Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.12.2017 року звернулася до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 28.08.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 603, та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, подальше спільне життя та збереження сімї вважає не можливим. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У звязку з цим просить розірвати шлюб, стягнути на її користь аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн. Ухвалою від 19.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 29.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судове засідання надала заяву про підтримання уточнених позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності, за участю представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, позов в частині стягнення аліментів не визнав повністю, пояснив, що має скрутне матеріальне становище, невеликий дохід, він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі ? частки всіх видів його доходу. Позивач працює, має постійний дохід, а тому відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на її утримання. Раніше надав суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що син з січня 2017 року до лютого 2018 року проживав разом з ним, він утримував сина. Він має намір у судовому порядку добитися того, щоб син проживав разом з ним. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні дала аналогічні пояснення, вказавши, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання позивача. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28.08.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 603, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Кошелєва» на «Маштакова»\~\~(свідоцтво про шлюб серії I-НО №432240 від 28 серпня 2015 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина\~[PERSON],\~[INFO] (свідоцтво про народження серії I-НО №702826 від 12 січня 2016 року). Відповідач [PERSON] з 01.03.2018 року працює в СК МЖК «Машинобудівник» за цивільно-правовими договорами різноробочим з окладом 2100 грн., що підтверджується відповідними цивільно-правовими договорами від 02.05.2018 року та 01.06.2018 року; довідкою СК МЖК «Машинобудівник» № 49 від 29.05.2018 року. Відповідно до довідки-розрахунку № 14.1-59/4231 від 03.05.2018 року, виданої Лівобережним відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] має заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа № 263/15866/17 від 28.12.2017 року, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя, за період з 01.12.2017 року по 01.05.2018 року у розмірі 8906 грн.; аліменти стягуються в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] щомісячно. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Згідно ч.2\~ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов'язки у шлюбі та сімї. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз'ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно - шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім'єю. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем позов в цій частині визнано, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому розриває їхній шлюб. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, метою законодавчого закріплення права матері на отримання аліментів на дитину і на своє утримання є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення її грошовими коштами, необхідними для її життєдіяльності. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині внаслідок стану здоровя чи інших обєктивних причин. Згідно з ч.1 ст.79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку на утримання дружини матеріальну допомогу не надає, виходячи з матеріального становища сторін, беручи до уваги той факт, що з відповідача на користь позивача в примусовому порядку стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина, суд стягує з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 13.12.2017р. (з дня предявлення позову) до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані додаткова угода № 1 від 25.05.2018 року до договору про надання правової допомоги від 01.08.2017 року; квитанція до прибуткового касового ордеру від 25.05.2018 року на суму 1500 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, виходячи з принципу пропорційності, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., сплачені позивачем при подачі позову за позовні вимоги про розірвання шлюбу, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 750 грн. Також, оскільки позивач відповідно до п. 3 ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, виходячи з принципу пропорційності, суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial