Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 31 665,73 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.02.2011р. між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № ВLаЖГА00014716 про надання кредиту на поточні потреби в сумі 20 000,00 грн. під 15,00% річних з кінцевим терміном повернення до 24.02.2014р.. Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості не дотримується, ухиляється від виконання договірних зобов'язань, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Представник позивача у судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності не заперечив проти постановлення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення. Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання - фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті. Як вбачається із матеріалів справи відповідач був належним чином (основне завчасно) повідомлений про час і місце судового розгляду 01.12.2014р. в якому було постановлено рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2011р. між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № ВLаЖГА00014716, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на поточні потреби у сумі 20 000,00 грн. під 15,00% річних з кінцевим терміном повернення до 24.02.2014р.. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії а також інших витрат згідно умов кредитного договору. Згідно ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В п. 1.5 кредитного договору вказано, що за користування кредитними коштами встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п. 3 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 1.6 за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4 спеціальної частини договору. Згідно п. 4.2 у випадку невиконання позичальником обов»язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов»язань за договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 4.3 у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов»язань. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Згідно п. 2.7.1 вказаного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання позичальником своїх зобов»язань за договором. Відповідно до п. 2.7.2 банк має право відмовитися від кредитування позичальника, а також вимагати негайного дострокового повернення наданого кредиту, належних процентів, інших платежів та можливих штрафних санкцій у випадку отримання банком несприятливої інформації, що свідчить про можливість невиконання позичальником своїх зобов»язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00014716 від 24.02.2011р., така станом на 09.09.2014р. становить 31 665,73 грн., з них 18 633,06 грн. заборгованість по кредиту; 5 242,35 грн. прострочені проценти; 7 790,32 грн. комісія за РО. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов»язання має бути виконане. Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов»язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав. Відповідач отримав грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості та платності. Відповідач порушив умови кредитного договору, у визначений строк кредит з відсотками не повернув. Оскільки в порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, з відповідача в примусовому порядку підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 31 665,73 грн.. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що оскільки боржник неналежним чином виконує умови кредитного договору, а тому вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 316,66 грн..

Outcome: approved