Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які утримуються на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2008 р. на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень щомісяця, починаючи з 14.11.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття, та просив зменшити їх, визначивши розмір аліментів в сумі 650 гривень, починаючи нараховувати аліменти в даній суми з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після розірвання шлюбу з відповідачем і постановлення рішення про стягнення аліментів 21.07.2009 р. він одружився та [INFO] у нього народилась друга дитина, [PERSON]. Його дружина не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивач посилається на те, що він самостійно несе витрати по утриманню сім»ї, житла та сплачує обов»язкові платежі, а його дохід після працевлаштування з 01.08.2013 р. становить після обов»язкових відрахувань 1110,27 гривень. Його підприємницька діяльність припинена. Зазначені обставини, на його думку, є підставою для зменшення розміру аліментів. В ході судового розгляду представник позивача підтримала позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав, викладених в позові. Крім того зазначила, що відповідач всіляко перешкоджає позивачу виконувати його батьківські обов»язки, спілкуватись з дитиною та без його згоди і попередження вивезла дитину для проживання до Італії, не повідомивши у який спосіб виплачувати аліменти на час відсутності. Позивач бажає приймати участь у вихованні дитини, виконувати свої обов»язки щодо його утримання, однак з врахуванням його доходів та знаходженні на утриманні дружини та другої дитини не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не надав належних доказів щодо зміни свого матеріального стану в сторону зменшення, а натомість надав довідку про доходи, що не відповідає дійсності. Представник відповідача зазначив, що позивач є кваліфікованим спеціалістом з інформаційних технологій і має значні доходи, придбав собі автомобіль та має у власності нерухоме майно, що свідчить про високий рівень його доходів і спростовує довідку з місця роботи про розмір його заробітної плати. Крім того, відповідач за первісним позовом звернулась до суду з зустрічним позовом про стягнення з [PERSON] інфляційних збитків в розмірі 14664,04 гривні, оскільки аліменти визначені у твердій грошовій сумі підлягають індексації, та пені в розмірі 15950 гривень, в зв»язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом обов»язків по сплаті аліментів за період з січня 2012 року по жовтень 2013 року. Представник [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що аліменти не сплачувались в зв»язку з переїздом [PERSON] з дитиною на постійне місце проживання до Італії і відсутності інформації про спосіб сплати аліментів. Також представник відповідача за зустрічним позовом заперечувала проти стягнення з її довірителя інфляційних збитків, зазначивши на необґрунтованість даних вимог і неправильність нарахування індексу інфляції споживчих цін на суму аліментів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний і зустрічний позови підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04.12.2008 р. на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти в розмірі 2500 гривень щомісяця, починаючи з 14.11.2008 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] 21.07.2009 р. уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києві з державним Центром розвитку сім»ї. У даному шлюбі [INFO] народилась донька - [PERSON]. Відповідно до довідки про доходи розмір доходів позивача за місцем роботи - ТОВ «Інтро-Про», без утримання обов»язкових платежів становить 1250 гривень щомісяця. Суд не може прийняти до уваги посилання представника [PERSON] на те, що позивач має приховані доходи, є професійним фахівцем в галузі інформаційних технологій і має значно більші доходи, ніж зазначено в довідці, а також придбав автомобіль та має у власності нерухоме майно, на утримання яких витрачає кошти. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З боку відповідачів суду не надано доказів на підтвердження наявності у позивача за первісним позовом значних доходів, придбання ним автомобіля та утримання нерухомого майна. Судом сторонам були роз»яснені їх обов»язки щодо надання відповідних доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються. Представники відповідача за первісним позовом зазначених доказів не надали, лише пославшись на ці обставини у своїх пояснення, і не скористались своїм правом заявити клопотання про витребування відповідних доказів судом, хоча не були позбавлені такого права. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача, його сімейний стан, який змінився після постановлення рішення про стягнення аліментів, наявність на момент розгляду даної справи у нього на утриманні ще однієї дитини, а також суд бере до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку. Відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на момент звернення до суду становив 1210 гривень. Зважаючи, що батьки несуть рівні обов»язки по утриманню дитини, а також враховуючи позицію позивача щодо можливості нести витрати незважаючи на його доходи у сумі 650 гривень щомісяця, суд вважає зазначений розмір аліментів, пред»явлений позивачем, є обґрунтованим, сплата аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину не суперечить положенням Сімейного кодексу України та не порушує права дитини. Однак, на думку суду, є необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі 650 гривень з моменту пред»явлення позову, оскільки рішення суду про зменшення розміру аліментів набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а положення ст.191 Сімейного кодексу України до даних правовідносин не застосовуються. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, і вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача з 2500 гривень до 650 гривень та стягувати їх з моменту набрання рішенням законної сили, щомісяця, до повноліття дитини. Також, на думку суду, підлягає частковому задоволенню вимоги [PERSON] за зустрічним позовом, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону. Єдиним законом, який регулює дане питання, є Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», який повинен бути застосований судом до даних правовідносин. Відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. При здійсненні розрахунку індексації представником [PERSON] за період з січня по вересень 2009 р. була взята величина прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей віком від 6 до 18 років, хоча дитині - [PERSON], на той період не виповнилось 6 років, а тому зазначений розрахунок в даній частині є хибним і не може бути взятий до уваги судом. Представником [PERSON] на спростування розрахунку, наданого представником відповідача за первісним позовом, наведено розрахунок індексації, згідно з яким сума індексації за період з січня 2009 року по жовтень 2013 року становить14122,39 гривень. Даний розрахунок проведено відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, в зв»язку з чим підлягає стягненню з [PERSON] сума індексації в розмірі 14122,39 гривень. Підлягають задоволенню в повному обсязі вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] пені за неналежне виконання зобов»язань щодо сплати аліментів за період з січня 2012 року по жовтень 2013 року з огляду на наступне. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Виходячи з розрахунку, наданого позивачем за зустрічним позовом, розмір неустойки від суми несплачених аліментів за період з січня 2012 року по жовтень 2013 р. становить 15950 гривень. Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві перебуває виконавчий лист № 2-6636 від 08.12.2008 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON]. Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві станом на 11.09.2013 р. вбачається, що платник аліментів з січня 2012 р. не виконує свої зобов»язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Представник відповідача за зустрічним позовом не заперечувала зазначених обставин, однак зазначила, що аліменти не сплачуються з вини [PERSON], оскільки вона з дитиною переїхала проживати до Італії, не повідомивши спосіб у який в подальшому він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, так як до виїзду дитини сума коштів передавалась [PERSON], про що вона надавала відповідні розписки. Однак, виїзд отримувача аліментів з дитиною для проживання до Італії не звільняє платника аліментів від обов»язку сплачувати їх у визначений законом спосіб. Як зазначалось судом вище, за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] аліментів було відкрито виконавче провадження, а тому виконання рішення повинно було відбуватись відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» і до повідомлення стягувачем рахунку, на який необхідно сплачувати кошти, аліменти повинні були зараховуватись на депозитний рахунок виконавчої служби. Оскільки з боку відповідача за зустрічним позовом суду не надано мотивованих заперечень щодо обставин, які б звільняли його від сплати аліментів, починаючи з січня 2012 року, або неможливості виконувати свій обов»язок щодо утримання неповнолітньої дитини у інший спосіб, суд вважає, що вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial