Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що відповідно погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1951 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому постійно проживала його (позивача) мати [PERSON], яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула права власності на майно колгоспного двору. Після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] в силу статті 563 ЦК УРСР спадщина не відкрилася, оскільки залишалися інші члени двору, а саме [PERSON] 10 березня 1993 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності жилий будинок та все своє майно, що знаходиться в селі Розумниця йому (позивачу). [INFO] в селі Розумниця померла [PERSON], спадщину за заповітом після смерті якої прийняв він (позивач) шляхом вступу у фактичне володіння майном. Житловий будинок загальною площею 60,8 кв. метри житловою площею 38,1 кв. метри вартістю 48820,00 гривень. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку не приватизована. На земельній ділянці розташовані житловий будинок «А», погріб під частиною будівлі «В/п», прибудова «а», сарай-прибудова «б», сарай «Б», сарай «В», ворота №1, огорожа №2. Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності за життя на ім'я померлої не видавала, що позбавляє його (позивача) можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на вказай житловий будинок. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача Розумницької сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача Розумницької сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до виписок із погосподарських книг Розумницької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки вказаної сільської ради житловий будинок [ADDRESS], 1951 року побудови, відносився до майна колгоспного двору. згідно яких вказаний будинок належав двору, головою якого була [PERSON]. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року остання була його єдиним членом двору, і набула право власності на зазначений будинок, як на майно колгоспного двору (а. с. 10-15). [INFO] в селі Розумниця померла [PERSON], спадщину за заповітом після смерті якої прийняв позивач [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 534, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р.), як спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном (а.с. 27-31). 23 лютого 2016 року 6 (позачергова) сесія сьомого скликання Розумницької сільської ради Ставищенського району Київської області прийняла рішення №36 », яким перейменувала вулицю «Радянську» на вулицю «Радісну» (а.с. 24). Розумницька сільська рада свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок за життя на ім'я померлої не видавала, право власності на даний будинок в КП КОР Південне БТІ станом на 01.01.2013 р. не зареєстроване (а. с. 85) та державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно на вищевказаний спірний житловий будинок не проводилась (а.с.88). З копії технічного паспорту (а. с. 20-22), довідки Розумницької сільської ради встановлено, що вищевказаний розташований на земельній ділянці, яка не приватизована (а. с. 18). Крім житлового будинку «А» на даній земельній ділянці розташовані погріб під частиною будівлі «В/п», прибудова «а», сарай-прибудова «б», сарай «Б», сарай «В», ворота №1, огорожа №2 (1951 року побудови). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], як член колгоспного двору за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), а позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] на даний будинок, і оскільки відповідачем Розумницькою сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Розумницька сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved