Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачапро відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригодипосилаючись на те, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - страховик) і ТОВ "РВТРАНС" (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2282083-02-10-00 від 31.08.2015 (далі-Договір). Згідно з умовами даного Договору страховик прийняв під страховий захист транспортний засіб (далі - т/з) страхувальника, а саме: т/з Lexus GX д/н [NUMBER]. 12.07.2016 у м. Києві, вул Заболотного відбулась ДТП за участю т/з Lexus GX д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], т/з Mercedes-Benz д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] і т/з Toyota д/н 11ІА4733, під керуванням [PERSON] (далі - відповідач). В результаті ДТП застрахований у позивача т/з Lexus GX д/н [NUMBER] отримав механічні ушкодження. В обґрунтування позову посилаються на ст. ст. 626, 979, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 16, 20, 25, 27 ЗУ «Про страхування». Пункт 16 Договору містить визначення поняття «повна загибель ТЗ», що означає пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, при якому вартість відновлювального ремонту перевищує 75 % дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку. Дійсна вартість т/з Lexus GX д/н [NUMBER] зазначена у п. 2.3.1. Договору і становить 585235,00 грн. Відповідно до Звіту № 5090 вартість збитку, заподіяного власнику т/з Lexus GX д/н [NUMBER] становить 760407,80 грн., що згідно п. 16 Договору означає повну загибель ТЗ. Відповідно до п. 12.23.1 Договору за відсутності заяви страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб, розмір заподіяних збитків дорівнює меншій сумі з дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням вартості залишків, придатних для подальшого використання. Відповідно до зобовязуючої пропозиції (передбачено п. 12.24 Договору) залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 357000,00 грн. Також, п.2.2.1. Договору встановлена франшиза по повній загибелі ТЗ, у розмірі 10% страхової суми (58523,50 грн.). Тобто, розрахунок розміру страхового відшкодування був проведений у відповідності до умов Договору: 585235,00 357000,00 58523,50 = 169711,50 грн.Відповідно до листа № 79 від 15.07.2016 року страхувальник просить [PERSON] «СК»ВУСО» визнати вигодонабувачем за Договором власника т/з Lexus GX д/н [NUMBER] [PERSON]. На підставі вищенаведеного [PERSON] «СК «ВУСО» було сплачено на корить [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 169711,50 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена [PERSON] «СК «ВУСО» у відповідності до ст. 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3980-02 від 26.07.2016 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2017 року по справі № 752/16150/16-п винною особою у скоєнні ДТП є [PERSON]. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. 31.05.2017 року працівником [PERSON] «СК»ВУСО» було направлено за адресою реєстрації місця проживання, та за адресою фактичного проживання [PERSON] два листа за вих. № 4156, 4157, з проханням відшкодувати заподіяні збитки у досудовому порядку. Лист № 4156 було отримано 02.06.2017 pоку, лист № 4157 - 06.06.2017 pоку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Однак, станом на 15.08.2017 року жодного платежу на розрахунковий рахунок Позивача не надійшло, сума боргу залишається не погашеною у повному обсязі. Отже, враховуючи вищенаведене, [PERSON] «СК»ВУСО» після виплати страхового відшкодування за Договором, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 993 ЦК України і ст. 27 ЗУ «Про страхування» отримала право вимоги безпосередньо до [PERSON] на суму завданого збитку у розмірі 169711,50 грн. Просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] «СК «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 169711,50 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~ Представник позивача [PERSON] «СК «ВУСО»в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує повністю та просить його задоволити. \~Проти винесення заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку\~ (за зареєстрованим місцем проживання відповідача). Клопотання про відкладення розгляду справи від\~ відповідача до суду не надходило. В судове засідання представник відповідача [PERSON] повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав лист відповідно до якого в зв»язку з зайнятістю його в іншому судовому засіданні просить справу вкотре відкласти на іншу дату. Суд вважає за можливе за даних обставин, з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з»явився. Представництво своїх інтересів доручив представнику [PERSON], який чотири рази направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи, що в силу ст. 169 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 157 ЦПК України, за даних обставин, дає право суду розглядати справу у відсутності відповідача та його представника, розглянути справу без участі в судовому засіданні відповідача та його представника і такий розгляд справи не буде порушенням їх прав, передбачених ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та\~ виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судом встановлено, що 12 липня 2016 року у м. Київ по вул. Заболотного відбулася ДТП за участю т/з Lexus GX д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], т/з Mercedes-Benz д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] і т/з Toyota д/н 11ІА4733, під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2017 року водія т/з марки «Toyota Camry», транзитний д.