Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

ПАТ "Укрсоцбанк» звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, 25.02.2007 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 08/300/25, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу - [PERSON] кредит у сумі 50000,00 гривень із кінцевим терміном повернення до 24.05.2017 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Позичальник свої зобов'язання перед Банком не виконав. Станом на 30.07.2014 року загальна сума заборгованості складає 70900,95 гривень. У зв'язку з цим Позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України будучи належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить судова повістка, яка наявна в матеріалах справи в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 08/300/25 від 25.05.2007 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 50000,00 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленим договором (а.с.10-12). Станом на 30.07.2014 року загальна сума заборгованості складає 70900,95 гривень (а.с. 6-9). Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засіданні фактів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України. Так, відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. За таких обставин, оцінюючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, відповідно до вимог ст.212 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення кредитного договору № 08/300/25 від 25.05.2007 року та в порушення ст.526 ЦК України, не виконав свої зобов'язання перед позивачем по поверненню Кредиту, позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю.. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив 709,01 гривень судового збору (а.с.1), а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: approved