Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 20 листопада 1998 року уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у них не склалися, почали виникати сварки та суперечки, перестали розуміти один одного, сім"я фактично розпалася. На даний час разом не проживають та не підтримують сімейних стосунків. Дитина знаходяться на утриманні позивача, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та виховувати сина, хоча має таку можливість, оскільки їздить на заробітки, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей певного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила задовольнити позов, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем проживання. Згідно довідки Коцюбинської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 570 від 22.11.2018 року [PERSON], [INFO] з 13.06.2016 року по теперішній час зареєстрований в [ADDRESS], що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі 20 листопада 1998 року зареєстрували шлюб у Жабинецькій сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 05, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане Жабинецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.3). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.2006 виданого Жабинецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим син перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 334 від 04.10.2018 року до складу сім'ї [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] входять: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із довідки Коцюбинської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 335 від 04.10.2018 року зі слів [PERSON] її неповнолітній син - [PERSON], [INFO] знаходиться на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3, ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов'язок утримувати сина [PERSON], [INFO], тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1014 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 2500 грн. щомісячно на дитину не ґрунтуються на матеріалах справи. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial