Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що перевіркою встановлено, що відповідач звернувся до нього у пошуках роботи. У зв»язку з відсутністю підходящої, 16.11.15 р. останньому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. У своїй заяві відповідач вказав, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів; пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в т.ч., на пільгових умовах, та на пенсію за вислугу років. 06.04.16 р. йому стало відомо, що, перебуваючи на обліку як безробітний, відповідач приховав той факт, що 04.01.16 р. уклав цивільно - правовий договір про надання послуг з перевезення із ТОВ «К. П. Верес», що був розірваний 31.01.16 р.. Покликаючись на п. п. «б» п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», зазнача, що з правами та обов'язками безробітного відповідач був належним чином ознайомлений на інформаційному семінарі, не мав права на отримання допомоги по безробіттю, а тому така в розмірі 3 178 грн. 20 коп. отримана незаконно. Покликаючись на Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затверджений наказом Мінпраці та соцполітики України від 13.02.09 № 60/62, що зареєстрований в МЮ України за № 232/16 248 (далі - Порядок), зазначає, що директором Ковельського міськрайцентру зайнятості було прийнято рішення про повернення відповідачем коштів. Покликаючись на ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. п. 6, 8 Порядку, зазначає, що 3.04.16 р. відповідачеві було надіслано претензію на суму боргу, що отримана останнім 16.04.16 р., однак, за станом на 12.07.16 р. сума боргу складає 2\~978 грн. 20 коп.. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 2\~053 грн. 15 коп. зайво отриманих останнім коштів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що частину боргу відповідач сплатив, але залишок складає 2\~053 грн. 15 коп.. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, суду пояснив, що, дійсно, він став на облік у центрі зайнятості, отримав кошти. Бажав би повернути зайво отриману суму, однак, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до повного задоволення. Як слідує з копії заяви відповідача, адресованої позивачеві та датованої 16.11.15 р., відповідач, дійсно, просив позивача надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Позивачем було заведено на відповідача персональну картку № 035314032500015, з копії якої також слідує, що відповідачеві було надано статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, що стверджується також і копією витягу з наказів про прийняття рішення по особі, у т.ч. відповідачеві у справі. Як вбачається з копії акта № 41 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 06.04.16 р.; копії цивільно правового договору, укладеного 04.01.16 р. між ТзОВ «К.П. Верес» та відповідачем, останній, дійсно, як застрахована особа, уклав оплатний договір на виконання робіт. Відповідно до копії претензії № 608/01 23 від 13.04.16 р., копії зворотнього поштового повідомлення до рекомендованого листа, адресованого позивачем відповідачеві, така була надіслана позивачем відповідачеві та отримана останнім 16.04.16 р.. Згідно з п. п. 1, 3, 4 п. 1 ст. 23 Закону України Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено надання статусу безробітного з призначенням виплати допомоги по безробіттю. Згідно з п. п. «б» п. 3 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю. Як слідує з абз. 5 п. 2 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, що затверджений постановою КМ України від 14.02.07 р. № 219, зайняті громадяни, які бажають змінити професію або місце роботи, влаштуватися на роботу за сумісництвом чи у вільний від навчання час і звернулися до державної служби зайнятості, піддягають обліку. Під час прийому таких громадян працівник центру зайнятості проводить консультацію, про що робить відповідний запис у картці. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», у разі встановлення центрами зайнятості належності безробітного до категорії зайнятих, така особа повинна повернути суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соцпослуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матзабезпечення та надання соцпослуг. У разі неповернення коштів у встановлений строк, стягнення таких здійснюється у судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, отримавши статус безробітного та матеріальне забезпечення, отримав суму коштів 3\~178 грн. 20 коп.. Під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з врахуванням договору відповідача було встановлено, що останній значиться як застрахована особа, яка уклала оплатний договір на виконання робіт з юридичною особою, та отримала доход. Претензію позивача відповідач проігнорував, за винятком сплати частини суми - 200 грн., решта суми є боргом. Позивач просить стягнути з відповідача 2\~053 грн. 15 коп.. Позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved