Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 06.11.2008р. відповідачка уклала з Банком кредитний договір б/н за яким отримала кредит у розмірі 4100,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з оплатою по процентній ставці 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порядок, строки повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором. Відповідачка свої обов'язки, передбачені умовами договору виконує неналежним чином, прострочена заборгованість станом на 30.11.2017 р. становить 77349,04 грн. А тому просив стягнути з відповідачки суму боргу та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.02.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судовому засіданні пред"явлені до неї позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що в 2008 році вона отримала платіжну картку від позивача з кредитними коштами в розмірі 500,00 грн. Кредит на суму 4100,00 грн., в 2008 році нею не отримувався. В 2009 році вона загубила платіжну картку, яку отримала 06.11.2008 року, після її звернення до позивача їй було надано нову картку на суму 500,00 грн., термін дії якої закінчився в 2014 році, після чого вона викинула платіжну карту. Кредитні кошти , які знімала з платіжної картки нею були погашені. Суд, вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши надані позивачем документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як передбачено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку дана анкета заповнена [PERSON] Послугою які надав позивач відповідачці є кредитна карта з кредитним лімітом на суму 500,00 грн., термін дії 01/10 ( а.с. 12). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу про те, що відповідачка 06.11.2008 року отримала платіжну картку з кредитними коштами на суму 4100,00 грн. Не надано доказів, що дані кошти були перераховані на платіжну картку, яка була видана відповідачці в 2008 році та остання ними користувалася. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed