Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку Б-1, б, Б1-1, Б2-1, погріб під літ. Б2-1, прибудову б-1, в домоволодінні [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], та матері [PERSON], померлої [INFO], зазначивши, що 17 січня 1949 року між [PERSON] та Міським житловим управлінням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради було укладено договір про право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Відповідно до цього договору [PERSON] як забудовнику, безкоштовно у безстрокове користування відведено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] згідно з планом. З 1949 року на зазначеній земельній ділянці батьком позивача під час перебування у шлюбі з [PERSON] у 1969 році було збудовано житловий будинок А-1 з прибудовами, житловий будинок Б-1, сарай Д, сараї О, Л, літній душ М, вбиральня Н, споруди, огорожа, хвіртка та цоколь. [INFO] [PERSON] помер. Спадкова маса після смерті батька [PERSON] складає 12 частину домоволодіння [ADDRESS]. 12 частина домоволодіння належала [PERSON], як дружині у спільному майні подружжя. Таким чином, кожному із спадкоємців після смерті [PERSON] повинно належати по 16 частині спірного домоволодіння. [INFO] [PERSON] За свого життя вона склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй на день смерті майно заповідала сестрі позивача - [PERSON]. Спадкова маса після її смерті складається з 23 частин домоволодіння. Позивач зазначає, що має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки, на момент смерті матері [PERSON], він був непрацездатним за віком та має право на половину частки, яка б належала йому, у разі спадкування за законом, тобто 16 частина домоволодіння. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2012 року було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] яке складається з житлового будинку А-1, житлової прибудови а-1, прибудови а-1-1, а-2-1, а-3-1 загальною площею 83 кв.м. житловою площею 58,8 кв.м., сараїв Д, О, Л, літнього душу М, вбиральні Н, споруд 1-5: за [PERSON] на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] і на 12 частину у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON]; за позивачем на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 04.11.2013 року за позивачем було зареєстровано право власності на 13 частину житлового будинку А-1 в домоволодінні [ADDRESS]. Таким чином, право власності в порядку спадкування після смерті батька, [PERSON] та після смерті матері, [PERSON] визнано тільки на житловий будинок А-1 з відповідними прибудовами, а на житловий будинок Б-1 на теперішній час право власності ні за ким не визнано. Спадкова маса після смерті батька [PERSON] складає 12 частину житлового будинку Б-1 та ганку «б» в домоволодінні. 12 частина домоволодіння належала матері сторін, [PERSON], як дружині у спільному майні подружжя. Спадкова маса після її смерті складає 23 частин житлового будинку Б-1 та ганку „б" в домоволодінні [ADDRESS]. Постановою Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 23 листопада 2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 13 частину житлового будинку Б-1 в домоволодінні [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю право установчих документів на зазначений будинок, тому він змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Таким чином, з позивач вважає, що житловий будинок Б-1 з прибудовами було збудовано батьками сторін по справі - [PERSON] та [PERSON], і на теперішній час є усі підстави для визнання за ним права власності на 16 частину житлового будинку Б-1, б, Б1-1, Б2-1, погріб під літ. Б2-1, прибудову б-1, в домоволодінні [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батьків. Позивач та його представник в судовому засіданні свій позов підтримали в повному обсязі та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, зазначивши, що позивач пропустив строк позовної давності щодо звернення до суду даними позовними вимогами. Також зазначили, що житловий будинок Б-1 в домоволодінні [ADDRESS] збудовано та перебудовано тільки за рахунок матеріальних та трудових затрат [PERSON], її чоловіка та свекрухи, а не їх батьком, який не мав матеріальної та фізичної можливості збудувати та перебувати житловий будинок. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала проти позову, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на спірне нерухоме майно за спадкодавцями. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.07.1946 року. 17 січня 1949 року між [PERSON], батьком сторін по справі, та Міським житловим управлінням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради було укладено договір про право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою. Відповідно до цього договору [PERSON] як забудовнику, безкоштовно у безстрокове користування відведено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] згідно з планом. У 1949 році на зазначеній земельній ділянці батьком сторін під час перебування у шлюбі з [PERSON] у 1969 році було збудовано житловий будинок А-1, сарай Д, сараї О, Л, літній душ М, вбиральня Н, споруди, огорожа, хвіртка та цоколь. За відомостями КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» на дату проведення інвентаризації, проведеної 25.08.1976 року, на вищевказаній земельній ділянці батьками сторін також побудовані сараї Б,Е,Ж, В, Г, при цьому сараї Б, Е, Ж, самовільно використовувались під житло. Станом на дату проведення поточної інвентаризації 14.01.1987 року в матеріалах інвентаризаційної справи на домоволодіння значиться, що до вже існуючих раніше сараїв літ Б,В,Г,Е,К було прибудовано ще два сараї З і И, при цьому в матеріалах справи було зазначено, що сараї літ. Б, Е, Ж.,З, И, К самочинно використовуються під житло. У 2007 році було проінвентаризовано прибудований коридор та зафіксовано, що колишні літ. Б, В, Г,Е, Ж, З, И, К переобладнані у житловий будинок, який перейменовано на літ.Б-1. Відповідно до даних ПАТ «Дніпрогаз» житловий будинок [ADDRESS] був газифікований в 1974 році: в будівлі А-1 встановлені АГВ-8- та дві ПГ-2, в будівлі Б-1-ПГ-2, в травні 1977 року в будівлі встановлені АГВ-80 та ПГ-2; замовником газифікації даних будівель був [PERSON] Відповідно до висновку за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж житлової будівлі ( літ. Б-1, Б1-1, Б2-1,б-1) по [ADDRESS], складеному експертом ТОВ «Інститут проектування та експертизи будівництва» житлова будівля під літ. Ж, Е, Б була побудована у 1955-58 роках, стіни виконані з саману. У 1967 році стіни будівлі було укріплено шлаком з зовнішньої сторони на всю висоту стін (шлаколиті стіни). Опалення будівлі виконувалося піччю на твердому палеві.У 1965-1967 роках було побудовано будівлю, в якій було розташовано сараї В, Г. стіни цієї будівлі виконані з цегли.У 1976 році було прибудовано прибудову під літ. К і під літ. И. При цій реконструкції було демонтовано частину зовнішньої стіни будівлі під літ.Б в місці приєднання прибудови під літ.К і під опору кровлі змонтовано металеву балку. Прибудова під літ.И виконувала функцію тамбура до житлової будівлі.У 1977 році до частини житлової будівлі, до стіни будівлі під літ.Е було прибудовано пр. будову під літ.З. Стіни цієї будівлі виконані з цегли.Станом на 1977 рік житлова будівля мала три житлові кімнати та загальну кімнату в якій була піч на твердому палеві. Туалет знаходиться у дворі.Поточною інвентаризацією від 1987 року зафіксовано, що сарай під літ.В став літньою кухнею.У 1988 році до тамбура під літ.И було прибудовано коридор і виконано реконструкцію будівлі. Коридором було об'єднано в єдине ціле житлову будівлю під літ.Б-1, Б'-І та будівлю кухні під літ.В з сараєм під літ.Г - сучасна літ.Б2-1. Цією реконструкцією було влаштовано ванну кімнату, зменшеної площі ніж сарай під літ.Г шляхом перенесення перегородки між приміщеннями під літ. Г, В та кухню збільшеної площі ніж приміщення під літ.В. В кухні було встановлено опалювальний котел, який опалюється газом. Будівлю житлового будинку Б-1 розміщено на земельній ділянці із забезпеченим під'їздом, водопостачальними, газопостачальними та електричними мережами. Відповідно до 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91 зі змінами внесеними наказом №304 від 13.06.2012 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ст. 125 Кодексу законів про сім'ю, опіку та шлюб та акти цивільного стану УРСР, ст. 22 КпроШС України 1969 року майно, нажите подружжями за час шлюбу, є спільною сумісною власністю і кожний з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. А отже, батькам сторін по справі належало по ? частині домоволодіння [ADDRESS], в тому числі і спірного житлового будинку Б-1, б, Б1-1, Б2-1, погрібу під літ. Б2-1, прибудови б-1, в домоволодінні [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. На час його смерті у будинку [ADDRESS] проживали та були зареєстровані його дружина - [PERSON], дочка - [PERSON] та син [PERSON], таким чином сторони та їх мати [PERSON] прийняли спадщину, в тому числі і у вигляді ? частини спірного майна, відповідно до вимог ст. 548,549 ЦК України (в редакції 1963 року). [INFO] [PERSON] померла. Сторони прийняли спадщину після смерті матері ( позивач - на обов'язкову частку за законом, відповідач - за заповітом) відповідно до вимог ст. 1268,1269 ЦК України, в тому числі і у вигляді частки спірного нерухомого майна, яке належало спадкодавцю. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2012 року було визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] яке складається з житлового будинку А-1, житлової прибудови а-1, прибудови а-1-1, а-2-1, а-3-1 загальною площею 83 кв.м. житловою площею 58,8 кв.м., сараїв Д, О, Л, літнього душу М, вбиральні Н, споруд 1-5: за відповідачкою по даній справі на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] і на 12 частину у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON]; за позивачем по даній справі на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] та на 16 частину у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON]. Відповідно до вказаного рішення, питання щодо визнання права власності на спірний житловий будинок Б-1, прибудову Б1-1, Б2-1,б-1 не розглядалось, оскільки вказані позовні вимоги не заявлялись позивачем [PERSON] Позивач звернувся до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок Б-1, б, Б1-1, Б2-1, погріб під літ. Б2-1, прибудову б-1 по [ADDRESS], однак державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскільки іншим порядком, крім судового, неможливо захистити спадкові права позивача, позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку Б-1, б, Б1-1, Б2-1, погріб під літ. Б2-1, прибудову б-1 по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], та на 1/6 частину зазначеного спірного нерухомого майна в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] є законними та обґрунтованими. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову відповідача, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами. Крім того, суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до вимог ст. 1268 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Також відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів тому, що спірне нерухоме майно збудовано нею та її чоловіком за власні кошти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 263,62 грн.

Outcome: approved