Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 вересня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100335296В, на суму 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення 26.09.2015року. Однак, відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а саме своєчасно не погасив чергові частини кредиту та прострочив сплату процентів за користування кредитом. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, а також комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % в день від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Станом на 27.09.2013 р. у відповідача існує заборгованість по кредиту у сумі 48723,49грн., з яких 37761,96грн. - заборгованість за кредитом, 1273,46грн.- поточна заборгованість по процентах, 3923,44грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 2740,35грн. -прострочена заборгованість по сплаті процентів, 1146,63грн.-пеня за несвоєчасну сплату процентів, 1818,85грн.- пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 18,80грн. -3% річних за час прострочення сплати процентів, 29,82грн.- 3% річних за час прострочення сплати кредиту, 5,66 грн.- інфляційні витрати в зв'язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, 4,52грн.- інфляційні витрати в зв'язку із простроченням сплати кредиту. Просив стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та проси в його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що банком невірно зроблено розрахунок заборгованості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 26 вересня 2012року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100335296В, на суму 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення 26.09.2015року (а.с.15-18). Однак відповідач, отримавши суму кредиту, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, а саме своєчасно не погасив чергові частини кредиту та прострочив сплату процентів за користування кредитом. Відповідно до п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, а також комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % в день від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочення. Станом на 27.09.2013 р. у відповідача існує заборгованість по кредиту у сумі 48723,49грн., з яких 37761,96грн. - заборгованість за кредитом, 1273,46грн.- поточна заборгованість по процентах, 3923,44грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 2740,35грн. -прострочена заборгованість по сплаті процентів, 1146,63грн.-пеня за несвоєчасну сплату процентів, 1818,85грн.- пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 18,80грн. -3% річних за час прострочення сплати процентів, 29,82грн.- 3% річних за час прострочення сплати кредиту, 5,66 грн.- інфляційні витрати в зв'язку із простроченням сплати процентів за користування кредитом, 4,52грн.- інфляційні витрати в зв'язку із простроченням сплати кредиту (а.с.6-12). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення неповернутої суми кредиту. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму по кредитному договору, він повинен сплатити грошову суму разом з відсотками і другими виплатами, передбаченими договором. Посилання відповідача на те, що розрахунок заборгованості банком зроблено невірно не заслуговує до уваги, оскільки жодним чином відповідачем не доведено, а відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, відповідачу надавався достатній термін для надання свого розрахунку заборгованості та відповідного погодження його з позивачем, зокрема у судовому засіданні від 20.12.2013р. задоволено клопотання представника відповідача про уточнення суми боргу, однак до цього часу суду таке уточнення не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Таким чином, з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 48723,49грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі - 487,24грн. та 114,70грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 536, 559, 610, 625, 629, 1049, 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved