Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач 30.12.2020 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому з урахуванням заяви її представника про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2015 року по жовтень 2020 року в розмірі 61 056 грн 73 коп. Позов аргументує тим, що заочним рішенням Нiжинського міськрайонного суду Чернігівської областi вiд 19 березня 2015 року на її користь стягнуто з [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 19 лютого 2015 року i до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист по вказаному судовому рішенню перебуває на примусовому виконанні у Ніжинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ВП № 47153939. Станом на 24.11.2020 заборгованість із сплати аліментів по зазначеному виконавчому провадженню становить 61 056 грн 73 коп. Згідно проведеного представником уточненого розрахунку відповідно до ст.196 ЦПК України та з урахуванням позицій, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 25 квітня 2018 року, загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2015 року по жовтень 2020 року становить 459 445 грн 50 коп. Враховуючи вимоги ч.1 ст.196 СК України, згідно яких одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені), але не більше 100 відсотків заборгованості, оскільки розмір неустойки є значно вищим, ніж заборгованість по аліментах, просить стягнути на її користь 61 056 грн 73 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року суд постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та підтримку уточнених позовних вимог. Відповідач надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4). Відповідно до інформації Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 24.11.2020 № 566/3 на примусовому виконанні у Ніжинському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з 08.04.2015 перебуває виконавче провадження АСВП № 47153939 з виконання виконавчого листа №2/740/341/15, виданого 06.04.2015 Ніжинським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виконаного старшим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Андрієвською І.О., розмір заборгованості [PERSON] по аліментах із 19 лютого 2015 року по жовтень 2020 року становить 61 056 грн 73 коп. (а.с.6). У відповідності до ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1 ст.196 СК України, уразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобовязання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов"язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Факт прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивача за вказані у позовній заяві періоди доведено належними й допустимими доказами. Відповідачем визнано те, що прострочення сплати аліментів виникло з його вини. Суд погоджується із розміром пені по аліментам, розрахованим позивачем, так як він здійснений відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. Тож загальна розрахункова сума неустойки за спірний період (з березня 2015 року по жовтень 2020 року) згідно уточненого розрахунку від 11.02.2021 становить 459 445 грн 50 коп., але в силу приписів частин 1 та 2 статті 196 СК України максимальний розмір цієї неустойки обмежується 100 % заборгованості, за несплату якої її нараховано державним виконавцем, - 61 056 грн 73 коп. Підстав для зменшення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не вбачає. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин, позивач у справі звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 840 грн 80 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved