Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що сторони є батьками дитини, яка проживає разом із позивачем. При цьому, хоч спільне життя між сторонами не склалось, однак відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не бере, та це не звільняє останнього від обов'язку щодо утримання доньки. Разом із тим, обґрунтовує, що відповідач офіційно працює, на утриманні інших осіб немає, а відтак, просить стягнути аліменти у частці від доходу останнього. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному розмірі. У судовому засіданні відповідач не заперечила проти позовних вимог. Додатково пояснив, що працює директором у ПП «Леон-Приват», на утриманні інших осіб немає та інші обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи відсутні. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Так, [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та цю обставину підтвердили сторони у судовому засіданні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я і матеріальне становище дитини; стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до зазначених вище положень ст.ст.180-182 СК України та роз'яснень, що містяться у п.п.15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття й способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. У разі недосягнення такої домовленості, той із батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів в користь дитини, які присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька чи матері або у твердій грошовій сумі й виплачуються щомісячно. У зв'язку із вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовна заява підставна та обґрунтована, оскільки батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Попри те, враховуючи особу відповідача, його вік, матеріальне становище останнього, зокрема, офіційно працює та отримує заробітну плату, а відтак має матеріальну можливість утримання сина, до досягнення ним повноліття, на утриманні інших осіб, окрім [PERSON] немає, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 від їх заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2014 до досягнення дитиною повноліття, а позов задовольнити у повному обсязі. Вирішуючи розподіл судових витрат, суд виходить із такого. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнений законом (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.141, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved