Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Родина проживала в м. Черкаси, але після розірвання шлюбу, батьки уклали договір про те, що син [PERSON] буде проживати з батьком в Росії. В 2016 році до служби у справах дітей звернувся голова комітету самоорганізації населення мікрорайону «Припортовий» та повідомив, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , яка має малолітню дитину. Із характеристики вбачалося, що мати [PERSON] тривалий час не працює, зловживає алкогольними напоями, неналежним чином доглядає за малолітньою донькою. В родині постійно відбуваються сварки та бійки між дорослими членами родини, а саме: між матір`ю та бабою дитини. В процесі перевірки з`ясовано, що відповідачка схильна до вживання спиртних напоїв, не має засобів для проживання та утримання малолітньої доньки, не цікавиться життям та здоров`ям малолітньої. Таке ставлення до дитини [PERSON] пояснила тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та має проблеми з батьком дитини. За інформацією адміністрації Черкаської міської гімназії № 9 ім. Ю.Г. Іллєнка, яку відвідувала малолітня [PERSON] , вихованням малолітньої займається переважно баба, яка і утримує родину матеріально. Малолітня [PERSON] до матері, з розумінням ставиться до ситуації, яка склалася в родині. За результатами проведеної роботи, в 2016 році питання щодо ситуації в родині [PERSON] було розглянуто на засіданні Комісії та ухвалено рішення про передачу родини під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (для проведення роботи, направленої на мінімізацію складних життєвих обставин у родині. Відповідачка [PERSON] від соціального супроводу фахівцями Центру категорично відмовилася. Протягом 2016-2018 років родина малолітньої [PERSON] перебувала під наглядом служби у справах дітей, родина відвідувалася за місцем проживання, з матір`ю проводилися бесіди профілактичного характеру. Вона тричі відмовлялася від співпраці з Центром , запевняла фахівців Центру, що не вживає алкогольні напої, зазначала, що проблеми в родині відсутні, а тому вона не має наміру змінювати ситуацію та продовжувала вести асоціальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, не працювала. У січні 2018 року [PERSON] , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, відвідала службу у справах дітей. Під час спілкування із спеціалістами служби [PERSON] категорично заперечувала факт вживання нею спиртних напоїв, поводила себе агресивно та зухвало, погрожувала залишити малолітню в службі у справах дітей. В лютому 2018 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22, яка повідомила, що родина малолітньої [PERSON] соціально нестійка, оскільки мати дитини вживає алкогольні напої, що відображається на психо-емоційному стані малолітньої. Між матір`ю та бабусею дитини постійно відбуваються сварки та бійки, свідком яких є [PERSON] . Малолітня [PERSON] 26.02.2018 поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, а родина передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. В 2018 року ситуація в родині погіршилася. За інформацією сусідів, громадянка [PERSON] перебуває в тривалому запої, не доглядає за дитиною. На момент відвідання 21.02.2019 родини, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно, не змогла надати жодних пояснень щодо ситуації. Каретою екстреної медичної допомоги мати доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер». За інформацією закладу від 28.02.2019, [PERSON] проходила лікування в закладі, але самовільно залишила його, не пройшовши курс лікування. Малолітня [PERSON] 21.02.2019 влаштована до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Психологам комунального закладу малолітня [PERSON] повідомила, що мати тривалий час не працює, систематично вживає алкогольні напої, особливо після смерті баби. Вона змушена доглядати за матір`ю. Протягом березня 2019 року [PERSON] не звернулася до служби у справах дітей із заявою щодо повернення малолітньої [PERSON] на виховання в родину. За інформацією Центру від 15.03.2019, матір [PERSON] не цікавить подальша доля доньки, до комунального закладу, де наразі перебуває малолітня, мати приходила, перебуваючи у нетверезому стані. [PERSON] категорично відмовляється від послуг фахівців Центру, не має на меті повертати доньку в родину. На засіданні Комісії 03.04.2019 розглядалося питання щодо ситуації, яка склалася в родині малолітньої [PERSON] . [PERSON] була повідомлена про час та дату проведення засідання. Малолітня [PERSON] повідомила членів комісії, що мати зловживає алкогольними напоями, не