовних вимог. А тому суд не вбачає підстав для вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль HYUNDAI TUCSON,2006 року випуску сірого кольору ,державний номер [NUMBER] відповідно до позивача заяви.

Outcome: dismissed