Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що він являється керівником релігійної організації «Управління Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної Церкви» код ЄДРПОУ 21431483 . В кінці листопада поточного року йому стало відомо про поширення відповідачами стосовно нього неправдивої інформації шляхом опублікування [INFO] власному Інтернет-сайті друкованого засобу масової інформації Чернівецької газети « Час » статті з назвою : «[INFO]». Стверджує, що відповідно до даних Інтернет- сайту «іmеnа.uа» щодо запитуваної інформації про зареєстровані доменні імена та ІР - адреси встановлено, що власником зазначеного домену є Фізична особа - підприємець [PERSON] , який згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 16.06.2005 р. за номером запису 20710000000001915 та до цього часу здійснює господарську діяльність в тому числі відповідно до кодів КВЕД : -58.29 Видання іншого програмного забезпечення; -62.01 Комп`ютерне програмування; -62.02 Консультування з питань інформатизації; -62.03 Діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням; -63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність (основний). В даній Інтернет-публікації, серед іншого, був викладений наступний текст: «Сьогодні «Час» відкриває завісу над «нажитым непосильным трудом» майном митрополита [PERSON] та архієпископа [PERSON]. Ці двоє «монахів» живуть не так кучеряво як їхній предводитель, але і вони мають що втрачати і тому впираються як молоді бички та бойні створенню Української Помісної Церкви. Отож...» Далі, в цій Інтернет- публікації зазначено, що у нього у власності є: «Житло двокімнатна квартира в Хотині , Розкішні апартаменти в консисторії на вулиці Руській Автомобілі -6-Фольсваген Пасат (два ), Фольксваген Бора (два), Фольксваген Ігуан, Тойота Кемрі Земля -Десятки гектарів «монашеських» земель поблизу чоловічих монастирів в хотинських Колінківцях та заставнівському Хрещатику А крім цього ще «три магнитофона в недешевих автомобилях, три видеокамеры в особняках, три кадила серебряных, ряса замшевая заграничная...тоже три...» Вказує, що його громадська діяльність регулюється в тому числі Статутом релігійної організації «Управління Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної Церкви», згідно п.10 розділу II якого він здійснюю загальне керівництво єпархіальними установами, парафіями та монастирями на території Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної Церкви. Поширена в статті інформація є категорично недостовірною, стала доступною необмеженому колу осіб, а тому цей факт вкрай негативно впливає не тільки на його репутацію як фізичної особи та громадянина, а й на ділову репутацію, тому, відповідно, заподіює значної моральної шкоди. У зв`язку із цією публікацією йому доводиться спростовувати опубліковану інформацію серед колег-священослужителів, парафіян, знайомих та близьких осіб . Вважає, що недостовірність та неправдивість опублікованої інформації підтверджується наступним: -В частині ствердження про належність йому «розкішних апартаментів в консисторії на вулиці Руській» - свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 21.11.2011 р., яке зареєстроване в Чернівецькому ОБТІ 16.12.2011 р., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №103394337, згідно яких єдиним власником зазначеної нерухомості є Релігійна організація «Управління Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної Церкви» код ЄДРПОУ 21431483. Відповідно до п.13 розділу III Майно, джерела коштів єпархії Статуту Релігійної Організації «Управління Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної Церкви» споруди, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального та благодійного призначення , кошти та інше майно, придбане єпархією та рахунок власних ресурсів, пожертвуване громадянами, підприємствами, організаціями, установами або передане державою, а також придбане єпархією на інших законних підставах, є власністю єпархіального управління, а тому не були і не можуть бути його особистою власністю . -В частині належності йому зазначених у статті шести автомобілів - письмовою інформацією Регіонального Сервісного Центру в Чернівецькій області ТСЦ 7341 за вих.№31/24/11-989 від 29.11.2018 р., де зазначено, що за ним юридично зареєстровані три автомобілі марки Фольксваген , згідно перерахованих в інформації, що також не відповідає викладеним у публікації даним щодо нібито володіння шістьма автомобілями. Наявними трьома автомобілями фактично володіють, користуються та розпоряджаються на свій розсуд при здійсненні релігійної діяльності згідно КВЕД 94.91 відповідні релігійні організації Чернівецько-Буковинської Єпархії УГЩ. Інших будь-яких автотранспортних засобів у його власності не має. -В частині поширеної недостовірної інформації щодо «володіння десятками гектарів землі» - відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №148099399 від 05.12.2018 р. у нього у власності є тільки двокімнатна квартира загальною площею 67,7 кв.м. в м.Хотин, яка була зареєстрована ще 18.02.2008 р., тобто задовго до призначення архієпископом Чернівецьким і Буковинським, керуючим Чернівецько-Буковинською єпархією відповідно до Указу за №1501 від 16.09.2014 р. Вважає, що викладена інформація щодо його володіння десятками гектарів землі та іншим нерухомим майном є неправдивою та недостовірною. -В частині тексту недостовірної інформації : «А крім цього ще «три магнитофона в недешевих автомобилях, три видеокамеры в особняках, три кадила серебряньых, ряса замшевая заграничная...тоже три...» - спростовується розділом III «Майно, джерела коштів єпархії» тому вони абсолютно не відповідають дійсності ; Додав, що в даному випадку стосовно нього відповідачами була умисно опублікована інформація щодо конкретних фактів володіння перерахованим в публікації майном, яких не існувало та не існує взагалі. Вважає, що викладені у публікації недостовірні факти не відносяться до оціночних суджень, оскільки поширення окресленої інформації порушує його немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію. Інформація, викладена у статті, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє громадськості про порушення чинного законодавства та прийнятих у суспільстві принципів моралі, етики, тощо, та такою, що, порушує його немайнові права, по-друге, стосується конкретних фактів, обов`язок доказування достовірності яких, покладається на відповідача. Інформація, поширена відповідачами, є недостовірною також з тих підстав, що її було подано не тільки релігійній громаді, а й всьому суспільству як перелік конкретних фактів, які відбулись, які негативно характеризують його в очах громадськості, при цьому відповідачі не надали жодного доказу того, що така інформація відповідає дійсності. Поширення такої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідачів, що безпосередньо принижує його людську гідність, створило негативну соціальну оцінку його особистості в очах оточуючих, порушивши його честь. На підставі наведеного , посилаючись на норми матеріального та процесуального права , просить суд визнати недостовірною інформацію в Інтернет-публікації з назвою : «[INFO]», поширену [INFO] на Інтернет-сайті Колективного підприємства редакції газети «Час» «www.chas.cv.ua», а саме : «Сьогодні «Час» відкриває завісу над «нажитым непосильным трудом» майном митрополита [PERSON] та архієпископа [PERSON]. Ці двоє «монахів» живуть не так кучеряво як їхній предводитель, але і вони мають що втрачати і тому впираються як молоді бички та бойні створенню Української Помісної Церкви. Отож...» Житло -Розкішні апартаменти в консисторії на вулиці Руській Автомобілі -6-Фольсваген Пасат (два),Фольксваген Бора (два), Фольксваген Ігуан, Тойота Кемрі Земля - Десятки гектарів «монашеських» земель поблизу чоловічих монастирів в хотинських Колінківцях та заставнівському Хрещатику А крім цього ще «три магнитофона в недешевих автомобилях, три видеокамеры в особняках, три кадила серебряньых, ряса замшевая заграничная.. тоже три...» Зобов`язати Колективне підприємство редакції газети «Час» та ФОП [PERSON] опублікувати спростування недостовірної інформації тим же способом, яким було розміщено неправдиве повідомлення. Стягнути з відповідачів 3723,00 грн. моральної шкоди та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов. Стверджував, що відповідачі не надали жодного доказу на підтвердження достовірності поширеної інформації. Представник відповідача - КП редакції газети « Час» - [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на необґрунтованість позовних вимог. Підтримав доводи , викладені у відзиві на позовну заяву. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився , хоча належним чином тричі був повідомлений судом про час та місце слухання справи. Про причини своєї неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК, України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України - передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 3 цього ж Кодексу - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно указу № 1501 від 16.09.2014 року позивач призначений архієпископом Чернівецьким і Буковинським, керуючим Чернівецько- Буковинською єпархією ( а.с. 19). Згідно статуту релігійної організації « Управління Чернівецько - Буковинської єпархії української православної церкви» , затвердженого митрополитом Київським та всієї України від 30.01.2013 року , керуючим Чернівецько -Буковинською єпархією єпархіальний архієрей, який обирається Священним Синодом Українське Православної Церкви та призначається Указом Митрополита Київського всієї України. Єпархіальний архієрей: - скликає Єпархіальні збори та Єпархіальну раду і головує на них; - здійснює загальне керівництво єпархіальними установами, парафіями та монастирями; - затверджує Статути парафій і виносить пропозицію на Священний Синод про створення монастирів; - підтверджує належність до Української Православної Церкви всіх парафій, монастирів, що розташовані на території єпархії; - призначає причт та настоятелів парафій; - представляє на призначення викладачів духовних та настоятелів монастирів; - схвалює проведення в життя рішень органів управління; - дозволяє (благословляє) будівництво і ремонт храмів, молитов будинків та каплиць; - виступає з клопотанням перед органами державної влади та місцевого управління про передачу єпархії храмів та інших будівель і споруд, призначених для церковних потреб; - є повноважним представником Української Православної Церкви перед відповідними органами державної влади та управління з питань, що стосуються його єпархії; - вирішує інші питання, пов`язані з життям його єпархії. Єпархіальний архієрей розпоряджається майном та фінансовими засобами, укладає договори, видає доручення, відкриває рахунки в банківських установах. У своїй діяльності єпархіальний архієрей підзвітний Митрополиту Київському і всієї України та Священному Синоду Української Православної Церкви. Згідно наданих до суду доказів , 16.11.2018 року на Інтернет-сайті друкованого засобу масової інформації Чернівецької газети «Час» було опубліковано статтю з назвою : «[INFO]». В даній Інтернет-публікації, серед іншого, було викладений наступний текст: «Сьогодні «Час» відкриває завісу над «нажитым непосильным трудом» майном митрополита [PERSON] та архієпископа [PERSON]. Ці двоє «монахів» живуть не так кучеряво як їхній предводитель, але і вони мають що втрачати і тому впираються як молоді бички на бойні створенню Української Помісної Церкви. Отож...» Далі, в цій Інтернет-публікації зазначено, що у нього у власності: «Житло - двокімнатна квартира в Хотині , Розкішні апартаменти в консисторії на вулиці Руській Автомобілі - 6-Фольсваген Пасат (два), Фольксваген Бора (два), Фольксваген Ігуан, Тойота Кемрі Земля - Десятки гектарів «монашеських» земель поблизу чоловічих монастирів в хотинських Колінківцях та заставнівському Хрещатику А крім цього ще «три магнитофона в недешевих автомобилях, три видеокамеры в особняках, три кадила серебряных, ряса замшевая заграничная...тоже три...» Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 15, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За роз`ясненнями п.п. 15, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно довідки Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області територіального сервісного центру 7341 від 29.11.2018 року , за позивачем зареєстровані наступні транспортні засоби: -Фольксваген Тігуан , 2015 року випуску, Фольксваген Пассат ,2017 року випуску та Фольксваген Пассат 2008 року випуску ( а.с.29). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за позивачем також зареєстрована квартира за адресою : [ADDRESS] , яка складається із двох житлових кімнат (а.с. 30). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно , а саме будівлі та споруди по [ADDRESS] належать на праві приватної власності Чернівецькій єпархії Української Православної церкви ( а.с.27). Як вбачається зі змісту опублікованої [INFO] статті під назвою «[INFO]» , міститься інформація про те , що позивачу належить : «Житло -двокімнатна квартира в Хотині , Розкішні апартаменти в консисторії на вулиці Руській Автомобілі -6-Фольсваген Пасат (два ), Фольксваген Бора (два), Фольксваген Ігуан, Тойота Кемрі Земля - Десятки гектарів «монашеських» земель поблизу чоловічих монастирів в хотинських Колінківцях та заставнівському Хрещатику За положенням ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до Закону України "Про інформацію"- оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (475/97-ВР). Проаналізувавши наведену у вказаній вище статті інформацію, суд приходить до висновку, що така інформація подана у формі фактичних тверджень, оскільки речення містить стверджувальні вислови, а тому вони не є оціночним судженням. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1від 27.02.2009р.«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи ,а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відтак, суд вважає доведеним те, що вказана інформація є недостовірною та такою, що порушила право позивача на недоторканність ділової репутації, оскільки спотворила інформацію про діяльність позивача, поставила під сумнів, дотримання позивачем моральних та правових норм. Жодного доказу на підтвердження належності позивачу-« Розкішні апартаменти в консисторії на вулиці Руській Автомобілі -Фольксваген Бора (два), Тойота Кемрі Земля - Десятки гектарів «монашеських» земель поблизу чоловічих монастирів в хотинських Колінківцях та заставнівському Хрещатику» відповідачами не підтверджено та під час судового розгляду не встановлено. У процесі судового розгляду підтвердженна наявність у власності позивача трьох автомобілів та квартири у м. Хотин , Чернівецької області . Проте , суд вважає , що наведена у статті сама форма викладення неправдивої інформації щодо володіння шістьма автомобілями та іншим майном у контексті всієї статті викликає у необмеженого кола осіб - користувачів мережі Інтернет упевненість про протиправну діяльність позивача при здійсненні наділених повноважень керівника Чернівецько-Буковинської єпархії. Тому, перекручування дійсної інформації щодо майна позивача також приводить до висновку про те, що в силу положень постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009, наведена у статті інформація є недостовірною, оскільки викладена неправдиво, тобто містить відомості про явища, які існували, але відомості про цю інформацію не відповідають дійсності, оскільки є перекрученими. Основними питаннями, яке розглядає суд з метою захистити честь, гідність та ділову репутацію, що були порушені в мережі Інтернет це, по-перше: засвідчення факту розміщення в мережі Інтернет інформації, яка порушує права особи ; по-друге, встановлення належних сторін у справі; по-третє, аналіз інформації, яка визнається недостовірною щодо способу її викладення. Вітчизняне законодавство на сьогодні не визначає особливостей регулювання та захисту прав на честь, гідність та ділову репутацію у мережі Інтернет. На ці правовідносини поширюються норми ст. 275, 277, 297 ЦК України, які врегульовують питання щодо захисту особистих немайнових прав, а також норми законів України «Про інформацію», «Про телебачення і радіомовлення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини. Згідно даних Інтернет- сайту «іmеnа.uа» щодо запитуваної інформації про зареєстровані доменні імена та ІР - адреси встановлено, що власником зазначеного домену є Фізична особа - підприємець [PERSON] . Судом встановлено , що саме на [INFO] на власному Інтернет- сайті друкованого засобу масової інформації Чернівецької газети « Час» «www.chas.cv.ua», було опубліковано інформацію , яка не відповідає дійсності та принижує честь , гідність та ділову репутацію позивача , оскільки така інформація не відповідає дійсності та є перекрученою. Згідно приписів статті 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року у пунктах 3 і 9 - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд, виходячи із вимог позивача, із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у життєвих, громадських стосунках, ступінь зниження престижу та ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, рівень та обсяг розповсюдженої неправдивої інформації, їх наслідки, вважає, що вказані вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 3723,00 гривень. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 2466,80 гривень. На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд, окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити ,

Outcome: approved