працює, що на даний час вважає поведінку матері безвідповідальною та висловила побажання та написала заяву проживати з батьком та братом в Росії. Дитина не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав. [PERSON] 11.04.2019 під розпис вручено запрошення на засідання Комісії. [PERSON] повторно проігнорувала засідання Комісії. Жодних документів нею на свій захист до служби не надано. Батько [PERSON] громадянин, Росії, зареєстрований та проживає в м. Москва, з донькою підтримує стосунки в телефонному режимі та на заперечує проти переїзду дитини до нього на постійне місце проживання. З батьком проживає старший син [PERSON] , 2004 року народження. За таких обставин, вони змушені звернутися до суду з даним позовом, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , та стягнути з відповідачки на користь дитини аліменти на її утримання в розмірі ј усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2019 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача - Молчанович Н.О. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, виходячи з інтересів дитини, та взяти до уваги висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Врахувати те, що відповідачка не здійснювала належного догляду за донькою, фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та станом на сьогодні не спроможна забезпечити належні умови проживання та виховання доньки, зловживає спиртними напоями. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, пояснивши суду, що працює неофіційно, взмозі утримувати свою дитину. Також, пояснила, що відвідує свою доньку в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради. Спиртні напої вживати припинила. Суд, заслухавши учасників процесу, думку дитини, взявши до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому, всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого. сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] та малолітньої [PERSON] . Родина проживала в м. Черкаси, проте після розірвання шлюбу, батьки уклали договір про те, що син [PERSON] буде проживати з батьком в Росії. В 2016 році до служби у справах дітей звернувся голова комітету самоорганізації населення мікрорайону «Припортовий» та повідомив, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , яка має малолітню дитину. Із характеристики вбачалося, що мати [PERSON] тривалий час не працює, зловживає алкогольними напоями, неналежним чином доглядає за малолітньою донькою. В родині постійно відбуваються сварки та бійки між дорослими членами родини, а саме: між матір`ю та бабою дитини. В процесі перевірки з`ясовано, що відповідачка схильна до вживання спиртних напоїв, не має засобів для проживання та утримання малолітньої доньки, не цікавиться життям та здоров`ям малолітньої. Таке ставлення до дитини [PERSON] пояснила тим, що перебуває у скрутному матеріальному становищі та має проблеми з батьком дитини. За інформацією адміністрації Черкаської міської гімназії № 9 ім. Ю.Г. Іллєнка, яку відвідувала малолітня [PERSON] , вихованням малолітньої займається переважно баба, яка і утримує родину матеріально. Малолітня [PERSON] до матері, з розумінням ставиться до ситуації, яка склалася в родині. За результатами проведеної роботи, в 2016 році питання щодо ситуації в родині [PERSON] було розглянуто на засіданні Комісії та ухвалено рішення про передачу родини під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (для проведення роботи, направленої на мінімізацію складних життєвих обставин у родині. Відповідачка [PERSON] від соціального супроводу фахівцями Центру категорично відмовилася. Протягом 2016-2018 років родина малолітньої [PERSON] перебувала під наглядом служби у справах дітей, родина відвідувалася за місцем проживання, з матір`ю проводилися бесіди профілактичного характеру. Вона тричі відмовлялася від співпраці з Центром , запевняла фахівців Центру, що не вживає алкогольні напої, зазначала, що проблеми в родині відсутні, а тому вона не має наміру змінювати ситуацію та продовжувала вести асоціальний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, не працювала. У січні 2018 року [PERSON] , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, відвідала службу у справах дітей. Під час спілкування із спеціалістами служби [PERSON] категорично заперечувала факт вживання нею спиртних напоїв, поводила себе агресивно та зухвало, погрожувала залишити малолітню в службі у справах дітей. В лютому 2018 року до служби у справах дітей надійшла інформація адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22, яка повідомила, що родина малолітньої [PERSON] соціально нестійка, оскільки мати дитини вживає алкогольні напої, що відображається на психо-емоційному стані малолітньої. Між матір`ю та бабусею дитини постійно відбуваються сварки та бійки, свідком яких є [PERSON] . Малолітня [PERSON] 26.02.2018 поставлена на облік в службу у справах дітей Черкаської міської ради як дитина, що перебуває в складних життєвих обставинах, а родина передана під супровід Черкаського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. В 2018 року ситуація в родині погіршилася. За інформацією сусідів, громадянка [PERSON] перебуває в тривалому запої, не доглядає за дитиною. На момент відвідання 21.02.2019 родини, [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе неадекватно, не змогла надати жодних пояснень щодо ситуації. Каретою екстреної медичної допомоги мати доставлена до Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер». За інформацією закладу від 28.02.2019, [PERSON] проходила лікування в закладі, але самовільно залишила його, не пройшовши курс лікування. Малолітня [PERSON] 21.02.2019 влаштована до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Психологам комунального закладу малолітня [PERSON] повідомила, що мати тривалий час не працює, систематично вживає алкогольні напої, особливо після смерті баби. Вона змушена доглядати за матір`ю. Протягом березня 2019 року [PERSON] не звернулася до служби у справах дітей із заявою щодо повернення малолітньої [PERSON] на виховання в родину. За інформацією Центру від 15.03.2019, матір [PERSON] не цікавить подальша доля доньки, до комунального закладу, де наразі перебуває малолітня, мати приходила, перебуваючи у нетверезому стані. [PERSON] категорично відмовляється від послуг фахівців Центру, не має на меті повертати доньку в родину. На засіданні Комісії 03.04.2019 розглядалося питання щодо ситуації, яка склалася в родині малолітньої [PERSON] . [PERSON] була повідомлена про час та дату проведення засідання. Малолітня [PERSON] повідомила членів комісії, що мати зловживає алкогольними напоями, не працює, що на даний час вважає поведінку матері безвідповідальною та висловила побажання та написала заяву проживати з батьком та братом в Росії. Дитина не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав. [PERSON] . Під розпис 11.04.2019 вручено запрошення на засідання Комісії. [PERSON] повторно проігнорувала засідання Комісії. Жодних документів нею на свій захист до служби не надано. Батько [PERSON] громадянин, Росії, зареєстрований та проживає в м. Москва, з донькою підтримує стосунки в телефонному режимі та на заперечує проти переїзду дитини до нього на постійне місце проживання. З батьком проживає старший син [PERSON] , 2004 року народження. Заслухана в судовому засіданні малолітня [PERSON] суду пояснила, що вона дає згоду на проживання у родині батька [PERSON] , який зараз проживає у Росії. З матір`ю проживати категорично не бажає, хоча дуже любтть її та має намір в подальшому з нею спілкуватися за допомогою засобів зв`язку та Інтернету. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В матеріалах справи міститься висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради № 258/30-03-03 від 22.04.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка фактично не приймає участі у вихованні доньки, не надає допомоги на її утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої, тим самим діє всупереч інтересам дитини, позбавляючи її права на належне батьківське виховання та утримання, зловживає спиртними напоями, суд вважає, що це є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Проаналізувавши докази, надані сторонами, суд вважає, що [PERSON] , яка протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями, веде аморальний та не прийнятний для суспільства спосіб життя, притягувалася до адміністративної відповідальності, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, не піклується про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги по її утриманню, маючи реальну можливість виконувати свій батьківський обовязок, що є законними підставами для позбавлення її батьківських прав. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення, до стягнення з відповідачки підлягають аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан відповідачки, яка не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових збору, він стягується з другої сторони в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. До стягнення з відповідачки в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн

Outcome: approved