overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що він доводиться сином [PERSON], [INFO]. Підставою звернення до суду заявника стала розбіжність у написанні прізвища його матері та його, адже в його свідоцтві про народження помилково вказали прізвище «[PERSON]», а прізвище його батька та матері «[PERSON]». У зв'язку з наведеними розбіжностями, заявник просить встановити факт, що [PERSON], [INFO] є його рідною матір»ю. Заявник в судовому засіданні повністю підтримав свою заяву та просив її задовольнити з підстав, які в ній викладені. Додатково повідомив, що в його свідоцтві про народження просто зробили помилку, вказавши його прізвище як «[PERSON]» та в зв"язку з цим його мати не може оформити пенсію. Представник заінтересованої особи УПФУ в Новоукраїнському районі в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заяву, та підтвердила факт, що дійсно заявник є її рідним сином. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В ході розгляду справи встановлено, що згідно даних паспорта заявник - [PERSON] народився [INFO] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народженя заявника, його прізвище та прізвище батьків вказали як «[PERSON]» (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що батьки заявника 10.05.1979 року зареєстрували шлюб та після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка «[PERSON]». Батько заявника помер та документи на підтвердження його прізвища не збереглися. Згідно копії паспорта матері заявника [NUMBER], виданого виданого Новоукраїнським РВ УМВС України в Кіровоградській області 23 жовтня 2003 року, її прізвище вказано як «[PERSON]» (а.с.7). Встановлені в ході розгляду справи відмінності прізвища матері заявника та прізвища самого заявника унеможливлюють реалізацію права заінтересованої особи - матері заявника на оформлення пенсії. Факт про те, що заявник доводиться сином заінтересованої особи - [PERSON], [INFO] підтверджується її свідченнями, особистими документами матері заявника, які містять розбіжності у написанні прізвища її та заявника. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують той факт, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Бурсучени Лазовського району Молдова є рідною матір»ю заявника [PERSON], [INFO], уродженця с. Бурсучени Сінджерейського району Молдова. Факт родинних відносин підлягає встановленню для реалізації права заінтересованої особи - матері заявника [PERSON] на оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання, зазначивши, що, [INFO] померла [PERSON], з якою заявник, який є єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги, проживав за життя однією сім»єю з 2000 року по день її смерті у [ADDRESS], у теперішній час заявникові необхідно встановити факт проживання однією сім"єю для визнання права власності на спадкове майно. У зв'язку з цим заявнику потрібно встановити факт проживання однією сім"єю його з [PERSON], для чого він звернувся до суду. У судове засідання заявник не з»явився, від його представника надійшла заява, у якій повністю підтримав заяву [PERSON], просив суд її задовольнити. Представник Запорізької районної державної нотаріальної контори до суду не з'явився, просив суд розглянути справу без участі представника. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги, викладені у заяві є законні та обгрунтовані, отже, заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть від 18.06.2013 р., актовий запис про смерть №135), підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які надали суду заяви, в яких зазначили, що [PERSON] та померла [PERSON], проживали однією сім"єю більше ніж 10 років, а саме з 2000 року по день її смерті у [ADDRESS]. Крім того, як вбачається із довідки №385 від 22.09.2014 року, виданої виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Запорізької області, [PERSON] дійсно був зареєстрований з 26.12.2000 року та постійно мешкає по цей час за адресою : [ADDRESS], разом із ним за зазначеною адресою проживала [PERSON], яка померла [INFO], які проживали однією сім»єю, мали спільний побут. Відповідно до листа Запорізької районної державної нотаріальної контори №2977/01-16 від 26.11.2014 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалася. Отже, від встановлення факту проживання однією сім"єю між заявником [PERSON] та померлою [PERSON], залежить виникнення майнових прав та обов'язків фізичної особи, у іншому порядку встановити вказаний юридичний факт неможливо. Згідно ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами. За таких обставин, заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, Теківська сільська рада Виноградівського району. Заява мотивована тим, що у сертифікаті на право на земельну частку (пай) неправильно записано прізвище ім"я по-батькові матері заявника, що унеможливлює проведення юридичних дій з приводу оформлення спадщини. В судове засідання заявник не з"явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності. Представник Виноградівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Представник Теківської сільської ради Виноградівського району подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що заява є підставною та підлягає задоволенню. В відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про смерть померла записана як [PERSON] (а.с.11). В сертифікаті на право на земельну частку (пай), яке перебувало у колективній власності КСГП "Нива" ім"я власника замість [PERSON] записано як [PERSON] (а.с.10. 14). Тому, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення юридичних фактів, в якій посилається на те, що він є сином померлого [PERSON], в зв'язку з розбіжностями певних відомостей у окремих документах він не має можливості оформити своє право на спадщину за заповітом. В судове засідання заявник не з'явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Заявник [PERSON], згідно паспорту народився [INFO] року в селі Перегонівка, Обухівського району, Київської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER]. Батьком заявника є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,4696, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] Як вбачається з листа державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори №1033/02-14 від 31.05.2017 року, свідоцтво про право на спадщину неможливо видати, в зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини заявника зі спадкодавцем, та запропоновано звернутися до суду для встановлення родинних відносин з померлим. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Враховуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що факт родинних відносин заявника та померлого, а саме те, що останній був батьком [PERSON], знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Розбіжності в документах унеможливлюють оформлення спадщини, тому звернення до суду є правомірним. Вирішити питання в іншому, окрім судового, порядку не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в обґрунтування вимог зазначив, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу легенів з липня 2013 року. Він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, проходити лікування в умовах тубдиспансеру, відмовився. На даний час він не лікується та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Представник заявника в судовому засідання присутня не була, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язкової госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з історії хвороби № 604457 від 27.02.2014 року, а також витягом з протоколу ВКК № 20 від 27.02.2014 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO], в обґрунтування вимог зазначив, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу легенів з січня 2013 року. Він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, проходити лікування в умовах тубдиспансеру, відмовився. На даний час він не лікується та представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просив винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Представник заявника в судовому засідання присутня не була, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язкової госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується випискою з амбулаторної карти № 602223 від 17.03.2014 року, а також витягом з протоколу ВКК № 27 від 17.03.2014 року, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю - дільничний лікар-фтизіатр Марасіна Є.А. заяву підтримала та пояснила суду, що у хворого [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу 05.06.2013 року, він був попереджений про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування останній відмовився. На теперішній час хворий лікування не проходить, у зв'язку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просила винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт його хвороби підтверджується висновком лікарської комісії від 14.02.2014 року № 138 та випискою з історії хвороби, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто його оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник заявника діючий за довіреністю - дільничний лікар-фтизіатр Чернцхіна І.В. заяву підтримала та пояснила суду, що у хворої [PERSON] виявлено заразливу форму туберкульозу, вона була попереджена про необхідність лікування в протитуберкульозному диспансері міста Маріуполя, але від госпіталізації та лікування остання відмовилась, з 11.09.2013 року по теперішній час [PERSON] ухиляється від лікування. На теперішній час хвора лікування не проходить, у зв'язку із чим представляє епідеміологічну загрозу для оточуючих. Просила винести рішення про обов'язкову госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, а [PERSON] - обов'язковій госпіталізації до Міського протитуберкульозного диспансеру міста Маріуполя, оскільки факт її хвороби підтверджується висновком лікарської комісії від 17.03.2014 року № 27 та випискою з історії хвороби, згідно яких [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та представляє загрозу для тих, хто її оточує. Згідно ст. 12 Закону України „Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз", хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, які ухиляються від лікування і становлять загрозу розповсюдження хвороби серед населення, за рішенням суду підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Таким чином, заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] хворіє заразливою формою туберкульозу та ухиляється від його лікування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] в стаціонарне відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк три місяці. Заяву мотивовано тим, що в 2013 році у [PERSON] було виявлено туберкульоз легенів (дисемінований), але він ухиляється від лікування, не проходить у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, разом з тим є джерелом розповсюдження інфекції і становить епідемічну небезпеку для оточуючих. В судове засідання представники заявника та особи, стосовно якої вирішується питання, не з"явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 1 Закону "Про протидію захворюванню на туберкульоз" туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, а хворий на заразну форму туберкульозу - це хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Згідно зі ст. 20 вказаного Закону хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування, проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] з 2013 року перебуває на диспансерному обліку в ПТАПВ КУ ЦМЛ №2 з діагнозом туберкульоз легенів (дисемінований). Він потребує обов'язкової госпіталізації у зв'язку з тим, що ухиляється від дотримання режиму лікування, не проходить у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження, не дотримується вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідеміологічних правил і норм у лікувально-профілактичному закладі, чим становить епідемічну небезпеку для оточуючих. У відповідності зі ст. 11 Закону "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно заключення лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення ЦМЛ №2 [PERSON] хворіє на туберкульоз легенів (дисемінований), може становити загрозу розповсюдження хвороби, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення ОПТД строком на три місяці. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] в стаціонарне відділення Обласного протитуберкульозного диспансеру Житомирської обласної ради на строк три місяці. Заяву мотивовано тим, що в 2014 році у [PERSON] було виявлено туберкульоз легенів (дисемінований), але він ухиляється від лікування, не проходить у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, разом з тим є джерелом розповсюдження інфекції і становить епідемічну небезпеку для оточуючих. В судове засідання представники заявника та особи, стосовно якої вирішується питання, не з"явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 1 Закону "Про протидію захворюванню на туберкульоз" туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, а хворий на заразну форму туберкульозу - це хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Згідно зі ст. 20 вказаного Закону хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов'язані дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування, проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я, дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 1976 р.н. з 2014 року перебуває на диспансерному обліку в ПТАПВ КУ ЦМЛ №2 з діагнозом туберкульоз легенів (дисемінований). Він потребує обов'язкової госпіталізації у зв'язку з тим, що ухиляється від дотримання режиму лікування, не проходить у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження, не дотримується вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідеміологічних правил і норм у лікувально-профілактичному закладі, чим становить епідемічну небезпеку для оточуючих. У відповідності зі ст. 11 Закону "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно заключення лікарсько-консультативної комісії протитуберкульозного амбулаторно-поліклінічного відділення ЦМЛ №2 [PERSON] хворіє на туберкульоз легенів (дисемінований), може становити загрозу розповсюдження хвороби, потребує госпіталізації в стаціонарне відділення ОПТД строком на три місяці. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність примусової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу строком на три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини своєї дружини від першого шлюбу та внесення змін до актового запису Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Враховуючи викладене та

Outcome: approved