Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] до суду з позовом до [PERSON], 3-я особа [PERSON], Відділ реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позву зазначила, що є власником квартири [ADDRESS]. Перебуваючи на той час у шлюбі з [PERSON] зареєструвала його 28.03.2007року у спірну квартиру. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2015року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача змінено на дошлюбне «[PERSON]». Біля п'яти років відповідач у квартирі не мешкає комунальні платежі не сплачує у зв'язку з чим позивач просить суд визнати його таким що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представники позивача - [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд визнає, що відповідач [PERSON] повідомлений належним чином. Представник 3 особи :Віддіу реєстрації місця проживання у Комінтернівському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради до судового засідання не з"явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Зі згоди представників позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представників позивача, свідків, дослідивши надані письмові матеріали справи , оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі продажу від 23.08.2006 року, та Заочного рішення суду від 25.12.2015 року (а. с. 10). Як вбачається з довідки КП «Жилкомсервіс» № 2103 від 19.07.2016 року у квартири [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] як чоловік (а.с. 4). Відповідно положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. В судовому засіданні встановлено та не визнано представниками позивача обставина , що спірна квартира [ADDRESS], придбана сторонами по справі у період шлюбу. Відповідно до положень ст. 60 Сімейного кодексу України , майно , набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином спірна квартира [ADDRESS], є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Посилання представника позивача на те, що квартира [ADDRESS], придбана за особисті кошти позивача суд не може взяти до уваги, оскільки на підтвердження цієї обставини позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном , що належить ім. на праві спільної сумісної власності (ст.. 60 Сімейного Кодексу України). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.12.2015 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 листопада 1993 року - розірваний (а. с. 3). Однак розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, відповідно до положень ч. 1 ст. 68 Сімейного Кодексу України. Оскільки час розгляду справи питання про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя не вирішено, відповідач [PERSON] є співвласником об'єкту спільної сумісної власності , а саме квартири [ADDRESS], та має право на володіння,користування та розпорядження цим майном. Норми ст.405 ЦК України не можуть бути застосовані судом до відповідних правовідносин, оскільки регулюються Сімейним Кодексом України, а тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed