Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 серпня 2011 року за № 125 секретарем виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Зайвою Г.І., був посвідчений заповіт, який складений від імені [PERSON], [INFO], в якому на випадок смерті зроблено розпорядження щодо заповідання усього майна, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що буде йому належати на день смерті на користь [PERSON], [INFO]. На прохання [PERSON] заповіт записано зі слів [PERSON], власноручно секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. В зв'язвку з хворобою заповідача заповіт посвідчено за місцем проживання заповідача на дому за адресою: [ADDRESS] об 11 год. 30 хв. 03 червня 2013 року секретарем виконкому Зайвою Г.І., на зворотній сторінці заповіту, зроблена відмітка про те, що за наявними у виконкомі Новоолександріської сільської ради цей заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. [INFO] року у віці 70 років помер батько позивача, [PERSON]. 11 березня 2010 року за реєстровим № 2-1461 завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якого спадкоємцем ? частини зазначеного у свідоцтві майна померлої [PERSON], [INFO], є брат - [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з: квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира знаходиться в житловому будинку літ. А-12, та в цілому квартира складається з: 1 - коридор, 2 - шафа, 3 - санвузол, 4 - кухня, 5 - житлова кімната, 6 - комора, І - лоджія. Самовільно переобладнано прим. 6 з житлового в комору. За документами квартира узаконена та складається: 1 - коридор, 2 - шафа, 3 - санвузол, 4 - кухня, 5 - житлова кімната, І - лоджія, загальною площею 38,6 кв. м., житловою 18,3 кв. м. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 28 травня 2010 року. 26 серпня 2011 року Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. 17 травня 2010 року заступником начальника КП «ДМБТІ» Пономарьовим А.С., було надано відповідь, щодо неможливості здійснення державної реєстрації права власності за [PERSON], на квартиру [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на спадщину виданого Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою від 11 березня 2010 року за реєстровим №2-1461, у зв'язку з тим, що позивачем 07 квітня 2010 року було отримано вищезазначене свідоцтво про право на спадщину для виправлення помилок у Сьомій дніпропетровській державній нотаріальній конторі, яке досі не повернуте. 28 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л., була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавцем [PERSON] за життя згідно чинного законодавства не було зареєстровано правовстановлюючий документ на квартиру - свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться: в [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У відповідності до ст.41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [INFO] року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. На випадок смерті [PERSON] 01.08.2011 року зроблено заповіт на користь [PERSON], який посвідчений секретарем виконкому Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області Зайвою Г.І. за реєстровим №125. Даним заповітом [PERSON] виявлено волю щодо заповідання позивачу усього його майна, що буде або могло б належати йому на праві власності на день смерті. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. від 28.11.2013 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON], оскільки право власності померлого на квартиру [ADDRESS] не підтверджено. Листом КП «ДМБТІ» ДОР від 17.05.2010 року №5079 позивачу, яка діяла в інтересах померлого [PERSON] відмовлено у реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з тим, що у свідоцтві про право на спадщину наявні помилки. Спірна квартира належала згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1999 року [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.2004 року, спадкоємцем ? частини квартири [ADDRESS] є [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Таким чином, на день смерті [PERSON] спірна квартира належала останній в цілому. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2010 року, померлий [PERSON] успадкував після смерті сестри [PERSON] спірну квартиру. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які власник здійснює на власний розсуд. При цьому нормою ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його користуванні. Аналогічне положення щодо змісту права власності та його непорушності викладене в ст.41 Конституції України. Згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є в тому числі фізичні особи, а склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних осіб, не є обмеженим. Право власності, відповідно до ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Нормою ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За ст..1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, спираючись на зазначені норми, слід дійти висновку про прийняття спадщини померлим [PERSON] після смерті [PERSON], яка складається зі спірної квартири. Стаття 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ст. 19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно зі ст.2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з цим, за життя [PERSON] не встиг зареєструвати належним чином свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру, що стало підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії на користь позивача. Проте, з огляду на зміст заповіту померлого [PERSON], відсутність доказів подання відповідачем заяви про прийняття спадщини за законом, недійсності заповіту чи підстав для усунення позивача від права на спадкування, дані позовні вимоги належить задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved