Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

заявник просить встановити факт її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року. Мотивує свої вимоги тим, що метою встановлення наведеного в заяві факту, є оформлення громадянства України її дочкою [PERSON] , [INFO] , яка бажає набути громадянство України за територіальним походженням, для чого їй необхідно встановити факт проживання на території України до 24 серпня 1991 року для подальшого оформлення набуття громадянства України . При цьому долучила докази, які свідчать про її тривале проживання на території України з сім"єю. В обгрунтування поданої заяви зазначила, що вона народилася [INFO] в с. Геговіт Гегаркунікської області, Вірменія. Після землетрусу у Вірменії вона з сім`єю переїхали в Україну, де проживали з 1989 по 1993 року в с. Сотниківка Яготинського району Київської області. Вказаний факт визнаний і в рішенні Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2006 року у справі №2-а-13/2006, а саме факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Відповідно до вказаного рішення та ухвали Долинського районного суду від 23 серпня 2007 року про виправлення описки у справі №2-а-12/200б рік, встановлено та визнано факт постійного проживання її дочки [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року та підтверджується факт її проживання на території України у період з 1989 року по 1993 рік, тобто до [INFO] . Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Родинні відносини між нею, [PERSON] , як між мамою, та дочкою [PERSON] , підтверджуються свідоцтвом про народження дочки [PERSON] [NUMBER] від 21.10.1987 року, номер реєстрації 651 від 21.10.1987 року. Її дочкою є також [PERSON] , яка народилася [INFO] у республіці Молдова. м. Ришкани, громадянство Республіки Молдова не приймала. На даний час дочка [PERSON] проживає разом з нею в [ADDRESS] , їй видана посвідка на постійне місце проживання за [NUMBER] від 18.04.2019 року. З наведених підстав просить її заяву задовольнити. 01.07.2020 відповідно до ухвали судді Долинського районного суду прийнято заяву до розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні представник заявниці подану заяву [PERSON] підтримала, з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Долинського районного відділу УДМСУ в Івано-Франківській області Гулик В.С. у вирішенні даної заяви покладається на розсуд суду, подавши письмові заперечення, в яких відсутні заперечення щодо її задоволення. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Згідно з копією паспорта громадяки України серії [NUMBER] заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Геговіт Гегаркунікської області, Вірменія (а.с. 6). Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2006 року у справі №2-а-13/2006, визнано факт постійного проживання на території України [PERSON] станом на 24.08.1991 року (а.с. 11). Згідно з рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2006 року у справі №2-а-12/2006, визнано факт постійного проживання на території України [PERSON] станом на 24.08.1991 року (а.с. 10). Як вбачається з довідки №144, виданої Сотниківською сільською радою Яготинського району Київської області, [PERSON] проживала на території вказаної сільської ради з 1989 до 1993 року (а.с. 14). Родинні відносини між [PERSON] , як між мамою та дочкою [PERSON] , підтверджуються копією свідоцтва про народження № [NUMBER] від 21.10.1987, актовий запис №651 від 21.10.1987 року (а.с. 19). Про те, що дочкою [PERSON] є також [PERSON] , яка народилася [INFO] , свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане 26 липня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ришкани, Республіки Молдова (а.с. 14, 15). Як засвідчує копія довідки Посольства Республіки Молдова в Україні за №65 від 22 серпня 2012 року, дочка [PERSON] , згідно з даними Державного реєстру населення Республіки Молдова громадянство Республіки Молдова не приймала (громадянства Республіки Молдова не має) і з питання оформлення документів Національною паспортною системою не зверталася ( паспортом громадянина Республіки Молдова не документована) (а.с. 17,18). Дочка [PERSON] зареєстрована та проживає з заявницею в [ADDRESS] , про що свідчить копія довідки №375 від 28.03.2019 про реєстрацію місця проживання (а.с. 16). [PERSON] видана посвідка на постійне місце проживання за [NUMBER] від 18.04.2019 року, орган, що видав документ: 2601, дата закінчення строку дії - 17 квітня 2029 року. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Згідно з підпунктами а), в) пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі - Порядок)встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України. Згідно з пунктом 33 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання рідних (повнорідних та неповнорідних) брата чи сестри заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з рідними (повнорідними та неповнорідними) братом чи сестрою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що іншої можливості підтвердити вказаний у заяві факт [PERSON] не має. Надані заявницею докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт її проживання на території України до 24 серпня 1991 року, встановлення якого є необхідним для оформлення громадянства України її дочкою [PERSON] за територіальним походженням. На підставі викладеного,

Outcome: approved