Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася з позовною заявою [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.12.2009 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2011 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини в розмірі ? частини всіх видів доходів, починаючи з 28 липня 2010 року до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO]. На підставі вищезазначеного рішення суду від 13.10.2010 року було видано виконавчі листи. Але за весь час, не дивлячись на проблему із Жовтневим ВДВС ХМУЮ, відповідач самостійно так і не сплачував призначені судом аліменти та ніяким чином матеріально не допомагав дитині. Позивач зазначила, що за весь час, після припинення шлюбних відносин, вона не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною, проте останній взагалі ніколи не цікавився спільною донькою. Він не приймав участі у дошкільному розвитку доньки, не займався взагалі вихованням дитини, її оздоровленням, жодного разу не приходив до дошкільного навчального закладу, не спілкувався з вихователями групи та іншими педагогічними працівниками закладу з питань виховання та розвитку або іншими питаннями стосовно доньки. Весь цей час відповідач не цікавився життям доньки, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Позивач зазначила, що відповідач був відсутній у важливі моменти дитини з самого її народження, повністю знехтував своїми батьківськими обов'язками стосовно своєї доньки. Відповідач не те, що поганий батько для дитини, його взагалі не було у житті дитини. Він не тільки не бажав бачитися з дитиною, а й не цікавився життям дитини навіть засобами телефонного зв'язку. Всім необхідним забезпечує дитину виключно вона - мати дитини. Тому позивач була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, надали до суду заяву, згідно якої просили розглядати справу без участі їх представника та при ухваленні рішення просили врахувати інтереси малолітньої дитини. Також додали до своєї заяви висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно з вимогами ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18 грудня 2009 року (а.с.10). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] (а.с.11) Дитина: [PERSON], [INFO], фактично проживає з матір'ю [PERSON] Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2010 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходів, починаючи з 28 липня 2010 року до досягнення дитиною 3-х років, тобто до [INFO] (а.с.13, 14). Згідно з розрахунками заборгованості по аліментам від 3 квітня 2014 року, 27 жовтня 2016 року та 25 травня 2017 року, складених державними виконавцями Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-8557/10 від 13.10.2010 року, заборгованість відповідача за період з 17 жовтня 2011 року по 3 квітня 2014 року складає 18 809,45 грн.; з квітня 2014 року по жовтень 2016 року складає 29 207,25 грн.; з листопада 2016 року по квітень 2017 року складає 6 585,00 грн., а всього станом на 1 травня 2017 року заборгованість становить 54 601,70 грн. (а.с.47-48, 49, 50). Згідно довідки КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Покровськ Донецької області, мати [PERSON] регулярно зверталася до амб. № 2 з метою лікування доньки [PERSON], [INFO]. Мати ретельно виховує дитину та сумлінно виконує усі лікарські рекомендації з приводу лікування дитини. З батьком дитини не знайомі, дитину до лікарні він не водив. На момент виклику лікаря, батька вдома ніколи не було. Він жодного разу не телефонував до лікарні та не цікавився здоров'ям дитини (а.с.21). Згідно довідок загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Покровської міської ради від 28.02.2017 року, [PERSON], [INFO], дійсно навчається у навчальному закладі в 1-Б класі. Мати, [PERSON] відповідально ставиться до виховання, навчання дитини, бере активну участь в організації шкільного життя та дозвілля доньки. Жодних претензій до [PERSON], як матері дитини, вчителі школи не мають. Батько дитини [PERSON] жодного разу не з'являвся у школі ні особисто, ні по телефону. Про успіхи доньки не турбувався, його ніколи не бачили та з ним не знайомі (а.с. 24, 25, 26). Згідно інформації ДНЗ № 5 «Івушка» відділу освіти Покровської міської ради Донецької області, піклуванням та вихованням [PERSON] займалася її мати [PERSON]. Батько [PERSON] не цікавився та не звертався з питань дошкільного навчання доньки. Вихователі групи, яку відвідувала [PERSON] не були знайомі з батьком дитини, ніколи його не бачили (а.с. 27). Згідно з висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Із наявних у справі документів встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.05.2011 року. Після розірвання шлюбу між батьками малолітня [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] запрошувався до Управління служб на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, пояснень чи документів не надав. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні дитини та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері дитини, до Управління служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надав. Згідно з інформацією адміністрації КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м. Покровськ Донецької області, малолітня [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців закладу з народження. Мати неодноразово зверталась з метою лікування дочки, вона виконує усі рекомендації лікарів щодо догляду та лікування дочки. Батько дитини, [PERSON], дочку до лікаря не приводив, на момент виклику лікаря батько вдома ніколи не було. Він жодного разу не телефонував до лікарні відносно стану здоров'я дитини, особисто до закладу не з'являвся, лікарі з ним не знайомі. Згідно з інформацією адміністрації Дошкільного навчального закладу № 5 «Івушка», д виховувалась [PERSON] до 2016 року, мати [PERSON], займалась вихованням дочки. Батько дитини, [PERSON] до дитсадка не звертався, не цікавився питанням дошкільного навчання дочки. Вихователі групи з батьком не були знайомі. Згідно з інформацією адміністрації ЗОШ № 9 Покровської міської ради Донецької області, де навчається [PERSON] в 1-му класі, мати [PERSON] відповідально ставиться до навчання, виховання дочки, бере активну участь в організації шкільного життя та дозвілля. Про батька дитини, [PERSON], жодної інформації у школі немає, за час навчання дитини в школі батько не телефонував, особисто не відвідував заклад, не турбувався про успіхи дочки. Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.10.2010 року з батька дитини, [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень матері дитини, з того часу жодної матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON] не надає, аліменти не сплачує, інформація про сплату аліментів відсутня. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON], [INFO], було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Батько дитини, [PERSON], був запрошений на засідання Комісії, однак не з'явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. Мати дитини, [PERSON], на засіданні Комісії особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує дочку, не цікавиться її розвитком, здоров'ям та досягненнями, не телефонує. Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Суд вважає висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved