Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 18.09.2013 року між Кредитною спілкою «Мікрокредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 392, згідно з умовами якого позивач надав [PERSON], на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості кредит на загальну суму 20 750 грн. 00 коп., із розрахунку 72% на рік, строком до 18.09.2015 року. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у зазначеній сумі. В свою чергу [PERSON], зобов»язалася щомісяця сплачувати позивачу кредит, нараховані відсотки та інші платежі за кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов»язань позичальника перед кредитодавцем за даним договором сторони уклали договір застави № 392 від 18.09.2013 року, відповідно до якого відповідачем було передано в заставу майно, а саме: автомобіль Опель Виваро, 2008 року випуску. Однак, відповідач [PERSON], порушила умови кредитного договору, та кредит не повертається у встановлені договором кредиту строки, не сплачуються проценти за користування кредитом у строки, передбачені договором кредиту. Внаслідок невиконання умов кредитного договору, станом на 16.12.2013 року, виникла заборгованість в сумі 28 711 грн. 58 коп.. Позивач направляв вимогу відповідачу про повернення коштів, однак, кредитна заборгованість не погашена. Позивач просив суд достроково розірвати кредитний договір № 392, укладений між Кредитною спілкою «Мікрокредит» та [PERSON] від 18.09.2013 року; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 711 грн. 58 коп., стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов»язані зі сплатою судового збору. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, про час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, подала до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про день, час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що 18.09.2013 року між Кредитною спілкою «Мікрокредит» та відповідачем було укладено кредитний договір № 392, згідно з умовами якого позивач надав, на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості кредит на загальну суму 20 750 грн. 00 коп.. із розрахунку 24% на рік, строком до 18.09.2015 року. За умовами кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у зазначеній сумі, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 18.09.2013 року. В свою чергу відповідач, зобов»язалася щомісяця сплачувати позивачу кредит, нараховані відсотки та інші платежі за кредитним договором. Однак, відповідач, порушила умови кредитного договору, та кредит не повертається у встановлені договором кредиту строки, не сплачуються проценти за користування кредитом у строки, передбачені договором кредиту. Внаслідок невиконання умов кредитного договору, станом на 16.12.2013 року, виникла заборгованість в розмірі 28 711 грн. 58 коп.. Крім того, для забезпечення виконання зобов»язання відповідача за кредитним договором, сторони уклали договір застави № 392 від 18.09.2013 року, відповідно до якого відповідачем було передано в заставу майно, а саме: автомобіль Опель Виваро, 2008 року випуску. Позивач направляв відповідачу вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, однак, відповідач не сплатила заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, кредитодавець зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 20 750 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості у відповідності до умов цього договору. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин: затримання сплати частин кредиту та/або процентів більше ніж на один календарний місяць; або перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; або несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору, позичальник зобов'язаний погашати кредит та сплачувати нараховані проценти щомісяця, не пізніше 30 числа вказаного в графіку платежів (Таблиця 1), а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 24 % річних. Відповідно до п. 3.4 кредитного договору, прострочення сплати кредиту та процентів не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п. 3.5 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником термінів платежів зазначених у Таблиці 1, кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1% від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожен день прострочення платежів та нараховані відсотки за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед кредитодавцем за цим договором сторони укладають договір застави № 392 від 18.09.2013 року. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з 18.09.2013 року та діє до 18.09.2015 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. 18.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави № 392, відповідно до якого відповідачем передано в заставу позивачу транспортний засіб - автомобіль Опель Виваро, 2008 року випуску. Позичальник [PERSON], зобов'язувалась повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту, однак, свої зобов»язання за кредитним договором, не виконала. Відповідачем взагалі не виконуються умови кредитного договору. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором з відповідача. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. За ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе розірвати вказаний кредитний договір, укладений між сторонами та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором, станом на 16.12.2013 року становить 28 711 грн. 58 коп. ( основна сума боргу - 20750 грн. 00 коп.; проценти за користування кредитом - 2 687 грн. 85 коп.; пеня - 5 273 грн. 73 коп.). Таким чином позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 287 грн. 11 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved