Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви [PERSON] \~(надалі\~за текстом\~-\~Відповідач або\~Боржник у\~відповідному відмінку)\~та ТОВ\~«Сучасний Факторинг»\~(надалі\~за текстом\~-\~Позивач у\~відповідному відмінку)\~08\~травня 2018\~року укладено\~Договір позики\~№СL0010733\~про надання\~Позики в\~розмірі 20\~000\~(двадцять\~тисяч)\~гривень 00\~копійок (надалі\~за текстом\~-\~Основний договір.\~Відповідно до\~Інформаційної довідки\~ТОВ «Платежі\~Онлайн» №23/10\~від 02.10.2020\~року Відповідач\~отримав грошові\~кошти на\~картковий рахунок\~№ [NUMBER] \~відповідно до\~доручення,\~зазначеного власноруч\~у п.8\~Заяви на\~отримання позики,\~будь-які\~претензії та/або\~зауваження були\~відсутні.\~Кошти були\~перераховані Позивачем\~на вищезазначений\~рахунок відповідно\~до п.п.\~1.3.,\~1.4.\~Основного договору. Відповідач, порушуючи визначений графік оплат не здійснив жодного платежу. Залишок основного боргу, який на дату подання Позовної заяви не сплачено Відповідачем, становить 22 000,00 грн. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з Відповідачем про погашення боргу, телефонував до Відповідача за телефонами, наданими останнім особисто та надсилав листи щодо добровільної сплати боргу, для оперативного врегулювання договірних відносин. Однак Вимоги були проігноровані. Враховуючи систематичне ухилення Відповідача від виконання договірних зобов`язань, відсутності бажання останнього добровільно виконати взяті на себе зобов`язання, Позивач змушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Позивачем у поясненнях до позову, адресованих суду після отримання ухвали про витребування доказів, також заявлено клопотання про витребування у позивача виписки з банківського рахунку, із якого по твердженню Відповідача надходили кошти у рахунок погашення заборгованості за договором позики не підлягає задоволенню, оскільки обов"язок доведення відсутності предмета спору покладається на відповідача. Відповідачу направлено копію пояснень, та відповідач не позбавлена права самостійно подати докази в обгрунтування заперечень проти позову, оскільки судочинство у цивільних справах здійснюється на принципах диспозитивності та змагальності. Аргументи учасників справи Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Сторона відповідача надала суду відзив на позовну заяву у якому зазначила, що з обставинами викладеними у позові не погоджуються, дана довідка про отримання суми кредиту не підтверджує факт отримання відповідачкою 20 тисяч гривень. Крім того, відповідач отримала лист, що ТОВ «Сучасний Факторинг» відступило право вимоги ТОВ «Глобал Фактор», у такому випадку ТОВ «Сучасний Факторинг» є неналежний позивач. Також у відповідача було здійснено стягнення з заробітної плати на підставі постанови виконавця, яка винесена згідно виконавчого напису №12794 від 15 травня 2020 року, стягувачем виступав ТОВ «Сучасний Факторинг», тому просять суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Суд не вбачає підстав для залишення позову без руху, як на цьому наполягає сторона відповідача, зокрема щодо неповного найменування суду, зазначення електронної адреси, а не офіційної адреси, а так само не зазначення про вжиття чи невжиття заходів досудового врегулювання спору, а так само і незазначення про наявність оригіналів доказів, оскільки вказані недоліки є формальними, та не перешкоджають відкриттю провадження у справі. Позивачем подано позову за правилами підсудності до належного суду, надано копію претензії з доказами її повернення за закінченням терміну зберігання, копії доказів завірені належним чином, а відповідач не посилається на неналежність доказів. В судове засідання сторони не з`явились, представники сторін надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Фактичні обставини справи, встановлені судами 08 травня 2018 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Договір позики № СL0010733 про надання Позики в розмірі 20 000 гривень (а.с.29-33). Відповідачем 08 травня 2018 року підписана заява на отримання позики з відомостями про фінансовий клієнта із зазначенням суми бажаної позики у розмірі 20000,00 грн. (а.с.34). Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №23/10 від 02.10.2020 року Відповідач отримав грошові кошти на картковий рахунок № [NUMBER] відповідно до доручення, зазначеного власноруч у п.8 Заяви на отримання позики, будь-які претензії та/або зауваження були відсутні. Кошти були перераховані Позивачем на вищезазначений рахунок відповідно до п.п. 1.3.; 1.4. Основного договору (а.с.39, 34). Згідно розділу 3 Основного договору грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 календарних місяці та платності 4% щомісячної комісії за управління Позикою та 0,01% за користування Позикою (а.с.30). Крім того, Договором встановлюється плата за оформлення Договору Позики у розмірі 2 000 гривень 00 копійок, що передбачено п.3.2. основного договору. Щомісячний платіж склав 1 796,76 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) гривень 76 копійок (а.с.30). В Договорі Сторонами зафіксовано що, Відповідач зобов`язаний здійснювати оплати до 08 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплатити Відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 200 (двісті) гривень 00 копійок за кожен пропущений платіж ( п.7.2. Договору позики). З наданого до позову Паспорта позики за договором позики №СL0010733 від 08.05.2018, який особисто підписаний Відповідачем (а.с.36) встановлено, що строк договору становить 24 місяці; процентна ставка, відсотків річних 0,01; плата за оформлення Договору позики 2000 гривень; штраф 200 грн. за кожен випадок прострочення (а.с.12-13). Суд перевіривши наданий письмовий доказ - паспорт споживчого кредиту, який особисто підписаний Відповідачем вважає його належним та допустимим доказом, з огляду на наступне. Перевіривши, наданий Позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, суд встановив, що він повністю відповідає умовам кредитування відображеним у Паспорті споживчого кредиту та узгоджується з укладеним договором Позики. З представленого\~позивачем до\~позовної заяви\~розрахунку заборгованості\~за договором\~позики №СL0010733\~від 08.05.2018\~встановлено,\~що Залишок\~основного боргу,\~який на\~дату подання\~Позовної заяви\~не сплачено\~Відповідачем,\~становить 22\~000,00\~грн.;\~розрахунок штрафних\~санкцій за\~період із\~08.05.2018\~року по\~08.02.2020\~року:\~21\~період х\~200\~(двісті)\~гривень 00\~копійок штрафу\~-\~4200\~гривень 00\~копійок штрафу; плата за оформлення договору у розмірі 2000,00 грн.; щомісячна комісія за обслуговування позики 21120,00 грн.; проценти за користування позикою 2,20 грн. Також суду представлено розрахунок збитків від інфляції, які за період з 08.06.2018 року по 25.01.2021 рік становлять 3330,77 грн та 3 % річних за користування грошовими коштами за вказаний період 1739,51 грн. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в\~одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів\~даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі наданих Позивачем доказів суд вважає встановленою наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у Відповідача перед Позивачем. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом\~є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Разом з тим, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року, справа № 524/5152/15-ц, провадження № 61-8862сво18, дійшов висновку, що умова договору про сплату комісії за\~користування кредитом\~є нікчемною. З урахуванням висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, суд вважає, що позов ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором позики №СL0010733 за вирахуванням комісійної винагороди в сумі 21120,00 грн. Також суд вважає, що вимога позивача про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При обрахунку 3% річних за основу береться розмір простроченої суми, яка визначена у договорі, чи судовому рішенні, а не її еквівалент у валюті України. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження№14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Крім того, відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця на нарахування передбаченої договором, зокрема, пені за порушення строків повернення кредиту та нарахованих процентів припиняється, а кредитодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення пені. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/16945/14, від 27 квітня 2018 року у справі № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 642/493/17-ц, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Отже стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення 3% річних та на інфляційні збитки. Безпідставними є доводи відзиву, що Позивачем не підтверджується факт отримання [PERSON] коштів у розмірі 20000,00 грн, оскільки цей факт підтверджується пунктом 1.3 укладеного договору Позики № СL0010733 від 08 травня 2018 року де вказано, що Позика надається Позичальнику виключно шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів у національній валюті України - гривня, на картковий рахунок (платіжна катка «VISA» або «МАSTERCARD») відкритий у Банківській установі на території України, наданий та особисто зазначений Позичальником у даному Договорі, а також власноруч зазначений у п.8 Заяви на отримання позики. Крім того, ТОВ «Платежі Онлайн», як оператором послуг платіжної інфраструктури на запит Позивача Інформаційною довідкою від 02.10.2020 року за № 23/10 підтверджує факт того, що 08 травня 2018 року об 15 годині 33 хвилини за київським часом була проведена успішна транзакція за № [NUMBER] по типу «виплата» з призначенням платежу щодо поповнення електронного платіжного засобу (банківської картки) за № [NUMBER] на суму 20000,00 гривень, банк отримувача АТ КБ «Приватбанк» (а.с.39). Враховуючи вищевикладене, Кошти були перераховані Позивачем на вищезазначений рахунок відповідно до п.п. 1.3.; 1.4. Основного договору. Отже суд критично оцінює недоведеність отримання коштів [PERSON] , оскільки даний факт спростовується наявністю письмових доказів із підписом Позичальника. Також суд зауважує, що сторона відповідача клопотання про призначення судової економічної експертизи не заявляла та не спростувала наданий розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок заборгованості, тому її доводи що з [PERSON] стягувались кошти в примусовому порядку не заслуговують на увагу, доказів того, що з неї було здійснено стягнення з заробітної плати вона не надає. Щодо тверджень Відповідача, з приводу того, що ТОВ «Сучасний Факторинг» є неналежним позивачем по справі, суд дослідивши письмові матеріали приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст.3 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу по справі №210/4928/20 від 27.11.2020 року за позовом [PERSON] позовні вимоги до ТОВ «Сучасний Факторинг» задоволені та визнано виконавчий напис, вчинений 15 травня 2020 року та зареєстрований під номером 12794 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» не сплаченої в строк заборгованості за Кредитним договором № СГ0010733 від 05.08.2018 року, укладеного між ТОВ «СЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. Сторона позивача заперечує факт відступлення грошової вимоги ТОВ «Глобал Фактор» за Кредитним договором №СL0010733 від 05.08.2018 року, укладеного між ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» та [PERSON] . Суд критично оцінює копію письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань, оскільки до нього не долучено самого Договору про відступлення права між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ТОВ «Глобал Фактор», не представлено Реєстру боржників з підписом та печаткою\~ТОВ «Сучасний Факторинг», у зв`язку з чим судом не може вважатися допустимим та достовірним доказом (а.с. 67). Крім того, долучена роздруківка про відстеження почтового повідомлення, жодним чином не підтверджує факт, того, що саме це спірне повідомлення про відступлення права вимоги, яке надано суду як доказ неналежного Позивача, було скеровано від ТОВ «Глобал Фактор» до [PERSON] , оскільки останнє не містить будь яких ідентифікуючих ознак. Окрім того з даного документу можливо лише встановити, що почтове відправлення було скеровано з міста Кривий Ріг та отримано у місті Кривий Ріг. Разом з тим, юридична адреса ТОВ «Глобал Фактор»: міста Київ, вул. Зоологічна, 4А. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому, суд вважає за необхідне зменшити суму судових витрат, стягнених з відповідача, пропорційно до задоволених вимог , що складає 1354,73 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial