Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд відновити банківське обслуговування Договорів банківських вкладів № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER] шляхом розблокування особистих рахунків; перевести обслуговування вищезазначених депозитних рахунків до м. Одеси; стягнути з відповідача на користь позивача суму процентів річних за фактичну кількість днів користування вкладами ( з 18.03.2014 року) протягом дії вищезазначених Договорів; нараховану суму відсотків річних за Договорами банківських вкладів № [NUMBER] ( вклад « Приват-вклад») та № [NUMBER] ( вклад « Депозит плюс на 12 міс.») зарахувати на карт/рахунок [NUMBER]; нараховану суму відсотків річних за Договорами банківських вкладів № [NUMBER] ( вклад «Стандарт 6 міс»), № [NUMBER] ( вклад « Стандарт 12 міс.»), № [NUMBER] ( вклад « Стандарт 3 міс.») зарахувати на карт/ рахунок [NUMBER]; нараховану суму відсотків річних за Договором банківського вкладу № [NUMBER] ( вклад «Копилка дітям») зарахувати на основний рахунок цього вкладу ( за умовами зазначеного Договору). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем укладено шість договорів про банківські строкові вклади ( депозити), з виплатою суми вкладу та суми процентів в кінці терміну дії договору. До 17.03.2014 року банк належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, однак згодом банком було заблоковано карткові рахунки та доступ до депозитних вкладів, які були оформлені у відділеннях АР Крим та м. Севастополі. На багаточисленні звернення позивача до банку з вимогою повернути грошові вклади, останнім дана вимога виконана не була. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. 26.09.2016 року позивачем до суду було надано розрахунок заборгованості за відсотками, які становили на рахунок договору № [NUMBER]- 157,82 євро; на карт/рахунок [NUMBER] - 10 144,27 дол. США; на карт/рахунок [NUMBER] - 38 391,92 грн.; на рахунок «Бонус плюс» карт/рахунок [NUMBER] - 4 258,95 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Надав до суду заперечення проти позову, в яких зазначено,що позивачем до суду не надано оригіналів документів банківських вкладів, квитанцій про внесення грошових коштів, що свідчить про можливість зловживання позивачем своїми правами,отримувати грошові кошти як за рішеннями судів України, так і від АНО « ФЗВ» та рішень судів на тимчасово окупованій території. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вважає позов позивача - підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі є вкладником ПАТ « КБ «Приватбанк». 20.04.2011 року було укладено договір № [NUMBER] ( вклад " Копілка дітям»), відповідно до умов якого Банк прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму ( вклад) у розмірі 1 000 євро ( квитанція №23 від 20.04.2011 року) для чого відкрив л/р № [NUMBER]. Банк зобов'язався виплатити проценти на банківський вклад у розмірі 7% річних та відкрив електронну ощадкнижку № [NUMBER]. Строк дії договору - 12 місяців. 20.04.2012 року та 20.04.2013 року договір, відповідно до п.7, було автоматично пролонговано і до основної суми вкладу додалося відповідно 70,13 євро та 74,9 євро нарахованих відсотків; 20.04.2011 року укладено договір № [NUMBER] ( вклад « Приват- вклад»), відповідно до умов якого банк прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму ( вклад) у розмірі 12 426 грн. ( квитанція № 27 від 20.04.2011 року) для чого відкрив л/р [NUMBER]. Банк зобов'язався щомісячно виплачувати проценти на банківський вклад у розмірі 7% річних та відкрив електронну ощадкнижку № [NUMBER]. 20.04.2012 року та 20.04.2013 року договір, відповідно до п.9, було автоматично пролонговано; 26.10.2012 року договір № [NUMBER] ( вклад « Стандарт 6 міс») відповідно до умов якого банк прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму ( вклад) у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США (платіжне доручення № 2317068233) для чого відкрив л/р [NUMBER]. БАНК зобов'язався щомісячно виплачувати проценти на банківський вклад у розмірі 9 % річних на карту/рахунок № [NUMBER]. 26.10.2013 року, відповідно до п.6, договір було автоматично пролонговано. Згідно екземпляру договору, що був роздрукований 03.03.2014 року через систему «Приват 24» і підкріплений факсимільним підписом Голови правління та відбитком печатки БАНКУ, відтвореного за допомогою технічних приладів, сума залишку на вкладі - 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, а проценти нараховуються згідно ставки 7,5% річних; 24.04.2012 року договір № [NUMBER] (вклад «Стандарт 12 міс.») відповідно до умов якого БАНК прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму (вклад) у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США (платіжне доручення № 2080902265) для чого відкрив л/р [NUMBER]. БАНК зобов'язався щомісячно виплачувати проценти на банківський вклад у розмірі 8,5% річних на карту/рахунок № [NUMBER]. 24.04.2013 року, відповідно до п.6, Договір було автоматично пролонговано. Згідно екземпляру договору, що був роздрукований 03.03.2014 року через систему «Приват 24» і підкріплений факсимільним підписом Голови правління та відбитком печатки БАНКУ, відтвореного за допомогою технічних приладів, сума залишку на вкладі - 17 200 (сімнадцять тисяч двісті) доларів США (вклад відповідно до п.1 умов Договору неодноразово поповнювався з карти/рахунку № [NUMBER] через систему «Приват 24»), а проценти нараховуються згідно ставки 9,75% річних; 09.07.2013 року договір № [NUMBER] (вклад «Стандарт 3 міс.») відповідно до умов якого БАНК прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму (вклад) у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США для чого відкрив л/р [NUMBER]. БАНК зобов'язався виплатити проценти на банківський вклад у розмірі 6,5% річних на карту/рахунок № [NUMBER]. Згідно екземпляру договору, що був роздрукований 03.03.2014 року через систему «Приват 24» і підкріплений факсимільним підписом Голови правління та відбитком печатки БАНКУ, відтвореного за допомогою технічних приладів, сума залишку на вкладі - 15 000 (п'ятнадцять тисяч) доларів США, а проценти нараховуються згідно ставки 8% річних; 30.04.2013 року договір № SAMDN5000734957159 (вклад «Депозит плюс на 12 міс.») відповідно до умов якого БАНК прийняв від позивача, як вкладника, грошову суму (вклад) у розмірі 85006.98 грн. (вісімдесят п'ять тисяч шість гривень дев'яносто вісім копійок) для чого відкрив л/р [NUMBER]. БАНК зобов'язався виплатити проценти на банківський вклад у розмірі 18% річних на карту/рахунок № [NUMBER]. Згідно екземпляру договору, що був роздрукований 03.03.2014 року через систему «Приват 24» і підкріплений факсимільним підписом Голови правління та відбитком печатки БАНКУ, відтвореного за допомогою технічних приладів, сума залишку на вкладі 22 а проценти нараховуються згідно ставки 18% річних. Додатково (згідно умовам і правилам розміщення депозитів у БАНКУ) на цей вклад нараховується на карту/рахунок «Бонус плюс» 2% річних). Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що з 18.03.2014 року банком заблоковано карткові рахунки і доступ до депозитних вкладів, які були оформлені у відділеннях АР Крим та м. Севастополі. Позивачем велися багаточисельні листування з вимогами відновлення її порушеного права. Станом на теперішній час грошові кошти позивачу повернуті не були. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Та, відповідно до ст. 1 Закону України « Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.6 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. З наведеного вище вбачається, що банком безпідставно було порушено право позивача на власності на грошові кошти. Відповідно до умов публічного договору банківського вкладу ( депозиту) від банк зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за його користування. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Такі ж самі положення містяться в п.3.3. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління НБУ від 03.12.2003 р. за №516, зареєстроване у Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за №1256/8577. Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ч. 2 ст. 1058 ЦК України), що виключає можливість відступлень в договорі від умов про розмір процентів та від інших умов, які встановлені банком, оскільки умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання та у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Через те, що відповідач у теперішній час не виконав зобов'язання по поверненню грошових внесків позивача, то це є грубим порушенням умов договорів щодо зворотності та платності. Відповідно до умов вказаних договорів, відповідач розпоряджається внеском позивача протягом терміну дії договорів на свій розсуд, а також користується вказаними грошовими внесками позивача, у зв'язку з чим сплачує вкладникові - позивачу процент за таке користування та розпорядження його грошовим внеском. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти (ст. 1061 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просточення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved