Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що він є власником зазначеної квартири, в якій зареєстрована відповідач, яка є його знайомою. Відповідач зареєстрована в квартирі з 28.03.2018 року, але фактично не проживає у вказаній квартирі протягом останніх семи місяців. Своїми діями відповідач чинить йому перешкоди у користуванні та розпорядженні своєю власністю, оскільки він несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача, а також зменшується розмір житлової субсидії. Ухвалою суду від 20 червня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15-16). В судове засідання позивач не з`явився. Надав суду заяву в якій на позові наполягає, просить розглянути справу у його відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд встановив, що позивач [PERSON] , з 02.03.2018 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.7-8, 11). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом, який власник вважає прийнятим. Судом встановлено, що в зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 31-35). Фактично, в зазначеній квартирі відповідач та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не мешкають та особистих речей не мають, що підтверджється актом, складеним 09.05.2019 року, підписаним головою територіального комітету мікрорайону № 5 «Міський» Скирда С.В. та сусідами [PERSON] , [PERSON] (а.с. 36). Суд вважає встановленим, що реєстрація відповідача в квартирі позивача створює перешкоди останньому в користуванні квартирою, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved