Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що будинок № 24 на вул. Стрийській у м. Львові, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське», яке створене відповідно до ухвали Львівської міської ради, а основним завданням визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Відповідач частково не сплачує витрати за утримання будинку та прибудинкової території, за послуги холодного водопостачання внаслідок чого станом на 04.04.2016 року виникла заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 15826,38 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала аналогічні пояснення викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Зазначив, що послуги ЛКП «Снопківське» йому не надаються; договірні відносини між ним та ЛКП відсутні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що будинок № 24 на вул. Стрийській у м. Львові, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське», яке створене відповідно до ухвали Львівської міської ради, а основним завданням визначено утримання, обслуговування та ремонт житлових будівель. Згідно з довідки з місця проживання про склад сімї і прописки квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.4). Згідно з розрахунку заборгованість відповідача за послуги утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) за період з 01.01.2013 року по 01.03.2016 року згідно з розрахунком наданим позивачем складає 7013,34 грн. Заборгованість з оплати послуг холодного водопостачання за цей самий період 8813,04 грн. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами, у тому числі, є послуги з утримання будинків і споруд та прибуткових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення загального користування, поточний ремонт, вивезення твердих побутових відходів тощо). Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» ЛКП визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова. Згідно з ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з метою забезпечення санітарного санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюється нормами житлово-комунальних послуг. Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцями розроблені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 від 31.05.2012 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку». Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доводи відповідача про те, що ЛКП «Снопківське» не надавало належних послуг і тому він не повинен сплачувати суми боргу є неспроможними, оскільки оплата цих послуг здійснюється відповідно до тарифів, які згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги встановлюються органами місцевого самоврядування, виходячи з величини загальної площі квартири, а не на підставі виконаних робіт за певний період, та без урахування витрат, які понесені при наданні цих послуг. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених чи приватизованих квартир. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП «Снопківське», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям (у тому числі і відповідачеві), то останні повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Наведене свідчить про те, що відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачів від їх оплати. Відповідно до підпункту 5 пункту 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким є Закон України „Про приватизацію державного житлового фонду (п.п.1,2 ст. 10), згідно з яким утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників, які повинні приймати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинковій території. Відповідачі не предявляли зустрічного позову про те, що комунальні послуги позивачем не надавались, або надавались не в повному обсязі чи неякісно. Тому суд, розглядаючи справу лише в межах позовних вимог, не бачить будь-яких підстав для звільнення відповідача від заборгованості з комунальних послуг. Згідно з ст. 18 Закону України „Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 р. у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт претензія складається і скріплюється підписами споживача і представника виконавця, подається виконавцю, який протягом 3 робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. Відповідач недотримався цього порядку і не довів відсутності наданням їм відповідних послуг. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2014 року розглянуті позовні вимоги ЛМКП «Львівводоканал» про стягнення за період з 03.04.2000 року по 01.02.2014 року заборгованості по оплаті комунальних послуг, в тому числі за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 1491,83 грн. Рішення набрало законної сили. Тобто, суд вже вирішував питання щодо стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за період по 01.02.2014 року. Враховуючи вищенаведене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги за період з 01.01.2013 року по 01.02.2014 року необхідно відмовити. За період з 01.02.2014 року по 04.04.2016 року відповідачеві нараховано до сплати за послуги холодного водопостачання та водовідведення суму 3378,30 грн., за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території 1301,43 грн., всього 4679,73 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем 10.06.2016 року сплачено судовий збір у розмірі 689,00 грн. за подачу даного позову. Крім того, позивачем сплачувався судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 689,00 грн., який відповідно до вимог ЦПК України, зараховується до загальної суми сплаченого збору. В звязку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі, що пропорційний частині задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 4679,73 грн. (фактично задоволені позовні вимоги) / 15826,38 грн. х 100 % = 30 % 1378,00 грн. (розмір сплаченого судового збору) х 30 % / 100 = 413,40 грн.

Outcome: partial