Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач 08.01.2014 року звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 16.10.2008 року між ЗАТ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останньому надано 4000,00 грн. кредиту зі сплатою визначених сторонами відсотків за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки, встановлені умовами зобов'язання. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконує, щомісячно кредит та відсотки за користування ним не погашає. У зв'язку з порушенням відповідачем строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 16.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 14421,77 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 3996,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5026,68 грн., комісія за користування кредитом - 4235,75 грн., штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина) та 662,94 грн. (процентна складова), а тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за даним кредитним договором та судові витрати. Представник позивача - ПАТ «ПриватБанк» подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно не з"явився в судове засідання про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» являється правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 16.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та непогашенням кредиту і відсотків, станом на 16.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 14421,77 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 3996,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5026,68 грн., комісія за користування кредитом - 4235,75 грн., штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (фіксована частина) та 662,94 грн. (процентна складова). Вказані обставини підтверджуються кредитним договором № б/н від 16.10.2008 р., умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, розрахунком заборгованості станом на 16.12.2013 року. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Від відповідача не надходило жодних заяв, зокрема, про застосування строку позовної давності до спірних відносин. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved