Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що їй на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 18, кв.133, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.12.2003 року. За вказаною адресою, крім позивача зареєстрована її донька, [PERSON] зі своїм чоловіком [PERSON] та її онука [PERSON], які не проживають у квартирі позивача майже два роки. В серпні 2016 року відповідачі забрали свої речі і документи, виїхали на постійне місце проживання до м.Києва та з того часу жодного разу не зявилися. Жодних перешкод в користуванні житлом відповідачам позивач не чинила. Перебування на реєстраційному обліку відповідачів, які фактично не мешкають за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у користуванні належної їй квартири. [PERSON] вимушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб, зареєстрованих у квартирі. У звязку з викладеним, позивач просила визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №133 по просп.200-річчя Херсона, 18. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2018 року справу прийнято до розгляду та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідачів, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин." Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2003 року [PERSON] є власником квартири №133, що знаходиться за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 18. Згідно довідки\~№50\~від 30.05.2018\~року ОСББ\~«Херсон-18»\~за адресою: м.Херсон, просп.200-річчя Херсона, 18, кв.133 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 01.08.2016 року [PERSON] проживає фактично сама. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У силу ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття\~ з\~ реєстрації\~ місця проживання особи здійснюється на підставі судового\~ рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права\~ власності\~ на\~ житлове\~ приміщення\~ або\~ права користування житловим\~ приміщенням,\~ про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність [PERSON], [PERSON] понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.

Outcome: approved