Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві вказує,що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 03 липня 2015 року за нею визнано право власності на житловий будинок за № 5 з господарсько-побутовими будівлями розташованими по вул. Шевченка в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04 листопада 2015 року відповідачів [PERSON] та [PERSON] було виселено із житлового будинку за № 5 розташованого по вул. Шевченка в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області,без надання іншого жилого приміщення. Позивач [PERSON] посилаючись на те,що відповідачі [PERSON] і [PERSON] і іх малолітні діти відповідачі [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO] не бажають звільнити житло належне їй на праві власності ,просzть суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком за № 5 розташованим по вул. Шевченка в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області,та виселити відповідачів з належного їй зазначеного житлового будинку без надання іншого жилого приміщення. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася ,але в своїй заяві просила суд провести розгляд справи у її відсутність на підставі витребуваних судом доказів . В судове засідання відповідачі не з"явилися, але відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду спільну заяву в своїх інтересах і в інтересах їх малолітніх дітей [PERSON]та [PERSON] в якій визнали позовні вимоги . В судовому засіданні представник органу опіки і піклування не з»явився ,але предоставив заяву в якій просив суд слухати справу у відсутності представника та при вирішенні справи покладає на розсуд суду. Проаналізувавши інші докази по справі,суд вважає ,що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 липня 2015 року (а.с.29 ),орігінал якого був оглянутий в цивільній справі Прилуцького міськрайонного суду за номером провадження 2/742/992/15 ( а.с. 37) витребуваної з архіву суду на вимогу позивача ,визнано за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON],померлої 27 вересня 2011 року право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, ,які розташовані за адресою с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області , по вул. Шевченка, 5 . Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04 листопада 2015 року ( а.с.26-27), орігінал якого був оглянутий в цивільній справі Прилуцького міськрайонного суду за номером провадження 2/742/1184/16 (а.с.92-95) витребуваної з архіву суду на вимогу позивача ,виселено відповідачів [PERSON] та [PERSON] із житлового будинку за адресою :с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області , по вул. Шевченка, 5 ,без надання іншого жилого приміщення . Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим ріщенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ,ті самі особи,або особа щодо якої встановлені ці обставини. Із актів державного виконавця Водоп»янової Л.В. відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/742/1184/15 від 21 грудня 2015 року та від 23 лютого 2016 року ( а.с.24-25 ) вбачається ,що в приміщенні за адресою :с. Обичів, Прилуцького району Чернігівської області , по вул. Шевченка, 5 залишається проживати двоє малолітніх дітей разом з їх законним представником опікуном матір»ю,а тому рішення суду в строк наданий для добровільного виконання і примусовому виконані не виконано . За таких обставин ,коли в судовому засіданні достовірно встановлено,що відповідачі чинять позивачу перешкоди у здійснені нею права користування та розпоряджання своїм майном а тому такі перешкоди підлягають захисту відповідно до положень ст.ст. 29,383,386,391 ЦК України,шляхом виселення відповідачів з житлового будинку ,який знаходиться за адресою : Чернігівська область , Прилуцький район,с. Обичів, вул. Шевченка,5 ,без надання ішого жилого приміщення Задовольняючи таким чином позовні вимоги, суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягнути на користь позивачки [PERSON] з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рахунок відшкодування витрат понесених на оплату судового збору під час подачі позовної заяви до суду в сумі 275 грн. 60 коп. з кожного. На підставі наведеного,ст.ст. 29,383,386,391 ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,61,212,213,215 ЦПК України,суд

Outcome: approved