Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційцний Банк "Дельта") звернулося до суду з позовом про стягнення із [PERSON], заборгованості за кредитним договором №004-20508-211211 від 21 грудня 2011 року в сумі 6 403,50 грн. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору позивач відкриває відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку №1 до Договору. Відповідно до п.5.2 Договір набуває чинності з дати його укладання та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надав відповідачу шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного Договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн., та на день укладання кредитного договору встановив ліміт Кредитної лінії в межах Кредитної лінії на рахунку в сумі 4 900 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту Кредитної лінії в межах Кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що в даному випадку Додаткова угода не складається. ПАТ «Дельта Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. В той же час відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконує, в зв'язку на 11.03.2015 має заборгованість на загальну суму 6 403,50 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Оскільки добровільно відповідач погасити заборгованість не бажає, позивач просить стягнути борг у судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання, призначене на 09 годину 29 квітня 2015 року не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Судова повістка, направлена за її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, повернулася з відміткою - «за закінченням строку зберігання» (а.с.27). В судове засідання, призначене на 16 годину 18 травня 2015 року відповідач не з'явилася повторно, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Судова повістка, направлена за її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, повернулася з відміткою - «за закінченням строку зберігання» (а.с.28). Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наданих доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що між Банком та [PERSON] на підставі кредитного договору за заявою №004-20508-211211 від 21 грудня 2011 року, позивачем було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 900 грн. (а.с.2-3) Згідно п.2.1 ч.3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком даної пропозиції та скріплення її печаткою. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» виконало умови Кредитного договору, надавши Позичальнику кредитні кошти. У відповідності до договору, відповідач була зобов`язана щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Однак відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує відсотки за користування кредитом, не проводить часткове погашення кредиту у строки передбачені Кредитним договором. Станом на 11 березня 2015 року заборгованість по Кредитному договору становить 6 403 гривень 50 копійок, де: тіло кредиту - 499,00 грн.; прострочене тіло кредиту - 2646,00 грн.; заборгованість за відсотками - 3 258,50 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн. Згідно до ст. ст.1049, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 3 ст.60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд бере до уваги як належний і допустимий доказ розрахунок заборгованості по кредиту, наданий позивачем, який обґрунтовується умовами кредитного договору і нічим не спростовується. (а.с.5) Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином вимоги позивача є правомірними, достатньо обґрунтованими, базуються на нормах закону, а тому і підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. А тому,

Outcome: approved