Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

В травні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Батько дитини з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх обов'язків, не спілкується з дитиною, свідомо не приймає участі в житті доньки. Для забезпечення повноцінного відпочинку в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, для підвищення рівня світогляду, покращення стану здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку дитині потрібно виїздити за кордон. Оскільки відповідач не виконує батьківські обов'язки, не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, просила надати їй дозвіл без згоди відповідача [PERSON] на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України [PERSON], [INFO], строком до 11 грудня 2022 року до Єгипту, Туреччини, Російської Федерації, Республіки Білорусь та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, відповідно до заяв просили слухати справу у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до заяви просив слухати справу у його відсутність, позов визнав. Представник третьої особи - служби у справах дітей та сім'ї Бородянської районної державної адміністрації Політико М.Ю., в судове засідання не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу у її відсутність. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9),копією рішення Бородянського районного суду від 25 жовтня 2006 року (а.с.14), копією свідоцтва про шлюб (а.с.20). З копії заяви [PERSON] (а.с.10) вбачається, що він відмовляється від утримання та виховання доньки [PERSON], [INFO] та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його дитини. З копії рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради Бородянського району №50 від 07 квітня 2016 року вбачається, що селищна рада вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, позовні вимоги визнав, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно цієї дитини. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого із батьків може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована Україною 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 141 СК України визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини. У відповідності до вимог ст. ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституції України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну", документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оскільки через відсутність згоди відповідача [PERSON] позбавлена можливості здійснювати тимчасовий виїзд за кордон, то суд задовольняючи позов вважає за необхідне позов задовольнити та надати дозвіл [PERSON] без згоди [PERSON] на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі території України [PERSON], [INFO], строком до 11 грудня 2022 року до Єгипту, Туреччини, Російської Федерації, Республіки Білорусь.

Outcome: approved