Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 4 522,66 доларів США та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 04 квітня 2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL30430, відповідно до умов якого Банк шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позичальника надав останній кредит в розмірі 1 200 доларів США зі 24% річних та строком користування до 20 березня 2013 року. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язалася погасити кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатоком 1 та Додатком 2. Відповідно до п.5.1 Договору, погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюються у формі ануїтетних платежів у строки та на умовах, встановлених для сплати таких ануїтетних платежів. Згідно Додатку №1 до Договору, розмір ануїтетного платежу складає 33,44 доларів США щомісячно, дата щомісячного платежу - 20 число кожного місяця. Відповідно до п.5.3 Договору, Позичальник зобов»язалася щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування включно до такої дати відповідно суми коштів на поточний рахунок Позичальника, вказаний в п.3.1 даного Договору. Позичальник доручає Кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості у порядку та черговості, визначених в п.5.5 цього та іншими умовами цього Договору. Однак відповідач [PERSON] не виконала належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 16.09.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 4 522,66 доларів США, що в еквіваленті становить 95 669,22 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги Банку підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором, з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив в повному обсязі та пояснив, що заборгованість у [PERSON] за кредитом виникла в зв»язку зі скрутним матеріальним становищем. Крім того, представник відповідача подав до суду зустрічний позов про визнання недійсним п.2.4 Кредитного договору CL30430 від 04 квітня 2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], та пункт «Підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу)» додатку 1 до кредитного договору, які встановлюють підвищену процентну ставку за користування кредитом у понад встановлений строк, вказав на неправомірність застосування Банком підвищеної процентної ставки при нарахуванні відсотків та у разі задоволення первісного позову просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності при зверненні позивача до суду. Представник позивача за первісним позовом проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечила у повному обсязі, зазначивши, що застосування підвищеної процентної ставки за прострочення сплати платежу передбачено умовами укладеного між сторонами кредитного договору, з чим відповідач [PERSON] погодилась, підписавши кредитний договір та додатки до нього. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 04 квітня 2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL30430, відповідно до умов якого Банк шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Позичальника надав останній кредит в розмірі 1 200 доларів США зі 24% річних та строком користування до 20 березня 2013 року. Кредит надано Позичальнику шляхом банківського переказу коштів (усієї суми кредиту) на поточний рахунок Позичальника, зазначений в Додатку №1 до Договору і відкритий у Кредитора. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язалася погасити кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом на умовах та в порядку, визначених Договором, Додатоком 1 та Додатком 2. Згідно з п.7.2.1 Договору, Позичальник зобов»язався повністю та своєчасно виконати усі зобов»язання за цим Договором. Відповідно до додатку №1 до Договору, Позичальник зобов'язався 20 числа кожного місяця вносити щомісячний платіж в розмірі 34,44 долари США. Кількість щомісячних платежів - 60. Пунктом 2.4 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, що вказана в Додатку №1 до цього Договору. Підвищена процентна ставка за користування кредитом не застосовується, (а застосовується ставка в розмірі 0,0001% річних), якщо погашення суми основного боргу Позичальника відбулося протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення. Згідно Додатку №1 підвищена процентна ставка становить 72% річних. Відповідно до п.5.1 Договору, погашення основної суми кредиту та сплата процентів здійснюються у формі ануїтетних платежів у строки та на умовах, встановлених для сплати таких ануїтетних платежів. Відповідно до п.5.3 Договору, Позичальник зобов»язалася щомісячно в дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування включно до такої дати відповідно суми коштів на поточний рахунок Позичальника, вказаний в п.3.1 даного Договору. Позичальник доручає Кредитору самостійно направляти кошти на погашення заборгованості у порядку та черговості, визначених в п.5.5 цього та іншими умовами цього Договору. Згідно п.5.5 Договору, договірне списання Кредитором коштів Позичальника за цим Договором встановлена у наступній черговості: 1)сплата штрафу за невиконання зобов»язань (якщо має місце ), 2) сплата нарахованих процентів на найдавніше прострочену суму кредиту, 3) сплата найдавнішої простроченої суми кредиту, 4) сплата прострочених нарахованих процентів на наступну прострочену суму кредиту, 5) сплата наступної простроченої суми кредиту, 6) сплата процентів за користування кредитом, що підлягають сплаті, 7) сплата основної суми кредиту, що підлягає сплаті. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором № CL30430, що призвело до виникнення заборгованості. Як зазначає позивач станом на 05.12.2014 р. згідно з розрахунком Банку заборгованість становить 4 522,66 доларів США, що еквівалентно 111 137,89 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 1036,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом становить 21927,09 гривень; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 309,54 долари США, що за офіційним курсом НБУ станом становить 6547,79 гривень; - заборгованість по підвищеним відсоткам - 3176,54 долари США, що за офіційним курсом НБУ становить 67 194,33 гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 6.6 Договору кредиту, Позивач має право вимагати від Відповідача достроково погасити Кредит до настання остаточного строку/терміну погашення, а Відповідач зобов'язується на письмову вимогу Позивача достроково погасити Кредит в повному обсязі та оплатити нараховані проценти за користування Кредитом, нараховану неустойку та інші платежі й нарахування за Договором, що підлягають сплаті Відповідачем на користь Позивача не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання такої вимоги Позивача, в одному з наступних випадків: -затримка сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування принаймні за один календарний місяць; - якщо сума поточної заборгованості Відповідача перевищує суму непогашеного Кредиту більш ніж 10%; - у разі несплати Відповідачем більш ніж одного щомісячного платежу, що перевищує 5% суми Кредиту; - іншого істотного порушення умов Договору (наприклад, прострочення сплати коштів на ко\-ристь Позивача за Договором). Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором за період з 20.04.2008 р. по 20.03.2013 р. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності становить 3 роки. Крім того, ч.2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка становить 1 рік. Відповідно до правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 р. у справі № 6-116 цс 13 в порядку перегляду судових рішень у цивільних справах в зв»язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Верховний Суд України зазначив, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. З матеріалів цивільної справи вбачається, що останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентами був здійснений Позичальником в грудні 2010 року. Сторони погодили, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за Кредитним договором відповідно до Графіка. Отже, про порушення свого права Банк був повідомлений в січні 2011 р., однак своїм правом щодо пред»явлення вимоги про стягнення заборгованості не скористався, звернувшись до суду лише в жовтні 2015 р.. В силу ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача в ході судового розгляду заявив про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності за вимогами Банку про стягнення заборгованості. З врахуванням заяви представника відповідача, суд вважає за необхідне застосовувати положення ст..267 ЦК України, оскільки будь-яких доказів з боку позивача, щодо поважності пропуску звернення з вимогами про стягнення заборгованості суду не надано, в зв»язку з чим вимоги про стягнення заборгованості за Кредитом підлягають задоволенню в межах трирічного строку позовної давності за період з жовтня 2012 р. по 20.03.2013 р. Визначаючи розмір суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом, суд виходить з того, що заборгованість по тілу кредиту за період з жовтня 2012 р. по 20.03.2013 р. згідно поданого розрахунку становить - 192 долари США 64 центи, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення - 4 929 гривень 19 копійок. При розрахунку процентів, що підлягають стягненню за зазначений період, суд виходить з розміру процентної ставки, встановлений і погоджений сторонами при укладенні договору в розмірі в розмірі 24% річних, і відповідно до Графіку відповідач за період з жовтня 2012 р. по 20.03.2013 р. повинна сплатити нараховані відсотки в розмірі 126 доларів США 69 центів, що за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 3 241 гривень 69 копійок. З огляду на викладене, позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в межах встановленого законом строку позовної давності в сумі 319,33 доларів США. Позивач при зверненні до суду визначив суму боргу з врахуванням підвищеної процентної ставки в розмірі 72 %, як вбачається з наданого розрахунку. Згідно п.1.1 Кредитного договору № CL32974 від 10 квітня 2008 року на позичальника покладено обов'язок погасити кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором та Додатками 1 і 2. Додатком 1, а саме пунктом «Процентна ставка (станом на день укладення договору)» розмір процентної ставки визначено у розмірі 24 % річних. Водночас, пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що за користування кредитом понад встановлений строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу) встановлюється підвищена процентна ставка, вказана в Додатку 1 до договору. У Додатку 1 у пункті «Підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу)» розмір такої ставки визначений у розмірі 72% річних. Відповідач за первісним позовом звернулась до суду з вимогами про визнання недійсним п.2.4 Кредитного договору CL30430 від 04 квітня 2008 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON], та пункт «Підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу)» додатку 1 до кредитного договору, які встановлюють підвищену процентну ставку за користування кредитом у понад встановлений строк, вважаючи зазначені умови договору несправедливими. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, у тому числі і Закону України «Про захист прав споживачів». Частинами 1, 2 та 3 п. 3. ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що банк не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливою є, зокрема, умова договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У відповідності до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину (договору) є недодержання в момент вчинення правочину сторонами або однією сторін, зокрема, вимоги, зазначеної у ч.1 ст. 203 ЦКУ. Згідно ч.7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Згідно ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що пункт 2.4 кредитного договору № CL30430 від 04 квітня 2008 року та пункт «Підвищена процентна ставка (в разі прострочення платежу)» Додатку 1 до кредитного договору покладають на Позичальника обов»язок є несправедливими, оскільки містять умови про зміни у витратах щодо сплати позивачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов»язань за Договором. Розмір підвищеної Банком процентної ставки перевищує розумну межу плати за послугу, яка встановлена законом. За таких обставин є несправедливою умови п.2.4 кредитного договору № CL30430 від 04 квітня 2008 року та пункту «Підвищена процентна ставка (у разі прострочення платежу)» додатку 1 до кредитного договору. З урахуванням викладеного вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..88 ЦПК України

Outcome: partial