Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що останнім здійснюється обслуговування та утримання будинку [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , споживає надані послуги позивачем. Проте у період з 01.08.2011 по 01.10.2019 відповідач не своєчасно та не у повному обсязі сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 16619, 11 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплачує, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом з метою стягнення боргу в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, де просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги, підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення /а.с. 36/. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглянути справу у його відсутність, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзив на позовну заяву не подавав, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] та забезпечує надання житлово-комунальних послуг, до яких відноситься: утримання будинку та прибудинкової території, централізоване опалення, централізоване постачання холодної, гарячої води та водовідведення, тощо /а.с. 14/. Згідно довідки ЖБК «Учитель - 3» відповідач зареєстрований та є власником квартири за адресою: [ADDRESS] /а.с.11/. У будинку та квартирі за вищевказаною адресою безперервно надаються житлово-комунальні послуги. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.7 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених ПКМУ від 08.10.1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 17 правил користування приміщенням житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року встановлено, що квартирна плата за комунальні послуги вноситься наймачами квартир щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 18 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Внаслідок нерегулярної сплати за житлово-комунальні послуги, у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 01.10.2019 становить 5681, 82 грн. /а.с. 7/. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач, є боржником який прострочив виконання зобов`язання з останнього підлягають стягненню інфляційні витрати та три проценти річних., які згідно наданого розрахунку становлять 9864, 67 грн. та 1072, 62 грн. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідач є власником квартири та особового рахунку, споживає житлово-комунальні послуги, проте не сплачує за останні, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Разом з тим, суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат на витрат на надання правової допомоги підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки позивачем надано квитанцію на суму фактично понесених витрат за надання правової допомоги в розмірі 2978, 40 грн., суд вважає, що останні підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, оскільки в розумінні ст. 137 ЦПК України, останні підтверджені квитанцією №1234 від 13.12.2019. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved