Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Тарутинського райсуду Одеської області від 17 липня 2007 року з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO] по 170 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття та сина [PERSON], [INFO] по 170 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. За спільною домовленістю між сторонами починаючи з липня 2008 року їх донька [PERSON] проживала разом з батьком за адресою його фактичного місця проживання: [ADDRESS]. Він самостійно піклувався про свою доньку [PERSON], мати дитини участі у вихованні дитини не приймала. На теперішній час донька хоч і є повнолітньою, але він піклується про неї та матеріально її утримує. З 01 вересня 2011 року [PERSON] навчається в Центрі професійно - технічної освіти №1 м. Харкова за професією «Кухар-кондитер», але він продовжує допомагати їй в здобутті освіти, несе витрати по її навчанню, сплачує витрати на проїзд з місця проживання до місця навчання. В зв'язку з тим, що після набрання рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 липня 2007 року законної сили змінились обставини, які впливають на визначення розміру платежів, їх тривалості на припинення, а саме те, що дитина постійно проживає з позивачем, перебуває на його утриманні виплата аліментів на користь відповідачки не відповідатиме інтересам дитини. Станом на 01 жовтня 2013 року в нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, що згідно постанови ДВС Куп'янського міськрайонного управління юстиції складає 17803 гривні 03 копійки. У зв'язку з тим, що їх донька [PERSON] за період з 01 липня 2008 року по [INFO] проживає з позивачем, він просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла в період з 01 липня 2008 року по [INFO], що складає 9571 гривні 03 копійки з них: з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року - 1020 гривень; з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року - 2040 гривень; з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року - 2040 гривень; з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року - 2040 гривень; з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року - 2040 гривень; з 01 січня 2013 року по [INFO] - 391 гривня 03 копійки. Від сплати решти заборгованості за аліментами в сумі 8232 гривень позивач не відмовляється та зобов'язується у найближчий час погасити дану заборгованість. Крім того, [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягнуті з [PERSON] на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 17 липня 2007 року, про що видано виконавчий лист. У зв'язку з підвищенням витрат на утримання їх сина [PERSON], подорожчанням цін на предмети першої необхідності вона просить змінити розмір аліментів визначений за вищевказаним рішенням на утримання їх сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 170 гривень щомісяця та стягувати на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] первісний позов підтримав та пояснив суду, що відповідно до рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 17 липня 2007 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] по 170 гривень на утримання доньки - [PERSON], [INFO] до її повноліття, а саме до [INFO] та по 170 гривень сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, а саме до [INFO]. Також пояснив, що з початку липня 2008 року він особисто піклувався про свою доньку, мати дитини участі у виховання дитини не приймала. З 01 вересня 2011 року їх донька [PERSON] навчається в Центрі професійно - технічної освіти в м. Харків, незважаючи на це він продовжував допомоги їй, постійно сплачував витрати за проїзд з місця проживання до місця навчання. Таким чином, він вважає, що з того моменту, як з нього почали стягуватися аліменти змінилися обставини, які впливають на розмір платежів, їх тривалості та припинення, оскільки їх донька [PERSON] постійно проживала з ним та перебувала на його утриманні. На теперішній час в нього дійсно наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 17803 гривні 03 копійки, але він просить частково його звільнити від сплати зазначеної заборгованості за аліментами, оскільки донька [PERSON] проживала з ним з липня 2008 року по березень 2013 року та перебувала на його утриманні. За цей час він витратив на її утримання 9571 гривня 03 копійки. На теперішній час в нього відсутні будь-які документи, які можуть підтвердити його витрати на суму 9571 гривня 03 копійки, але він наполягає на звільненні його від сплати заборгованості на вказану суму. Також, в судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] визнав в повному обсязі та пояснив, що з даним позовом він згоден, так як дійсно його неповнолітній син проживає разом з [PERSON] і він не заперечує проти збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні [PERSON] в задоволенні первісного позову просила відмовити, та пояснила суду, що дійсно з позивача були стягнуті аліменти на її користь на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] по 170 гривень щомісяця на кожну дитину. Так як, позивач не виплачував аліменти за ним виникла заборгованість за аліментами, яка на 01 жовтня 2013 року складає 17803 гривні 03 копійки. Вона не згодна з зменшенням суми заборгованості по аліментам, так як фактично їх донька [PERSON] в 2008 році проживала з нею так як навчалася в школі, яку вона закінчила в травні 2011 року, тобто весь час донька проживала з нею. Після цього дійсно донька [PERSON] з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2014 року навчалася в Центрі професійно-технічної освіта №1 в м. Харків та мешкала вона у гуртожитку. В цей період часу донька дійсно спілкувалался з батьком [PERSON], періодично проживала в його квартирі, так як приїжджала на вихідні дні і він допомагав їй матеріально в добровільному порядку. В цей час вона також надавала матеріальну допомогу доньці [PERSON], але з позивачем за первісним позовом у неї не було ніякої домовленості, що його добровільна допомога доньці звільняє його від сплати аліментів. В зв"язку з цим вона просить відмовити позивачу за первісним позовом [PERSON] в задовленні позову про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Крім того, [PERSON] пояснила, що зустрічний позов вона підтримує в повному обсязі та просить збільшити розмір аліментів, які [PERSON] сплачує на її користь на утримання сина [PERSON] з 170 гривень щомісяця до 500 гривень щомісяця до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник [PERSON] в задоволенні первісного позову просив відмовити, а зустрічну позовну заяву просив задовольнити в повному обсязі., давши по справі аналогічні пояснення. Вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON], її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити, а зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. В 2008 році вона навчалася в школі до травня 2011 року та проживала разом з матір"ю [PERSON] і знахордилася на її утриманні. Після закінчення школи з 01 вересня 2011 року по 30 чеврня 2014 року вона навчалася в Центрі професійно-технічної освіти №1 в м. Харків та мешкала у гуртожитку. Дійсно у вихідні дні вона приїжджала до батька [PERSON] за місцем його проживання, він давав їх гроші на дрібні витрати, інколи покупав одяг, але мати [PERSON] також матеріально її забезпечувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Дійсно його донька [PERSON] періодично проживала з ними з 2011 року по березень 2013 року, так як навчалася в м. Харків. Також пояснила, що [PERSON] матеріально забезпечував доньку, давав їй гроші, купував одяг. На теперішній час вона не може сказати, яку саме суму грошей потратив [PERSON] на утримання доньки в цей період часу , так як ніякі документи по витраті грошей вони не збирали. Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що дійсно було складено акт від 12 березня 2014 року в якому вказано, що [PERSON] проживала в [ADDRESS], яка належить їй з липня 2008 року, але фактично донька [PERSON] - [PERSON] періодично проживала в їх квартирі з липня 2011 року по березень 2013 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 17 липня 2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] по 170 гривень на кожну дитину щомісяця до їх повноліття. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мав заборгованість по виплаті аліментів. Частково дана заборгованість була сплачена [PERSON], що підтверджується наданими ним квитанціями на суму 7080 гривень і згідно постанови №22/18 від 02 грудня 2013 року державної виконавчої служби Куп'янського районного управління юстиції борг за аліментами станом на 01 жовтня 2013 року за [PERSON] складає 17803 гривні 03 копійки. В судовому засіданні [PERSON] дану обставину не заперечував, а навпаки підтвердив. Також, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] не надав суду ніяких доказів, які б підтверджували факт знаходження його доньки [PERSON] на його повному утриманні з 01 липня 2008 року по червень 2011 року, так як судом встановлено і підвтерджується, як наданими довідками так і поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що у вказаний період часу [PERSON] проживала разом із своєю матір"ю [PERSON] та навчалася в школі. Крім того, [PERSON] не надав суду ніяких доказів того, що його донька [PERSON] з липня 2011 року по березень 2013 року знаходилася на його повному матеріальному забезпеченні. Та обставина, що він в добровільному порядку періодично надавав їй матеріальну допомогу, коли вона навчалася в Центрі професійно-технічної освіти №1 м. Харків не є підставою для його часткового звільнення від заборгованості за аліментами. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В судовому засіданні таких обставин не встановлено. Також, в судовому засідання встановлено, що [PERSON] працює в ПАТ «Куп'янський молочноконсервний комбінат» в тарному цеху на посаді станочника залізобетонного обладнання в м. Куп'янськ Куп'янського району Харківської області Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Положення ст. 192 СК України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Таким чином, незважаючи на те, що [PERSON] просить стягнути аліменти в твердій грошовій формі, але в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] офіційно працює, слід стягнути аліменти у частці від його доходу. За таких обставин виходячи з вимог ст. 181 СК України та враховуючи матеріальне становище одержувача аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим змінити розмір призначених аліментів та визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у частці від доходу позивача за первісним позовом, а саме у розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття. Суд при вирішені розміру аліментів враховує той факт, що сімейне та матеріальне становище платника аліментів після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінилося, має постійне місце роботи, має стабільний заробіток, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного ст. ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved