Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом з вимогами визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] в порядку поділу майна, набутого за час шлюбу, право власності на 1/2 частки автомобіля марки «OPEL» модель «VECTRA», 1997року випуску, придбаний на підставі договору купівлі-продажу 01.08.2018року. Позов мотивовано тим, що в сторін спору виник спір щодо порядку користування та поділу спільно нажитого майна, оскільки відповідач відмовляється вирішити спір в досудовому порядку, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Відповідачем 19.12.2019 подано зустрічний позов. Ухвалою суду від 27.01.2020р. прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя до спільного розгляду у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. ( а.с. 81) Зустрічний позов мотивовано тим, що [PERSON] не визнає права власності відповідача- позивача на вказану частку квартири, [ADDRESS] в зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду за захистом шляхом визнання за відповідачем- позивачем права особистої приватної власності 12/25 частки спірної квартири. Позивач за зустрічним позовом вказує, що він повністю сплатив на користь [PERSON] суму еквівалентну 33095,34 грн. (25516,30 грн. + 7579,04 грн.), що відповідає вартості належної їй 1/2 частки в автомобілі Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , яка визначена згідно з наданим до первинного позову звіту з незалежної оцінки вартості автомобіля. Отже, вказаний автомобіль належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, що не визнається [PERSON] . В зустрічному позові позивач просить суд визнати за [PERSON] , право особистої приватної власності на 12/25 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, що складається з коридору 59-1, санвузла 59-2, кухні 59-3, кімнати 59-4, кімнати 59-5, комори 59-6. Визнати за [PERSON] , право особистої приватної власності на автомобіль Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва. Поділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , наступним чином: виділити [PERSON] , та визнати за ним право приватної власності на 13/50 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, що складається з коридору 59-1, санвузла 59-2, кухні 59-3, кімнати 59-4, кімнати 59-5, комори 59-6; виділити [PERSON] та визнати за нею на праві приватної власності 13/50 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, що складається з коридору 59-1, санвузла 59-2, кухні 59-3, кімнати 59-4, кімнати 59-5, комори 59-6. 12.05.2020 позивач- відповідач подав до суду заяву про зміну предмету позову, яку мотивував тим, що на даний час [PERSON] фактично користується спірним майном, а саме квартирою та автомобілем. Із спірної квартири та автомобіля неможливо здійснити виділ в натурі відповідної частки, оскільки вказані об`єкти є неподільними. При цьому, відповідач-позивач неодноразово заявляв про свою згоду здійснити виплату вартості належної позивачу частки у спірній квартирі та автомобілі. Виходячи з оцінки квартири та автомобіля, що додані до позовної заяви, вартість належної позивачу частки в вказаному спільному майні складає суму еквівалентну 14300,0 доларів США. На даний час відповідач частково сплатив суму еквівалентну 1300,0 доларів США в рахунок належної частки в спільному майні подружжя. Таким чином позивач- відповідач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, як компенсацію за належну [PERSON] 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] та в 1/2 частки в автомобілі Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва. Розстрочити виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації в сумі еквівалентній 13000 (тринадцять тисяч) доларів США за належну [PERSON] 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] та в 1/2 частки в автомобілі Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва наступним чином: суму, що еквівалентна 2000,0 (дві тисячі) доларів США, до наступного дня з моменту набрання законної сили рішенням суду суму, що еквівалентна 1400,0 (одна тисяча чотириста) доларів США до 1 серпня 2020 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 листопада 2020 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 лютого 2021 року, суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 травня 2021 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 серпня 2021 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 листопада 2021 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 лютого 2022 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 травня 2022 року; суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 серпня 2022 року. Забезпечити виконання рішення суду шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] до моменту повного виконання рішення суду. 12.05.2020 відповідач-позивач подав до суду заяву про визнання змінених позовних вимог [PERSON] , просив суд задовольнити в повному обсязі позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з урахуванням змінених позовних вимог, не заперечує щодо забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту на майно та просить розстрочити виконання рішення суду у спосіб який вказав позивач. Також просив суд повернути [PERSON] , з державного бюджету 2881,50 грн. судового збору, що складає 50% судового збору сплаченого при поданні зустрічного позову. Позивач 12.05.2020 надала до суду заяву про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції про сплату судового збору від 05.11.2019 на суму 6682, 00 грн. Позивач-відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов з врахуванням заяви про зміну предмету позову підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.05.202о закрито провадження у зв"язку з відмовою [PERSON] від зустрічного позову за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю та поділ майна подружжя, по цивільній справі за позовною заявою позовною заявою заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, 12 лютого 2011 року було зареєстровано шлюб між мною та відповідачкою [PERSON] . Шлюб було зареєстровано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 221 від 12.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2011 року, копія якого перебуває в матеріалах справи. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2019 у справі № 127/14668/19, яке набрало законної сили 10.08.2019 року, шлюб між сторонами спору було розірвано. ( а.с. 7) Судом встановлено, що за час шлюбу було придбано наступне майно: - квартира [ADDRESS] , загальною площею 42,3 кв.м, житловою площею 27,8 кв.м, що складається з коридору 59-1, санвузла 59-2, кухні 59-3, кімнати 59-4, кімнати 59-5, комори 59-6, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29 вересня 2011 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Павліченко Г.В. за реєстровим №2349. Право власності на квартиру зареєстроване на відповідача - [PERSON] - автомобіль Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва придбаний на підставі договору купівлі-продажу 01.08.2018року зареєстрований на ім`я [PERSON] . (60-66) ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено,що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав. ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ч.2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеною з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ч. 1 ст. 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власнос¬ті подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено за домовленістю між ними. Згідно ст. 69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно п. 22 ППВС України № 11 від 21.12.2007р. - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Згідно з п. 23 Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частини 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає вимоги обґрунтовані повністю підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, суд вважає, стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] ), на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] ) кошти в сумі еквівалентній 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, як компенсацію за належну [PERSON] 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] та в 1/2 частки в автомобілі Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва. Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1)ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. У відповідності до положень п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України у разі необхідності в рішенні суду вказується про розстрочення виконання рішення суду. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, заяви обох сторін про розстрочення виконання рішення суду, суд вважає, розстрочити виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації в сумі еквівалентній 13000 (тринадцять тисяч) доларів США за належну [PERSON] 1/2 частки в квартирі [ADDRESS] та в 1/2 частки в автомобілі Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , 1997 року виробництва з врахуванням ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови наступним чином: - суму, що еквівалентна 2000,0 (дві тисячі) доларів США, до наступного дня з моменту набрання законної сили рішенням суду; - суму, що еквівалентна 1400,0 (одна тисяча чотириста) доларів США до 1 серпня 2020 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 листопада 2020 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 лютого 2021 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 травня 2021 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 серпня 2021 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 1 листопада 2021 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 12.05.2021 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 12 травня 2022 року; - суму, що еквівалентна 1200,0 (одна тисяча двісті) доларів США - до 12 травня 2021 року. Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відтак з метою забезпечення виконання рішення суду є необхідність в застосуванні забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] до моменту повного виконання рішення суду, оскільки після набрання рішенням суду законної сили відповідач буде мати можливість розпорядитись вказаною квартирою, таким чином суд вважає забезпечити виконання рішення суду шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] до моменту повного виконання рішення суду. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та відповідно до заяви позивача суд вважає судові витрати та витрати на правову допомогу залишити за позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що при звернення до суду з первісним позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 6682, 00 відповідно до квитанції про сплату судового збору ( а.с.1), отже поверненню підлягає 3341 грн. При звернення до суду із зустрічним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 5763, 00 грн., а отже поверненню підлягає 50% судового збору сплаченого при поданні зустрічного позову, а саме 2881,5 грн. Враховуючи викладене вище та

Outcome: approved