Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

В лютому 2015 року позивачі звернулися до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про зобов'язання [PERSON] надати згоду на приватизацію квартири. В ході розгляду справи свої позовні вимоги змінювали, та в червні 2015 року звернулися до суду з доповненою позовною заявою про зміну договору найму житлового приміщення, посилаючись на наступні обставини, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1989 року по 2001 рік, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ордеру на житлове приміщення від 22.01.1990 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. В 2001 році [PERSON] розпочав в судовому порядку вирішувати питання про поділ спільного майна між ним та [PERSON]. В ході судової тяжби, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] були визнані такими, що втратили право на житло в квартирі [ADDRESS]. Дане рішення було скасоване ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2008 року. В ході розгляду даної справи стало відомо, що [PERSON] після винесення рішення приватизувала квартиру та отримала свідоцтво про право власності, в квартирі зареєструвався її співмешканець [PERSON]. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2011 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.03.2011 року, та винесене нове рішення, яким було відмовлено в задоволені позову [PERSON] про визнання осіб, такими, що втратили право користування приміщенням, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсною реєстрації, виселення та вселення задоволені, та було скасовано розпорядження органу приватизації УЖКГ від 22.10.2007 року та визнано недійсним свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON], вселено [PERSON] та [PERSON] в спірну квартиру, виселено було [PERSON] без надання іншого житла. На даний час [PERSON], [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані в спірній квартирі, однак вселитися в дане житло вони не можуть, так як [PERSON] створює всілякі перешкоди, чим порушує їх права. [PERSON] відмовляється в добровільному порядку надати згоду на приватизацію спірної квартири. [PERSON] кожного місяця сплачує комунальні послуги за спірну квартиру і змушений орендувати квартиру, [PERSON] з малолітнім сином також винаймають собі житло. Похивачі просять зобов'язати виконком Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу укласти з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення на 1/4 частину, за кожним, квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні доповнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] в судовому засіданні доповнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги від 18.06.2015 року підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить у задоволенні позову про укладання окремих договорів найму житлового приміщення на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що у м. Кривому Розі з кожним із позивачів необхідно відмовити, в звязку з тим, що укладання подібних договорів найму можливе лише за умови перебування майна у приватній власності. Представник відповідача виконкому Жовтневої районної у місті ради позовні вимоги не визнала, вказала на те, що вирішення даного спору можливе лише при згоді всіх зареєстрованих членів сім'ї. Треті особи в судове засідання не з'явилися, кожним подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, вирішення спору покладають на розгляд суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом встановлені наступні правовідносини та дана правова оцінка. Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 306 від 22.01.1990 року квартира [ADDRESS], що у м. Кривому Розі видана [PERSON] в користування на склад сім'ї з трьох чоловік. Позивачі в своїй доповненій позовній заяві містяться посилання на норми ЦК, тобто регулювання правовідносин у ракурсі набуття права власності, що є недопустимим, тому що квартира [ADDRESS], що у м. Кривому Розі є неприватизованою, тобто перебуває у державному житловому фонді. Тобто, фактично, поставлено питання щодо зміни умов найму жилого приміщення, регулюється ст. 104 Житлового кодексу України. Відповідно до положень цієї статті член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Позивачі звернулись до суду з метою змінити умови договору найму житлового приміщення. Як встановлено судом, квартира складається з двох жилих неізольованих(прохідних) кімнат розміром: 11,6 кв.м та 16,4 кв.м, зареєстрованих осіб - чотири, тобто кожному належить по 7 кв.м. При виділенні у користування позивачам [PERSON], [PERSON] та неповнолітньому [PERSON] 3/4 частини квартири загальною площею 21 к.в.м, на Відповідача залишиться 7 кв.м., що не можна визнати справедливим і розумним визначенням порядку користування житлом, оскільки спричинить до невиправданого збільшення частки позивачів при одночасному зменшенні частки відповідача у праві користування спірної квартирою, що погіршить їх житлові права. Позивачі не надали до суду доказів про наявність технічної можливості реконструкції спірної квартири з метою виділення їм в користування, з метою укладення окремого договору найму ізольованого приміщення жилою площею, що припадає на них, тобто у даному випадку не доведена необхідна за ст. 104 ЖК України умова для укладення з ними окремого договору найму. За приписами ч 1 та 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму житлового приміщення в будинках державного фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер. Приписами ч. 2 ст. 63 ЖК України визначено, що не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (ч. 1 ст. 48 ЖК України). Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі,але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. Норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. Відповідно до Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP", затверджених постановою РМ України № 470 від 11.12.1984 року, розмір жилого приміщення, що надається за договором найму державного житлового фонду надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Згідно Рішення виконкому Криворізької міської ради №307 від 24.12.1990 року Про затвердження рівня забезпечення громадян житловою площею для визнання їх таким, що потребують покращення житлових умов рівень середньої забезпеченості при наданні житлової площі складає 9 кв.м. Таким чином, встановлено, що умовами, при яких допускається зміна договору найму жилого приміщення є: згода наймача, членів його сім'ї і наймодавця, відповідність розміру жилої площі, щодо якої укладається окремий договір найму, нормативам, відповідність умов жилого приміщення вимогам ст. 63 ЖК України. За правилами ч 1 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. За змістом ч 2 цієї ж статті у разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено у судовому порядку. п.16 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» розяснено , що в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Тому, виходячи з передбачених п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальних засад про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, у задоволенні позову про укладання окремих договорів найму житлового приміщення на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що у м. Кривому Розі з кожним із позивачів необхідно відмовити, в звязку з тим, що укладання подібних договорів найму можливе лише за умови перебування майна у приватній власності. Судові витрати залишити за рахунок позивачів.

Outcome: dismissed