Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] 5100 доларів США боргу, 32 909,89 гривень процентів за користування позикою, а також стягнути з відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що 17.09.2015 року між нею та відповідачем укладений письмовий договір позики на суму 5100 доларів США на строк до 01.10.2015 року. До даного часу кошти не повернуто. Проценти обраховано відповідно до ставки НБУ. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, подали письмову заяву в якій позов підтримали та просили його задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач [PERSON] двічі належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про направлення судових повісток, однак до суду не зявилась. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.09.2015 [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 5 100 доларів США без відсотків та зобовязався їх повернути до 01 жовтня 2015 року, що підтверджується розпискою відповідача. Таким чином, судом встановлено, що одна сторона - позивач передала у власність другій стороні - відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов'язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто між сторонами укладено безпроцентний договір позики. Згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язуєтьсяповернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Станом на 01 жовтня 2015 року та на час звернення позивача до суду і розгляду справи судом відповідач борг не повертає. Згідно ст..1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як зазначалося вище у позивача є розписка відповідача про отримання коштів в позику, тому у разі наявності у позикодавця такої розписки письмова форма договору вважається дотриманою. Згідно ст..1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст..1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України. Статтею 1048 ч.1 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На підставі розрахунку вказаного позивачем позовній заяві станом на 12.01.2017 р. заборгованість за зобовязанням становить : -5 100 доларів США - сума основного боргу; -32 909,89 гривень процентів за користування позикою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання. Сума заборгованості стверджується представленими позивачем розрахунком, відповідач спростувань розрахунку не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач поніс такі витрати у сумі 1711,72 грн., що стверджується квитанціями. Тому, на підставі вищевикладеного та

Outcome: approved