Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 8000 доларів США, що еквівалентно станом на 13.10.2015 року - 174480 гривень боргу за договором позики від 26.06.2012 року, три відсотки річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов»язання в сумі 11917,22 грн., а разом 186397,22 гривень. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 26.06.2012 року він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 64800 гривень, що еквівалентно відповідно до домовленості сторін договору та курсу банківських установ України на дату нотаріального посвідчення договору позики 8000 доларів США, які останній зобов»язувався повернути у строк до 04.07.2013 року, але в жодному випадку не менше еквіваленту 8000 доларів США по курсу НБУ на день здійснення платежу . Відповідач боргу за договором позики у встановлений строк не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договорами грошової позики та три відсотки річних у зв»язку із неналежним виконанням грошового зобов»язання. Представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, не заперечивши з приводу заочного розгляду справи . Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. 26.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] договір позики грошових коштів на суму 64800 гривень, що еквівалентно, відповідно до домовленості сторін цього договору та курсу банківських установ України на дату нотаріального посвідчення цього договору, 8000 доларів США . Відповідно до п.4 вказаного договору позики грошових коштів, позичальник [PERSON] зобов»язався повернути позикодавцеві [PERSON] суму позики (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) згідно умов цього договору у строк до 04.07.2013 року повністю ( а саме: 64800 гривень, але в жодному випадку не менше еквіваленту 8000 доларів США по курсу НБУ на день здійснення платежу). Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до даних офіційного сайту НБУ, 100 доларів США станом на 13.10.2015 р. 100 доларів США еквівалентно 2181.7734 гривень. Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязується повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що зобов»язань вз»ятих на себе згідно вище зазначеного договору позики грошових коштів відповідач не виконав, грошові кошти в сумі 174480 гривень, що станом на 13.10.2015 року еквівалентно 8000 доларів США не повернув . Зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вище наведене та зважаючи на факт прострочення відповідачем грошового зобов»язання суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком 3% річних в сумі 11917.22 гривень за прострочення повернення коштів і вважає їх обґрунтованими. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність нотаріально посвідченого договору позики грошових коштів, яким стверджується про отримання відповідачем позики від позивача у сумі 64800 гривень, що еквівалентно на дату нотаріального посвідчення договору 8000 доларів США, тому суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу за договором грошової позики грошових коштів від 26.06.2012 року в розмірі 186397,22 гривень з яких: 174480 гривень, що еквівалентно 8000 доларів США заборгованість за договором позики, 11917,22 гривень 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 1863.97 гривень сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved