Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Заявники звернулась до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі. Причиною розірвання шлюбу є припинення сімейних відносин та ведення спільного господарства, при цьому заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної малолітньої дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 04.08.2021, відповідно до умов якого дитина залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько бере участь у вихованні. 09.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі. Представники заявників подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі матеріали, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.07.2002 у Донецькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, а/з 787. Від шлюбу подружжя має двох дітей - повнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки заявники не бажають. Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремр, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подруждям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. (ч.ч.1-2 ст. 109 СК України) На виконання умов вищезазначеного, заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 04.08.2021, відповідно до умов якого дитина залишається проживати з матір`ю, при цьому батько бере участь у вихованні, має бачитись з дитиноб в порядку, передбаченому договором. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved