Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

в обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 03.07.2015 року між нею та [PERSON] укладено договір позики. Факт укладання договору та факт отримання коштів підтверджується розпискою [PERSON] від 03.07.2015 року. За умовами вказаного договору [PERSON] позичив у неї грошові кошти в сумі 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США. Зазначену суму коштів відповідач зобов»язався повернути до 03.07.2016 року, однак всупереч умовам договору позики останній коштів не повернув. З вище наведених підстав просить стягнути з [PERSON] 1600 (одну тисячу шістсот) дол..США у гривневому еквіваленті на момент ухвалення судового рішення по справі. В судове засідання представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням у матеріалах справи та дає підстави для розгляду справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд визнає позов підлягаючим задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Факт позики відповідачем грошей в позивача підтверджується договором позики від 03.07.2015 року, що не суперечить вимогам змісту ст.1047 ЦК України так, як договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Заперечення договору позики показами свідків не допускається. Згідно укладеного договору позики та наданої письмової розписки [PERSON] зобов"язався повернути [PERSON] позичені грошові кошти у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США у строк до 03.07.2016 року. Проте до вказаної дати грошові кошти ним повернуті не були. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Оскільки відповідач добровільно не виконує умови договору позики, позичена ним сума підлягає стягненню на користь позикодавця в примусовому порядку. Стаття 524 ЦК України встановлює, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, тому з відповідача підлягає стягненню сума 1600 дол. США, що еквівалентно по курсу гривні станом на 30.11.2016 року,то б то на день винесення рішення суду і становить 40944 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 551,21 грн.

Outcome: approved