Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в особі Одеської філії звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку завдану матеріальну шкоду у розмірі 67\~356,04грн., а також судовий збір у розмірі 673,56грн. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 10.03.2014року в м. Одесі по вул. Сибірська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів автомобіля «MERCEDES-BENZ 1», державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить ІНТО-САНА та був під керуванням [PERSON], та автомобіля «HYUNDAI САНТАФЕ», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Факт та обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджує довідка від 10.03.2014року та розгорнута довідка ДАІ №9359310 від 13.03.2014року Представник позивача зазначає, що автомобіль [NUMBER], застрахований ПАТ «Страхове Товариство «Іллічівське» на умовах договору добровільного страхування засобу наземного транспорту серії №ОФ-05-011097 від 22 квітня 2013 року. Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, як вказує представник позивача, власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ 1», державний реєстраційний номер [NUMBER], що був під керуванням [PERSON], нанесений збиток на загальну суму 68 181,04грн, що підтверджується звітом №33/14 від 21.03.2014 року ФОП [PERSON] Представник позивача зазначає, що на підставі договору добровільного страхування та страхового акту №ЦО-45442-ОФ-05-0000011097-03 від 07.05.2014року ПАТ «СТ «Іллічівське» виплатило на користь страхувальника ІНТО-САНА на рахунок медична компанія ІНТО-САНА ТОВ, для проведення відновлювального ремонту, страхове відшкодування на загальну суму 67 356грн. 04коп., що підтверджується платіжним дорученням №400 від 08 травня 2014р. Також представник позивача вказує, що винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що підтверджується постановою Київського районного суду Одеської області від 03.04.2014року, а станом на 10.03.2014року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «HYUNDAI САНТАФЕ», державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Крім того, представник позивача зазначає, що 12.08.2014року на адресу ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» була направлена претензія за №398 щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП, однак станом на 05.06.2014року ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування не сплатило. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що на даний час ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не здійснило виплату страхового відшкодування, а вина [PERSON] у скоєнні ДТП визнана судом, позивач вважає, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] повинні відповідати солідарно за понесену матеріальну шкоду, у звязку з чим, ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в особі Одеської філії звернулося до суду із відповідним позовом. Представник позивача про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника ПАТ «СТ «Іллічівське», а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 28.09.2015року не зявився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також надав заперечення на позов, в яких відповідач - [PERSON] позов не визнав, вважав його необґрунтованим, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що у його діях відсутній склад адмінітсратвиного правопорушення, що встановлено постановою суду апеляційної інстанції, яка є остаточною і оскарженню не під\-лягає оскарженню, у звязку з чим, є доведеним у повному обсязі і не може бути переглянутий факт того, що він не здійснював жодних дій, які могли б ство\-рити для нього обов'язок з відшкодування шкоди. Також відповідач зазначає, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахо\-вана ПАТ „УТСК" (поліс № АС/4446245 від 05.09.2013р.), тому повний обсяг завданої матеріальної шкоди має бути відшкодований за рахунок страхової компанії, в межах стра\-хової суми, за умови встановлення його вини. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі в частині стягнення у порядку регресу з ПАТ «УТСК», посилаючись на те, що транспортний засіб винної особи у ДТП було нібито застраховано у ПАТ «УТСК», згідно відомості про ДТП №9359310, полісом АС/4446245 терміном дії до 04.09.14р. Однак, як зазначає представник відповідача, ПАТ «УТСК» звернулось до централізованої бази даних Моторного транспортного страхового бюро України та виявило, що будь - яка інформація в ЦБД МТСБУ щодо «Хюндай» д/з ВН1844ЕР станом на момент ДТП відсутня. Представник відповідача вказує, що з метою повного встановлення інформації щодо автомобіля марки «Хюндай» д/з ВН1844ЕР, ПАТ «УТСК» узяло поліс АС/4446245 та виявило, що страхувальником є [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є «Хюндай Сантафе» д/з СЕ0107КМ, номер кузова 254812, а згідно постанови та відомості про ДТП транспортний засіб мав номерний знак [NUMBER] і номер кузову 001633. Таким чином, представник відповідача зазначає, що номерні знаки пошкодженого автомобіля [PERSON] не співпадають з номерними знаками, що був учасником ДТП згідно відомості ДАІ, серійний номер кузова автомобіля у полісі відрізняється від серійного номеру автомобіля, що був учасником ДТП згідно відомості ДАІ. Дані обставини не можуть слугувати доказом у справі, так як має ряд суттєвих недоліків, які унеможливлюють ідентифікувати автомобіль винної особи у ДТП. Крім того, представник відповідача вказує, що жодна особа винна/власник транспортного засобу або страхувальник ПАТ «УТСК» не повідомляли про ДТП, яка мала місце 10.03.2014р. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні 10.03.2014 року о 10 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по вул. Сибірська в м. Одесі, виїжджаючи на перехрестя з вул. Люстдорфська дорога, не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес», н/з [NUMBER], який рухався по вул. Люстдорфська дорога із включеним проблисковими маячками синього кольору та спеціальним звуковим сигналом, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, в результаті чого автомобіль «Мерседес» відкинуло на перешкоду (стовп), що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 3.2. «Правил дорожнього руху України». Постановою Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2014року у справі №520/3010/14-ц [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на [PERSON] штраф у розмірі 425грн. Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Мерседес», н/з [NUMBER], належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Медична компанія Інто-Сана». Під час дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом марки «Мерседес», н/з [NUMBER], керував [PERSON], який працює на посаді водія служби швидкої медичної допомоги ТОВ «Медична компанія Інто-Сана». Судом також встановлено, що 22.04.2013року між ТОВ «Медична компанія Інто-Сана» та ПАТ «СТ «Іллічівське» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту позичальника банку №ОФ-05-011097, відповідно до умов якого, було застраховано, зокрема, автомобіль «Мерседес», номерний знак [NUMBER]. Строк дії договору з 25 квітня 2013року до 24 квітня 2014року. Страхова сума складає 2\~023\~450,00грн. Страховий платіж 65\~964,47грн. Таким чином, суд зазначає, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес», номерний знак [NUMBER], було застраховано у ПАТ «СТ «Іллічівське». Згідно звіту №33/14 по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля MERCEDES-BENZ 213 CDI, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку складає 68\~181,04грн. ПАТ «СТ «Іллічівське» визнала подію, що мала місце 10 березня 2014року із застрахованим автомобілем MERCEDES-BENZ 213 CDI, реєстраційний номер [NUMBER], страховим випадком, у звязку з чим, ПАТ «СТ «Іллічівське» виплатило на користь ТОВ «Медична компанія Інто-Сана» страхове відшкодування на загальну суму 67\~356,04грн. згідно страхового акту №ЦО-45442-ОФ-05-0000011097-03 від 07.05.2014року, що підтверджується платіжним дорученням №400 від 08 травня 2014року. У подальшому, у звязку з тим, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія», ПАТ «СТ «Іллічівське» направило на адресу ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» претензію щодо відшкодування збитків заподіяних внаслідок ДТП. З урахуванням відсутності відповіді на надіслану претензію, а також те, що ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виплатило страхове відшкодування, ПАТ «СТ «Іллічівське» звернулося до суду із відповідним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно до ст.ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. \~ Згідно до ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст.ст. 29, 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому повинна бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно із виплатою страховиком страхового відшкодування. Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що постановою апеляційного суду Одеської області від 03.09.2015року постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2015року щодо [PERSON] скасовано та провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що вказана постанова апеляційного суду у адміністративній справі є чинною станом на момент розгляду справи судом та встановлює відсутність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Таким чином, позивачем не доведено, що ДТП, яка спричинила механічні пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ 213 CDI, реєстраційний номер [NUMBER], який належить ТОВ «Медична компанія Інто-Сана», відбулась з вини відповідача - [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Крім того, позивачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних доказів того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи та надані сторонами під час розгляду справи докази не свідчать про те, що ДТП, яка спричинила механічні пошкодження автомобіля MERCEDES-BENZ 213 CDI, реєстраційний номер [NUMBER], який застраховано у ПАТ «СТ «Іллічівське», відбулася з вини [PERSON], а тому позовні вимоги ПАТ «СТ «Іллічівське» задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у звязку з відмовою у позові, витрати по сплаті судового збору позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed