Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач 18 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 20.06.2007року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією, початковим лімітом 21600грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 36% на рік. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує в наслідок чого станом на 27.03.2018року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк" кредитному договору від 20.06.2007року утворилася заборгованість в сумі 21039,31грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 3674,19грн., відсотків 15887,06грн., а також штрафів 500грн. (фіксована частина) та 978грн. (відсоткова частина). Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 20.06.2007року, витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 20.06.2007року (який складається із анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку та Умов) відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з лімітом 21600грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Як видно з розрахунку заборгованості відсоткова ставка за користування кредитом була встановлена в розмірі 22,80% на рік. Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. З умовами укладеного договору відповідач ознайомлений, ним він підписаний. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до п.5.3. Умов банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Умови про спосіб надання виписки про стан картрахунку в заяві на отримання кредиту відсутні. Доказів виконання позивачем п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 22,80% в сторону її збільшення, про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, у зв'язку із чим безпідставно. Отже, відсотки за період з 01.01.2013 р. по 27.03.2018 р. мали б застосовуватися виходячи з 22,80% в місяць, у зв'язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком. Заборгованість за тілом кредиту, згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, становить в період який підлягає перерахунку становила - 3994,55грн. Відсотки за користування кредитом з 01.01.2013 р. по 27.03.2018 р. становлять: (3994,55грн. х 22,80%) : 365 = 2,50 грн. (% на день) х 1911 днів прострочення = 4777,50 грн. Загальна сума відсотків становить 4777,50 грн. + 473,26 (відсотки нараховані до 01.01.2013р.) = 5250,76грн. Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд виходить з того, що п.8.6. Умов встановлено, що при порушенні клієнтом строків сплати по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Виходячи зі змісту ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю , яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання і у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. А нарахування відсоткової частини штрафу згідно п.8.6. Правил користування платіжною карткою, пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення зобов'язання. Також згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З наведеного видно, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню частково у сумі 500грн. (фіксована частина). Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. За вищевказаних обставин, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість станом на 27.03.2018р. в сумі 9424,95грн., з яких: 3674,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5250,76грн.грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial