Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області 14 листопада 2016 року звернувся до суду із вказаним позовом. У обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначав, що прокуратурою у липні 2016 року виявлено порушення вимог земельного законодавства при прийнятті [PERSON] сільською радою рішень із земельних питань, про що 08.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016150000000151 внесено дані про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК України за фактом зловживання посадовими особами [PERSON] сільської ради при прийнятті рішень про надання у приватну власність громадянам земельних ділянок за рахунок тротуарів та пішохідних доріжок. Зокрема, пунктами 1, 4 рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт серії ЯК №808886 від 29.12.2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га з кадастровим номером 4820982200:12:054:0235. У подальшому пунктом 2 рішення [PERSON] сільської ради №31 від 16 грудня 2014 року цільове призначення земельної ділянки змінено на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Прокурор вважає, що вказані вище рішення [PERSON] сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, так як спірна земельна ділянка розташована у межах прибережної захисної смуги Чорного моря та може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише у користування для спеціально визначених цілей; будівельними нормами і правилами та містобудівною документацією у зоні рекреації, де розміщена спірна земельна ділянка, заборонено садівництво та будівництво обєктів, крім баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, пляжів, памяток археології, заказників памяток культури; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з природоохоронним органом та органом містобудування і архітектури не погоджено. Цільове призначення земельної ділянки на момент відведення (для ведення садівництва) та після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації, що, згідно з ч.7 ст.118 ЗК України, мало бути підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки. Посилаючись на вказані порушення вимог закону, прокурор просив визнати незаконними та скасувати рішення [PERSON] сільської ради №10 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження проекта землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве [PERSON] сільської ради, та рішення [PERSON] сільської ради №31 від 16.12.2014 року в частині затвердження проекта землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер 4820982200:12:054:0235 з ведення садівництва на комерційне призначення для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. У звязку з незаконністю оскаржуваних рішень [PERSON] сільської ради прокурор просив визнати недійсним та скасувати виданий на їх підставі на імя [PERSON] державний акт серії ЯК №808886 від 29.12.2012 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га з кадастровим номером 4820982200:12:054:0235, а також на підставі ст.1212 ЦК України зобовязати [PERSON] повернути земельну ділянку у власність територіальної громади с.Коблеве Березанського району в особі [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області.\~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 24 квітня 2017 року скасовано заочне рішення цього ж суду від 06 березня 2017 року, постановлене у даній справі. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставині, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області та відповідач\~[PERSON] у судові засідання двічі не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] направив до суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 05 грудня 2017 року, у звязку з участю у розгляді іншої адміністративної справи в Одеському окружному адміністративному суді. Вказані представником відповідача [PERSON] причини неявки у судове засідання визнано судом неповажними, виходячи з тривалості судового розгляду та неодноразових відкладень розгляду справи через неявку відповідачів та їх представників. Зі згоди прокурора суд ухвалює рішення при повторному заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с.Коблеве [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.14).\~\~\~ 29 грудня 2012 року [PERSON] видано державний акт серії ЯК №808886 на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0560 га, кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, розташовану за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с.Коблеве, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 29.12.2012 року (а.с.27-29). Рішенням [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16.12.2014 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] площею 0,0560 га кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, з ведення садівництва на комерційне призначення для будівництва та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування в с.Коблеве у межах території [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.19,20). Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.28-29), експлікацією земельних угідь (а.с.18, 26), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.19-20). За інформацією, наданою Відділом Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області від 08.08.2016 року за даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до південної межі 530-540 метрів, до північної 540-550 метрів (а.с.30-32). За положеннями ст.60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше 2-х км від урізу води. З урахуванням зазначених нормативних розмірів, наявні підстави вважати, що спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги. Землі, зайняті прибережними захисними смугами, віднесено до земель водного фонду (ст. 58 ЗК України). За змістом ст.59 ЗК України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей. Як передбачено ч.4 ст.59 ЗК України (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних рішень), земельні ділянки прибережних захисних смуг можуть передаватися громадянам та юридичним особам на умовах оренди для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Передача земельних ділянок прибережних захисних смуг у приватну власність та для потреб, не зазначених у ч.4 ст.59 ЗК України, законодавством України не передбачено. Таким чином, [PERSON] сільською радою всупереч зазначеним нормам законодавства передано у приватну власність земельну ділянку, що знаходиться у межах прибережної захисної смуги, для потреб, не передбачених законом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7 ст.118 ЗК України). \~ \~ \~ \~ Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження проекта землеустрою та надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0560 га (пасовища) для ведення садівництва в межах території с.Коблеве Березанського району Миколаївської області, не відповідає зазначеним вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно до ст.90 ВК України та ст.62 ЗК України прибережна захисна смуга уздовж морів, морських заток і лиманів входить у зону санітарної охорони моря і може використовуватися лише для будівництва військових та інших оборонних обєктів, обєктів, що виробляють енергію за рахунок використання енергії вітру, сонця і хвиль, обєктів постачання, розподілу, передачі (транспортування) енергії, а також санаторіїв, дитячих оздоровчих таборів та інших лікувально-оздоровчих закладів, з обовязковим централізованим водопостачанням і каналізацією, гідротехнічних, гідрометричних та лінійних споруд. Відповідно до ст.17 Закону України Про основи містобудування основою для вирішення питань про вилучення (викуп), передачу (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Абзацом 2 ст.48 Закону України Про охорону земель передбачено, що розміщення і будівництво обєктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих обєктів. Містобудівною документацією, що діяла на момент прийняття рішення [PERSON] сільської ради № 10 від 26 грудня 2012 року, є Проект планування та забудови Березанського району Миколаївської області, затверджений постановою Державного комітету Української РСР у справах будівництва від 23.10.1985 року №112, відповідно до якого в зоні рекреації, у якій розташована спірна земельна ділянка, планувалось розміщення баз відпочинку, пансіонатів та будинків відпочинку, кемпінгів, піонертаборів, таборів праці та відпочинку, пляжів, памяток археології та заказників памяток культури (а.с.34). Відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 09.09.2016 року та 01.07.2016 року (а.с.34-35), надана відповідачу [PERSON] у власність земельна ділянка розташована у зоні рекреації, на момент відведення її цільове призначення (для ведення садівництва) і після його зміни (землі громадської забудови) не відповідало чинній на той час містобудівній документації. Отже, будівництво обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування на спірній земельній ділянці суперечить земельному і водному законодавству, містобудівній документації та діючим будівельним нормам, державним стандартам і правилам, а тому рішення [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №31 від 16 грудня 2014 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок» в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] з ведення садівництва на будівництво та обслуговування обєктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (а.с.19), не є законним, і підлягає скасуванню.\~\~\~ Крім того, звернень від [PERSON] до Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації щодо розгляду проектів землеустрою по спірній земельній ділянці не надходило (а.с.24), а тому при прийнятті зазначеного рішення [PERSON] сільською радою порушено вимоги ч.2 ст.186-1 ЗК України, відповідно до яких проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення (в частині) [PERSON] сільської ради Березанського району Миколаївської області №10 від 26 грудня 2012 року, у звязку з цим також підлягає визнанню недійсним виданий на його підставі Державний акт серії ЯК №808886, виданий 29 грудня 2012 року [PERSON] на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0560 га, кадастровий номер 4820982200:12:054:0235, який є похідним документом та посвідчує виникнення права власності. \~ \~ \~ \~ Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~ Так як рішення сільської ради про відчуження спірної земельної ділянки на користь [PERSON] підлягає скасуванню, то відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачем, а тому на підставі ст.1212 ЦК України земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику, яким, відповідно до ст.ст.80, 83 ЗК України, є об"єднана територіальна громада с.Коблеве. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в сумі 8562,07 грн. в рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved