Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 17 травня 2013 року, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу). Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюб виявився невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя, стосунки в сімї погіршились, оскільки відповідач не піклується про створення нормальної сімейної атмосфери та мало приймав участь у вихованні дитини, відповідач з 08 жовтня 2016 року разом із сім"єю не проживає, спільне господарство не ведеться, дошлюбне прізвище позивач відновлювати не бажає, дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач в повній мірі не надає коштів на утримання дитини, останній проходить службу в Ніжинському спеціальному авіазагоні ДСНС України. Відповідно до заяви від 10 травня 2017 року позивач підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності. Згідно заяви від 24 квітня 2017 року відповідач визнає позов, просить розглянути справу за відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. \~ Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. \~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2013 року, останні є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, між сторонами виникли неприязні відносини через різні погляди на сімейне життя та несумісні характери, що суперечить інтересам позивача і є підставою для неможливості подальшого життя подружжя і збереження шлюбу, при цьому суд враховує, що норми сімейного законодавства не наділяють судові інстанції можливістю примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, позивач згідно письмової заяви наполягає на розірванні шлюбу, про що заперечення відповідача відсутні, клопотання останніх про надання строку для примирення відсутні. Законними підставами для розірвання шлюбу є ст.ст.105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із врахуванням вищезазначених встановлених в судовому засіданні обставин та відсутності домовленості сторін про сплату аліментів на неповнолітню дитину останні повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача, що останнім не заперечується, і є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України, можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 640 грн. сплаченого останньою судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, а в дохід держави 640 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: approved