Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи тим, що між [PERSON], та відповідачем був укладений договір позики, письмовим доказом чого є розписка позичальника, відповідно до якої [PERSON] 19.02.2011 року отримала від позикодавця [PERSON] 400000,00 євро строком на один рік. [PERSON]П, яка є матірю позивача, яка померла 10.02.2012 року. Єдиним спадкоємцем усього рухомого і нерухомого майна [PERSON] її син [PERSON] На даний час зобовязання [PERSON] не виконано, сума боргу не повернута. В звязку з тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути кошти, ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань щодо повернення боргу, тому позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просив стягнути з відповідача 9534204 гр-ні 80 коп. за курсом євро до гривні. Представник позивача в судовому засіданн наполягав на задоволенні пощову в подальшому подав заяву пр зрозгляд справи у його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснив, що [PERSON] він був знайомий з 2005 року. Він допомагав і співробітничав з [PERSON], яка була зареєстрована як ФОП і надавала послуги агенства з нерухомості. Перед смертю [PERSON], він познайомився з її сином [PERSON] Він допомагав синові з вирішенням питання про спадкування майна [PERSON] в тому числі продав квартиру на вул. Тарасівська 6а в м. Києві. З вказаної квартири він перевіз до себе і зберігав особисті речі [PERSON]: фото, книги, папки з документами. В вересні 2014 року [PERSON] повернувся в Україну і він передав йому речі, що знаходились на зберіганні. Коли вони розбирали ці речі, були знайдені розписки [PERSON] про отримання грошей у борг. Суд дослідив матеріали справи: розписку [PERSON] від 19.02.2011 року ( на а.с. 5, 45) про отримання від [PERSON] у борг 400000 євро строком на один рік; - заповіт ( на а.с. 6), згідно якого [PERSON] заповіла все своє майо [PERSON]; - витяг запису про смерть з перекладом ( на а.с. 8- 12, згідно якого [PERSON] померла 10.02.2012 року в м. Відні; - повідомлення про смерть ( на а.с. 13) згідно якого консульський відділ посольства України підтвердив смерть [PERSON] в приватній клініці м. Відня 10.02.2012 року, надав згоду на перевезення тіла на територію України та поховання в м.Києві.; - довідку з спадкового реєстру ( на а.с. 14) , згідно якого приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу вніс дані про спадкову справу після смерті [PERSON]; - довідку приватного нотаріуса Київського міськогонотаріального округу [PERSON] ( на а.с. 15) ,згідно якої єдиним спадкоємцем всього рухомого і нерухомого майна померлої [PERSON] ( на підставі заповіту) є її син [PERSON]; - свідоцтво про народження ( на а.с. 16), згідно якого [PERSON] народився 05.05.1974 року, його батьки: [PERSON], [PERSON]; - свідоцтво про право на спадщину за заповітом ( на а.с. 35) згідно якого спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON]; свідоцтво видане 31.10.2013 року; - витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно ( на а.с. 36) згідно якого [PERSON] зреєстрував право власності на нерухоме майно, отримане в порядку спадкування за заповітом ; Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19.02.2011 року між [PERSON]П та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] 19.02.2011 року отримала від позикодавця 400000,00 євро, строком на один рік, про що надала відповідну розписку (а.с. 45). На підставі заповіту від 30.05.2010 року [PERSON] заповіла [PERSON] все рухоме і нерухоме майно, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі № 2676 (а.с. 6) Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже після смерті [PERSON] до її сина перейшло право вимоги повернення боргу. Згідно із ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Заміна кредитора у зобов'язанні згідно із ст. 516 ЦК України, здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] внаслідок успадкування усіх прав та обовязків, що належали його матері на момент відкриття спадщини, в тому числі успадкування права вимоги за зобовязанням, є кредитором за даним договором позики у звязку із заміною кредитора на підставі правонаступництва. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передачу йому позикодавцем визначеної грошової суми. Так [PERSON] надала [PERSON] розписку в отриманні позики та взяла на себе зобов"яззання повернути кошти у визначений в розписці термін - через один рік. Про те [PERSON] не повернула отримані у позику грошові кошти 19.02.2012 року та ухиляється від виконання свого зобовязання. На вимогу позивача відповідач не реагує. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановленні договором. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України. Національний банк України на 13.07.2015 встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 100 євро 2426.7751 гр-н 400000:100х2426.7751= 9707100.40 гр-н. Тому, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 400000,00 Євро, що еквівалентно 9534204,80 грн. станом на 22.04.2015 року. Суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON], Крім того, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із позовною заявою про захист його прав та законних інтересів, оскільки такий строк був пропущений із поважних причин, так як позивач є спадкоємцем усіх прав та обовязків після смерті його матері [PERSON], яка померла 10.02.2012 року та не міг знати про укладення договору позики. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved