Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних неодноразових уточнень просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 52833,06 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 27.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1439. Позивачем було надано відповідачу кредитні кошті у сумі 100 000,00 грн. на споживчі потреби та було відкрито кредитну лінію у період до 26.12.2007 року, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20.12.2011 року, із зобов'язанням сплачувати 15 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення повернення отриманого кредиту та процентів за його користування між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] 27.12.2006 року укладено договір поруки № 1439/1, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем, у неї утворилась заборгованість за договором кредиту, яка станом на 06.11.2013 року складає 54133,06 грн., з яких: 25 971,68 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 28 161,38 грн. - нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків. В судовому засіданні 17.01.2014 року представник позивача остаточно уточнила позовні вимоги та зменшила їх на 1300,00 грн., оскільки вказану суму було сплачено відповідачами 30.12.2013 року в рахунок погашення заборгованості з тіла кредиту. Також зазначила, що в рахунок погашення заборгованості відповідачів згідно рішення суду було звернуто стягнення на предмет іпотеки, проте вказане рішення не виконано, стягнення на предмет іпотеки не звернуто. В зв'язку з наведеним просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України» з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони, укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 1439. Згідно умов даного договору, банк зобов'язується надавати позичальнику кредит в сумі 100000,00 грн., а позичальник зобов'язується отримувати, належним чином використовувати та повернути кредит в сумі 100000,00 грн., сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 15% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надається на споживчі потреби, окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 26.12.2007 року. Відповідно до п. 4.1 Договору відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в Договорі. Відповідно до п. п. 4.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та/або сплати процентів за користування Кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,04% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Між позивачем та відповідачем [PERSON] також 09.01.2008 р. та 27.02.2009 р. укладались додаткові угоди № 1 та № 2 до вказаного вище договору, згідно яких строк повернення кредиту було продовжено до 20.12.2011 року, було визначено порядок та строки сплати кредиту та процентів. Так, додатковою угодою № 2 від 27.02.2009 року пункт 1.6. договору кредиту було викладено в новій редакції, згідно якої позичальник зобов'язався здійснювати впродовж 6 місяців, а саме до 31.08.2009 року, сплату нарахованих відсотків за користування кредитом щомісячно шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань не пізніше останнього робочого дня місяця, починаючи з дня підписання Додаткового договору відповідно до графіку погашення відсотків, а з 01.09.2009 року здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих процентів за користування ним щомісячно ануїтетними платежами в сумі 3380,00 грн. не пізніше останнього робочого дня місяця. Крім того, 27.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 1439/1. Згідно п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Пунктом 2.1 Договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами відновлювальної кредитної лінії в порядку, передбаченому цим Договором. У зв'язку з невиконанням прийнятих на себе зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року, у відповідачів утворилась заборгованість в розмірі 52833,06 грн., з яких: 24671, 68 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 28 161,38 грн. - нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з правових позицій, викладених в Постанові Верховного Суду України від 04.09.2013 року, які обов'язковими для судів, згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Отже, наявність судового рішення про стягнення із відповідача на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане відповідачу в іпотеку нерухоме майно. Таким чином, з наведених правових позицій вбачається можливість одночасної наявності судових рішень про стягнення заборгованості за договором кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості за умови, що перше з відповідних судових рішень не виконано та заборгованість не сплачена. Як встановлено судом, судове рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яким забезпечувались зобов'язання позичальника за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1439 від 27.12.2006 року, станом на день ухвалення рішення у даній цивільній справі не виконано, предмет іпотеки не реалізовано. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 52833,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Спочатку позивач звернувся до суду з позовними вимогами в розмірі 94097,30 грн. та сплатив судовий збір в розмірі 940,97 грн. В подальшому зменшив позовні вимоги у зв'язку з частковим виконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи наведене, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягується сплачений останнім судовий збір в розмірі 940,97 грн. в рівних частках по 470,48 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved