Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] Позивач являється спадкоємцем на майно [PERSON] за заповітом, посвідченим 09 жовтня 1998 року секретарем виконавчого комітету Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області Юрківською Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 26. Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який входить до складу спадщини, він не може, так як відсутній правовстановлюючий докумен на зазначений будинок . Позивач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву , в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак, від сільського голови Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області - Поліщука М. надійшла заява про слухання справи без його участі , позовні вимоги визнає в повному обсязі . Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову представником відповідача необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку , що позов необхідно задовільнити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. Позивач являється спадкоємцем на майно [PERSON] за заповітом, посвідченим 09 жовтня 1998 року секретарем виконавчого комітету Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області Юрківською Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 26 ( а.с. 6). Інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні, немає. Позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 718 Козятинської державної нотаріальної контори Вінницької області до майна померлої [INFO] року [PERSON] ( а.с. 26-29). Проте , отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який входить до складу спадщини, позивач не може, так як відсутній правовстановлюючий докумен на зазначений будинок . Відповідно до постанови державного нотаріуса Козятинської державної нотаріальної контори від 22.09.2016, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за [ADDRESS], в зв"язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначений будинок. Відповідно до довідки Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області № 679 від 23.06.2016, житловий будинок з погосподарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS], зареєстрований, відповідно до особового рахунку [NUMBER] погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки Михайлинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, на праві приватної власності за [PERSON] ( а.с. 8). Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 03.06.2016 власником будинку зазначено [PERSON], да побудови будинку 1978 рік ( а.с. 9-12) Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст.1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України, згідно з якими спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, одержують особи , визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив , та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що права позивача порушені, їх необхідно захистити за судовим рішенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved