Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2013 року сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, у яких в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактичних шлюбних стосунків у 2018 році донька залишилася проживати з позивачкою, а відповідач перестав надавати будь-які кошти на утримання доньки. Відповідач працював будівельником, але офіційно не оформлений. Останні роки працює за кордоном. Його спосіб життя свідчить про достатній дохід. Оскільки відповідач належним чином не виконує обов`язок щодо утримання дитини, позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Щодо часткового визнання відповідачем позовних вимог покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву, відповідно до якої позов визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина. Просив врахувати його незадовільний стан здоров"я, в підтвердження чого надав копії медичних документів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2013 року сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, у яких в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , де батьком дитини записано відповідача [PERSON] (а.с. 4). Малолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» №1342 від 12.03.2019 року (а.с. 5). Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2017 року по справі №137/1726/17 стягуються з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2017 року і до досягнення сином повноліття (а.с. 32-33). На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Хмільницькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.09.2019 року відсутня, що підтверджується довідкою з ДВС №15.031-25/21129 від 18.09.2019 року (а.с. 34). Крім того, відповідачем [PERSON] надано суду медичні документи у підтвердження того, що останній тривалий час хворіє на захворювання підшлункової залози, травної та ендокринної системи (а.с. 35-43). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому фактичні обставини справи, а саме вік дитини, на утримання якої стягуються аліменти (станом на день розгляду справи дитина має повних 3 роки), суд вважає, що позивачка самостійно не може забезпечити необхідне утримання доньки, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача [PERSON] , який тривалий час хворіє на захворювання підшлункової залози, травної та ендокринної системи, що підтверджується наданими відповідачем доказами, а також матеріальний стан відповідача. Суд приймає до уваги й те, що у відповідача є ще одна дитина - неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого відповідач сплачує аліменти згідно рішення суду в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24.11.2017 року і до досягнення сином повноліття. Суд вважає, що обоє дітей відповідача повинні отримувати від свого батька матеріальну допомогу приблизно в однаковому розмірі, будь-хто із дітей відповідача не повинен мати перевагу, тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.06.2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем по справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 768,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно договору-квитанції №3957 від 21.06.2019 року позивачем [PERSON] сплачено кошти адвокату за складення позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 500,00 грн., які відповідно до ст. 137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial