Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 18.10.2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н, за яким вона отримала кредит у розмірі 6307,75 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови цього договору і, станом на 31.01.2014 року, має заборгованість перед Банком на загальну суму 21544,06 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 243,60 грн. Представник позивача Кобзар С.І. у судовому засіданні на задоволенні позову наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснив, що відповідач кредит погасила лише частково, внісши відповідно невеликі суми 12.12.2008 року,16.01. 2009 року, 17.02. 2009 року та 16.04. 2009 року які були спрямовані на погашення процентів та тіла кредиту. Штрафні санкції до відповідача застосовані відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] позов визнала частково. Факт отримання кредиту не заперечує. Вважає, що на погашення кредиту нею була сплачена більша сума. Кредит в повному обсязі не погасила за відсутності коштів. Вважає, що суму до стягнення необхідно зменшити наполовину. Підтвердила, що працівнику Банку до неї двічі зверталися з пропозиціями про реструктуризацію боргу, але вона до них не змогла виїхати. Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи із наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що Банк є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.30-34). 18.10. 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 6307,75 гривень на умовах, як викладено вище. Договір складається із заяви позичальника, Умов та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою (а.с.14-27). Свої зобов'язання згідно Договору Банк виконав. Зазначене відповідачем [PERSON] не заперечується. Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. В порушення умов Договору відповідач, станом на 31.01.2014 року має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 21544,06 гривень, яка складається із наступного: - заборгованість за кредитом - 6040,83 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом - 5404,24 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом - 8596,89 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., - штраф (процентна складова) - 1002,10 грн. Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.10-13). На спростування цих розрахунків [PERSON] доказів не надано. Крім того, представник банку Кобзар С.І. у судовому засіданні пояснив, що кошти які вносила [PERSON] на погашення боргу спрямовувалися як на погашення процентів так і тіла кредиту у зв'язку з чим заборгованість безпосередньо за кредитом, яка підлягає стягненню, зменшена. Зазначене знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Так судом встановлено, що кредит відповідачу була надано у розмірі 6307, 75 грн., а стягнути просять суму 6040,83 грн. [PERSON], після додаткових пояснень представника Банку, із цією обставиною погодилася. На обґрунтування своїх заперечень щодо суми процентів, штрафних санкцій тощо [PERSON] доказів не надала. Заперечення з цього приводу представника Банку суд знаходить такими, що заслуговують на увагу, оскільки Банк дійсно діяв відповідно до умов Договору, зокрема на підставі п.п. 5.5.1,5.6 «Правил користування платіжною карткою», п. п. 4.6, 5.2, 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» та інших. Так, відповідно до п.6.6 Договору - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку(а.с.21). Відповідно до п.5.10 «Правил користування платіжною картою» - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову(а.с. 26). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сукупність наведених доказів та їх належна оцінка і дають суду підстави для повного задоволення заявлених позивачем вимог. Посилання відповідача на відсутність у неї на цей час фінансової можливості погасити борг, цих висновків суду не спростовують. Крім того, відповідач не заперечувала що представники Банку двічі зверталися до неї з пропозиціями щодо врегулювання питання погашення виниклої за Договором заборгованості, але вона з особистих причин на ці пропозиції не пристала. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 243,60 грн.(а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 626,627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10,11,32, 77, 88, 209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved