overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 10 жовтня 2013 року Виконавчим органом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької област, актовий запис № 42. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що сумісне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на життя, тому сімейні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Зазначила, що після розірвання шлюбу має намір залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] . Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 грудня 2007 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1893. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що сумісне життя не склалося у зв"язку з різними поглядами на життя, тому з лютого 2011 року сімейні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб, оскільки його збереження неможливе. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] . Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також, той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про втрату права користування житловим будинком № 3 по пров. Кооперативному в м. Ізюмі Харківської області. Позивач вказує на те, що 09 листопада 2015 року згідно договору купівлі продажу жилого будинку придбав будинок, розташований в м. Ізюмі по провулку Кооперативному, 3 загальною площею 74,4 кв.м. Вказаний житловий будинок продала мені [PERSON] при укладенні договору було відомо, що в ньому зареєстрований [PERSON], але продавець запевнила в тому, що як тільки він зявиться в м. Ізюмі, вона вирішить питання зняття його з реєстрації. [PERSON] відмовився в добровільному порядку знятися з реєстрації по невідомим причинам. В даному будинку зареєстрований відповідач, однак не мешкає, жодних зобовязань щодо утримання житла не несе, особистих речей в будинку позивача не має. Згідно акту, який склали представники квартального комітету, видно, що відповідач ніколи там і не проживав. Представник позивача надала до суду заяву, у якій просить справу розглянути в заочному порядку за їх відсутності, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по провулку Кооперативному, буд. 3 в м. Ізюмі Харківської області. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 09.11.2015 року належить житловий будинок по провулку Кооперативному, буд. 3 в м. Ізюмі Харківської області. (а.с.5-6). Відповідач в даному будинку зареєстрований, але фактично не проживає, особистих речей відповідача в будинку позивача не має. (а.с.12). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач порушує право власності позивача, володіння та користування її майном. Згідно ст. 71 ч. 1 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Статтею 72 ЖК України, встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 квітня 1977 року Правдівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем в них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя не склалося через непорозуміння і сварки. З 2012 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання [PERSON], який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, не з"явився, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20 квітня 1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Пеналюк). Від спільного проживання сторін в них дітей немає. З 2012 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №323382 від 20.04.1977 (а.с. 6). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського районного управління юстиції, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що від шлюбу з відповідачем в них дітей немає. Спільне життя не склалося. З 2015 року вони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, викладених в позовній заяві та пояснив, що з 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а примирення між собою вважають неможливим. Відповідач [PERSON], яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, термін на примирення не надавати. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]). Від спільного проживання сторін в них дітей немає. З 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 22.10.2010 (а.с. 5), а також показаннями позивача, допитаного як свідка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 10 серпня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис за №04. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, вони мають різні погляди на життя, з лютого 2015 року проживають окремо і поновлювати подружні стосунки вона не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2013 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, актовий запис за № 04. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради Вінницької області за №369 від 23 лютого 2016 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя не склалось через розбіжність поглядів та відсутність взаєморозуміння, відповідач проти позову не заперечує, сторони проживають окремо з грудня 2015 року, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітньої дитини, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 серпня 2006 року Солобковецькою сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збережена. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем в них народився син [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося через несумісність поглядів. З січня 2016 року вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, а тому збереження сім'ї є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала за обставин, наведених в позовній заяві та пояснила, що з серпня 2015 року вони з [PERSON] проживають окремо. На даний час вона фактично створила нову сім"ю, а тому примирення з [PERSON] вважає неможливим. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]). Від спільного проживання сторін в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. З серпня 2015 року сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, а примирення між собою та збереження сім'ї вважають неможливим. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.08.2006, та свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] від 22.09.2008, а також показаннями позивача, допитаної як свідка. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 104, 105, 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

В лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Сновське в особі Сновської сільської ради Щорського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року померла його баба, [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON]., у шлюбі не перебувала. Після смерті[PERSON]., відкрилася спадщина за законом на спадкове майно до якого входить частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Інші спадкоємці ,згідно ст.1270 ЦК України, є: [PERSON] ,дочка [PERSON] ,яка в 6-ти місячний строк з дня смерті [PERSON] спадщину не прийняла, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавала. [PERSON], не проти того,щоб її син [PERSON] оформив спадщину після смерті своєї баби [PERSON] В установлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори, в силу юридичної необізнанності та незнанням порядку оформлення спадщини. В судовому засіданні [PERSON], відсутній, до суду надав заяву відповідно до якої просить суд розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник Сновської сільської радивідсутній, в матеріалах справи є заява відповідно до якої Сновська сільська радане заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] яка була бабою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] За життя померла [PERSON] мала частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В установлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся за отриманням спадщини в силу своєї юридичної необізнаності та незнанням порядку оформлення спадщини. Відповідно до повідомлення Щорської районної державної нотаріальної контори №172/01-09 від 11.02.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що в Спадковому реєстрі відсутня спадкова справа на ім"я [PERSON]. Відповідно до повідомлення Сновської сільської ради №73 від 27.01.2016 року вбачається, що сільська рада з позовом [PERSON] , згодна в повному обсязі. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 25 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис №3221. У шлюбі вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна, що є їх спільною власнісю, немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, суду пояснила, що вони з відповідачем з грудня 2016 року не живуть однією сім"єю, просила не надавати строк для примирення, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечив щодо його задоволення. Просив залишити шлюбне прізвище. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №082690, виданого 25 грудня 2009 року, між позивачем та відповідачем 25 грудня 2009 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №3221 (а.с. 3). У шлюбі сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 4). Судом встановлено, що сімя позивача та відповідача фактично розпалася: з грудня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень ст. 24 СК України про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сімї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати залишити за позивачем за її проханням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В лютому 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 червня 2003 року у Виконкомі Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Дошлюбне прізвище «Литвин». Від шлюбу троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після переїзду до м. Ізюм сумісне подружнє життя не склалося, з березня місяця 2016 року сторони не мешкають разом, сторони не знаходять спільної мови, не має взаєморозуміння, відсутня взаємоповага. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності у заочному порядку, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2003 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. (а.с.9). Від подружніх стосунків мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.10-12). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з березня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

В лютому 2017 року позивач[PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача[PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не вважає за потрібне утримувати свою дитину, та не бере участі у її вихованні, в даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, в зв'язку з цим позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути аліменти. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір"ю та, знаходиться на її утриманні. Відповідно ло ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обставини справи, перебування дітей на утриманні позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved