Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 липня 1975 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району, про що в той же день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №8 від 31.07.1975 року. Від шлюбу у них народилось троє дітей, які вже повнолітні. Вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. [PERSON] з відповідачкою більше 20 років проживають окремо. У позивача є інша сім'я та жінка з якою він проживає на даний час. Оскільки ніхто не може бути примушений у перебуванні у шлюбі позивач вимушений звернутись з позовом до суду так як проживати з відповідачкою у шлюбі не бажає. Майновий спір між ними відсутній. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, своєчасно в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Суд вважає можливим на підставі ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від позивача та відповідача та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. Отже, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району, про що в той же день в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №8 від 31.07.1975 року. Від шлюбу у них народилось троє дітей, які вже повнолітні. Вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. [PERSON] з відповідачкою більше 20 років проживають окремо. У позивача є інша сім'я та жінка з якою він проживає на даний час. Відносини між ними, як між подружжям, повністю припинились ще 20 років тому. На даний час подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вирішила, що шлюб краще розірвати. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між ним та відповідачкою - [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved