Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи слідуючим: На підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05 листопада 2003 року серії Р2 №631979, у власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на території Озерської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, загальною площею 1,78 га. Однак, при видачі Державного акту була допущена помилка в написанні по - батькові заявниці, а саме: вказано - « [PERSON] », а правильно - « [PERSON] », як це зазначено у паспорті останньої. Внести виправлення в державний акт органом, який його видав, не має можливості, оскільки відповідне управління земельних ресурсів на даний час не має повноважень по видачі та зміні державних актів на землю. Встановлення даного факту їй необхідно для володіння, розпорядження та користування належним нерухомим майном. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила встановити факт належності правовстановлюючого документу. Належним чином повідомлена заінтересована особа: Головне управління держгеокадастру у Рівненській області в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. А тому, суд розглядає справу за відсутності такого учасника відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 15.04.2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі приходить до висновку про задоволення заяви із слідуючих підстав: Як встановлено судом, паспорт заявниці, серії [NUMBER] , виданий 15 жовтня 1997 року Володимирецьким РВ УМВС України в Рівненській області на [PERSON] . Окрім того в Державному акті зазначено місце проживання власника земельної ділянки - с. Озеро, Володимирецького району, Рівненської області. [PERSON] зареєстрована в с. Озеро, Володимирецького району з 08.01.1977 року, що стверджується записом у паспорті останньої. Згідно довідки, виданої старостою Озерського старостинського округу Каноницької сільської ради №397 від 14 квітня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] є одна і та ж особа. Однак при видачі розпорядження голови Володимирецької райдержадміністрації №381 від 30.10.2003 року, на підставі якого видано Державний акт на право приватної власності на землю 05 листопада 2003 року серії Р2 №631979, в написанні по батькові заявниці допущена описка, а саме , вказано по батькові « [PERSON] », а правильно - « [PERSON] », На даний час нормативно-правові акти, що регулювали порядок видачі та заповнення державних актів втратили чинність, оскільки відповідно до п.п.9,10 Розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки здійснюється до 1 січня 2013 року. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Вище вказаний державний акт на право приватної власності на землю знаходиться у [PERSON] , як у власника, на руках. В державних актах і в паспорті заявниці співпадають інші особисті дані - прізвище та ім"я. А тому, суд рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що Державний акт на право приватної власності на землю від 05 листопада 2003 року серії Р2 №631979, виданий на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як вказано в ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. А як зазначено в ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. На підставі наведеного,

Outcome: approved