н.з. 11 ІА 4733 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова вступила в законну силу 17.02.2017 року. За змістом постанови встановлено, що 12.07.2016 року приблизно о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Ак. Заболотного, водій [PERSON] керував автомобілем «Toyоta Camrу» транзитний д.н.з. 11 ІА 4733 під час руху не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів та отримання тілесних ушкодження водія [PERSON] та пасажирів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] автомобіля «Toyоta Camrу» тілесних ушкоджень. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 12.3, 13. 1 Правил дорожнього руху.\~ ( а.с. 12). Факт ДТП\~ також підтверджується Довідкою № 96023766 про дорожньо-транспортну пригоду, складеною 1 ротою 4 батальйону УПП НП у м. Києві від 12.07.2016 року, відповідно до якої ДТП сталася внаслідок порушення\~ [PERSON] ( а.с. 11). Згідно роз'яснень, викладених у абз. 4 п. 4 постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року (далі - постанова пленуму ВССУ), відповідно до ч. 4\~ст. 61 ЦПК\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.\~ Приписами\~ст. 626 ЦК України\~встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до\~ ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 31.08.2015 року між [PERSON] «СК «ВУСО», як страховиком, та ТОВ «РВТРАНС», як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2282083-02-10-01 від 31.08.2017 ( далі Договір) з забезпеченим транспортним засобом марки «Lexus GX 470», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ( далі забезпечений транспортний засіб) ( а.с. 6-8). Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу, зокрема і щодо винуватості [PERSON] не потребують доказуванню, оскільки встановлені судовим рішенням по вказаній адміністративній справі, що набрало законної сили. В результаті протиправних дій відповідача автомобіль [NUMBER], інший транспортний засіб, учасник ДТП 12.07.2016 року, отримав механічні пошкодження ( а.с. 12, 17-25). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України « Про страхування» \~страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. З огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано позивачем страховим випадком, про що було складено страховий акт № 3980-02 від 26.07.2016 року ( а.с. 28). Страхувальник ТОВ «РВТРАНС» звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 13-14). Згідно п. 16 Договору «повна загибель ТЗ» - це пошкодження (знищення) застрахованого ТЗ, при якому вартість відновлювального ремонту перевищує 75 % дійсної вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку ( а.с.8). Дійсна вартість забезпеченого транспортного засобу Lexus GX д/н [NUMBER] зазначена у п. 2.3.1. Договору і становить 585235,00 грн. ( а.с. 6). Відповідно до Звіту № 5090 від 18.07.2016 року ( а.с. 17-24) вартість збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Lexus GX д/н [NUMBER] становить 760407,80 грн., що згідно п. 16 Договору означає повну загибель транспортного засобу. За відсутності заяви страхувальника про відмову від прав на застрахований транспортний засіб, розмір заподіяних збитків дорівнює меншій сумі з дійсної вартості ТЗ на момент настання страхового випадку за вирахуванням вартості залишків, придатних для подальшого використання (п. 12.23.1 Договору). Відповідно до зобовязуючої пропозиції, яка передбачена п. 12.24 Договору, залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 357000,00 грн. ( а.с. 25). Також, п.2.2.1. Договору встановлена франшиза по повній загибелі ТЗ, у розмірі 10% страхової суми (58523,50 грн.). Тобто, розрахунок розміру страхового відшкодування проведений у відповідності до умов Договору: 585235,00 357000,00 58523,50 = 169711,50 грн., що відображено і в страховому акті № 3980-02 від 26.07.2016 року ( а.с. 28). Згідно листа № 79 від 15.07.2017 року, страхувальник не заперечує проти виплати страхового відшкодування власнику забезпеченого транспортного засобу [PERSON] ( а.с. 10, 15, 16), що відповідає п. 11.4 Договору ( а.с.7). Факт сплати позивачем страхового відшкодування [PERSON] в сумі 169711 грн. 50 коп. підтверджується платіжними дорученнями № 11963 від 26.07.2016 року на суму 139711,50 грн. та № 12091 від 27.07.2016 року на суму 30000 грн. ( а.с. 29). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Доказів страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, суду не надано. Позивачем, в позасудовому порядку, відповідачу направлялися листи з проханням відшкодувати заподіяні збитки в досудовому порядку ( а.с. 26, 27), які позивачем отримані про, що свідчать відповідні поштові повідомлення, але відповідачем залишені без задоволення та відповідного реагування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги [PERSON] "СК\~«ВУСО» про відшкодування матеріальної шкоди доведені та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному розмірі. \~ \~ \~ \~ Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного ст. ст. 989, 993,\~\~1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 року\~ (із змінами та доповненнями) \~та

Outcome: approved