Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визначення та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони проживали у 2000-2001 роках однією сім'єю та вели спільно господарство без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, з яких на даний час одна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із ним та знаходиться на повному його утриманні. На його прохання надавати допомогу відповідач не реагує. А тому він змушений звернутися до суду про визначення та примусове стягнення з відповідача необхідних коштів. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, заяв про відкладення від неї не надходило. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст.280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.06.2001 року (а.с.3), в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Матір'ю дитини записано відповідача у справі, [PERSON]. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено в судовому засіданні, факт проживання неповнолітньої дочки із батьком, стверджується довідкою виданою Вижньоберезівською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області від 29.06.2018 року № 710 (а.с.4), довідкою виданою виконкомом Вижньоберезівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 24.05.2018 року (а.с.5) та актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 16.05.2018 року № 160 (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи розмір аліментів передбачений законом для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 02.08.2018 року. Крім цього, враховуючи норми ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст.ст.141, 180-185, 191 СК України та

Outcome: approved