Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в грудні 2013 року звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що у неї та відповідача від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 14 частини заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 03 лютого 2012 року до повноліття. Станом на 24.10.2013 року заборгованість по аліментам складає 13371,01 грн. Позивач зазначає, що заборгованість по аліментам виникла через те. що відповідач не регулярно сплачує аліменти. За розрахунком позивача, пеня за прострочення сплати аліментів складає 4011,30 грн. , які належить стягнути з відповідача. У ході розгляду справи позивачка просила суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11056,81 грн. та неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 4011.30 грн. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволені з викладених в заяві підстав. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, так як вважає позов безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на те, що дитина проживала з 20.11.2012 по 28.04.2013 року разом з ним та була на його утриманні, тому він не сплачував аліменти позивачці. Крім того пояснив, що він на даний час не працює, через стан здоров'я та сплачує аліменти частково. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21.02.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання їх сина [PERSON], [INFO] в розмірі 14 частини заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 03 лютого 2012 року до повноліття. Згідно довідки відділу ДВС Вишгородського РУЮ Київської області від 14.01.2014 року №150 станом на 14.01.2014 року у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, з урахуванням її часткового погашення відповідачем, в розмірі 11056,81 грн. Сторони судовому засіданні не заперечували про встановлений розмір заборгованості. На підставі зазначеної довідки суд доходить до висновку, що в період з 03.02.2012 року по 31 грудня 2013 року позивачка не в повному обсязі отримувала аліменти на утримання сина згідно виконавчого листа . Порядок стягнення аліментів та заборгованості по них визначений ст.ст. 194-195 Сімейного кодексу України та ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження». Відповідно до вказаних положень закону заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини, а не окремим рішенням. Досягнення дитиною повноліття не припиняє обов'язку платника аліментів погасити заборгованість. Оскільки повторне стягнення із боржника суми, що має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам в сумі 11056,81 грн. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі 4011,30 грн., наданий позивачем, судом встановлено, що позивачка зробила вказаний розрахунок з березня 2012 року по вересень 2013 року на підставі довідки державного виконавця від 24.10.2013 року № 18368, при цьому позивачка в судовому засіданні з урахуванням поданої відповідачем довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів просить суд стягнути пеню за період з березня 2012 по грудень 2013 року з розрахунку заборгованості по аліментам в сумі 11056,81 грн. Враховуючи наведені обставини, та положення ст. 196 СК України, судом був проведений розрахунок неустойки станом на 31.12.2013 року, який, на думку суду, становить 3266,73 грн., виходячи з наступного розрахунку: Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Так в травні 2012 року прострочення сплати аліментів становить 31 днів, тому розмір пені рахується наступним чином - заборгованість за місяць*1%*кількість днів: травень 2012 року : 72,96*1%*31 день = 22,62 грн.; червень 2012 року : 72,96*1%*30 день = 21,88 грн.; липень 2012 року: 94,11*1%*31 день = 29,17 грн.; серпень 2012 року: 882*1%*31 день = 273,42 грн.; вересень 2012 року: 482*1%*30 днів = 144,60 грн.; жовтень 2012 року : 482*1%*31 днів = 149,42 грн.; листопад 2012 року: 882*1%*30 день = 264,60 грн.; грудень 2012 року : 882*1%*31 день = 273,42 грн.; січень 2013 року: 824*1%*31 день = 255,44 грн.; лютий 2013 року : 824*1%*28 днів = 230,72 грн.; березень 2013 року: 824*1%*31 день = 255,44 грн.; квітень 2013 року: 824*1%*30 день = 247,20 грн.; травень 2013 року 824*1%*31 день = 255,44 грн.; червень 2013 року: 824*1%*30 день = 247,20 грн.; липень 2013 року: 324*1%*31 день = 100,44 грн.; серпень 2013 року : 324*1%*31 день = 100,44 грн.; вересень 2013 року 324*1%*30 день = 97,20 грн.; жовтень 2013 року: 324*1%*31 день = 100,44 грн.; листопад 2013 року: 324*1%*30 день = 97,20 грн.; грудень 2013 року: 324*1%*31 день = 100,44 грн. Відповідач по справі не надав суду докази, які б вказували на те, що він приймає всі можливі заходи щодо своєчасної сплати заборгованості аліментів, по якій нарахована сума неустойки (пені). Доказів на підтвердження поважних причин, які б унеможливлювали виконувати установлений ст.180 СК України обов'язок батька утримувати свого сина, відповідач суду не надав. За таких обставин суд не має достатніх підстав для звільнення відповідача від відповідальності за ухилення від сплати аліментів у вигляді пені за весь час прострочення, а тому в зазначеній частині позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 3266,73 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Outcome: partial