Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Орган опіки та піклування Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, як орган опіки звернувся в суд з позовом в інтересах малолітньої та нгеповнолітньої дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Прибережнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування якого зазначивши, що відповідачка являється матір"ю малолітньої та неповнолітньої дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають в с. Прибережне Ружинського району Житомирської області разом з матір`ю [PERSON] та її співмешканцем. Сім`я проживає у власному будинку. Помешкання має дві житлові кімнати, кухню та веранду. Санітарно-гігієнічний стан помешкання незадовільний. Мати [PERSON] постійно зловживає спиртними напоями ніде не працює, отримує пенсію по втраті годувальника, батька дітей, яку використовує не за призначенням. Син [PERSON] недоглянутий, одягнений у брудний одяг, а [PERSON] протягом року взагалі із матір`ю не проживає. Тому Орган опіки та піклування Ружинської РДА звернувся до суду з позовом про позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в зазначених в позовній заяві підстав та просив позов задовільнити. В подальшому в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала, щодо їх заперечення, суду пояснила, що на даний час ніде не працює, оскільки роботи не має, живуть на кошти які заробляє співмешканець тимчасовими заробітками, також отримує пенсію на дітей по втраті годувальника, так як батько дітей помер, пенсію використовує виключно на себе. Проживає в будинку свого співмешканця, де і раніше проживали її сини, на даний час діти проживають в [PERSON] , на сусідній вулиці, просила їх йти додоми проживати, але вони не бажають. Старший син [PERSON] навчається в Сквирському ПТУ, приїздить на вихідних, але йде також до [PERSON] , в якої проживає майже рік. В неї є власне житло в Білоцерківсьому районі, там живуть квартиранти. В подальшому в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи Прибережнянська сільська рада Ружинського району Житомирської області в судовому проти задоволення позовних вимог не заперечували . Дослідивши подані позивачем письмові докази вислухавши пояснення сторін , свідків та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , є матір`ю дітей:малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] про що свідчать свідоцтва про народження дітей (а.с.4-5). Згідно характеристики Прибережнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області №27 від 04.03.2021 року відповідач [PERSON] в даний час не зареєстрована але проживає по [ADDRESS] в житловому будинку свого співмешканця [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не працює. Особистого селянського господарства не веде. В даний час зловживає спиртними напоями постійно. Громадський порядок на території села Прибережне не порушує, усні та письмові скарги або заяви від сусідів і жителів села не надходили(а.с.61). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.09.2019 року, 19.06.2020 року за результатами обстеження [PERSON] попереджено про наслідки неналежного догляду за дітьми та було вирішено викликати останню на засідання комісії з питань захисту прав дитини. Відповідно висновку від 17.09.2019 року комісією рекомендовано до осені відремонтувати власними силами будинок в навести стосунки зі старшим сином. Тримати дану сім`ю на контролі (а.с.6-7). Відповідно до висновку органу опіки і піклування Ружинської районної державної адміністрації від 28.07.2020 року №02-24/1129 [PERSON] неналежно виконує батьківські обов`язки по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тому доцільно позбавити її батьківських прав(а.с.8). Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 30.03.2021 року наданого Ружинським ДРАЦС, батько малолітнього та неповнолітнього дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис про смерть №33 вчинений 03.01.2017 року Виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. Свідок, [PERSON] , суду пояснила, що працює діловодом в сільській раді в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області. Разом з депутатами, та службою у справах дітей неодноразово приїзджали на перевірку до [PERSON] , одного разу застали в стані алкогольного сп`яніння , бачили недопиту пачку вина та пів бутилки горілка, на питання , що діти їли ,відповідачка сказала, що вони їли суп, ми бачили той суп-водичка і картопелька, другий раз приїхали, то хата була закрита, стукали, але ніхто не відкривав. При перевірці продуктами харчування вони були забезпечені , які давала баба співмешканця. В тій хаті, куди вони перейшли жити, не були так як ні [PERSON] ні її співмешканець, не відкривали. А взагалі відповідачку бачила особисто і працівники сільради неодноразово в стані алкогольного сп`ягніння. В даний час діти проживають в [PERSON] , син, [PERSON] проживає 2 роки, а [PERSON] вже рік, вона їх годує та одягає за власні кошти. Відповідачка до дітей не припитується , не питає де вони і що вони. Спілкується з [PERSON] та [PERSON] і вони мені говорять, що мама не цікавиться ними. Час на виправлення відповідачці надавався, але результатів немає. Відповідачка ніде не працює, проживає на кошти по втраті годувальника, а також допомогав їй співмешканець, який мав тимчасові заробітки. Раніше [PERSON] з дітьми та співмешканцем проживали по [ADDRESS] це була хата прабабусі співмешканця і в цій хаті вони були з службами на перевірці. Хата глиняна,1 кімната, при вході маленький коридор, не побіляна, на хаті були сквозні тріщини. З продуктів бачила тільки рис та макарони, тоді навіть холодильника не було. В новий будинок вони перейшли в осінь минулого року. Відповідачка проживає в с.Прибережному з дітьми десь три роки. Як зразу вони приїхали , то все було нормально, проблем не було. Діти на [PERSON] не скаржаться, допомагають їй по господарству. Діти пішли до неї, як вони пояснювали через те , що дома були постійні п`янки та біки, [PERSON] казав що співмешканець їм бив. Свідок [PERSON] суду пояснила, що два роки назад до неї прийшов старший син відповідачки, який вчився з її сином в одному класі, він втік з доми , бо його бив співмешканець відповідачки , обвинувачував в крадіжках цигарок та грошей. Син попросив, щоб [PERSON] переночував у них, вона погодилась, бо дитина ця хотіла йти ночувати на свалку. Ночував декілька разів у них, а коли треба було їхати на навчання, в ПТУ м.Сквира, то сказало йому, щоб він пішов до дому взяв якийсь одяг, нащо [PERSON] відповів, що в нього немає одягу крім шортів, тоді, пішла і купили йому одяг. Потім прийшов [PERSON] ,молодший, він дружить з її молодшим сином. Син сказав, що [PERSON] теж хоче втікати з дому . Якогось разу подзвонив [PERSON] , це брат вітчима хлопців, сказав , що немає [PERSON] , щоб йти його шукати, ми знайшли його, привели до до дому , о так він і залишився. Менший син відповідачки, [PERSON] , прийшов літом минулого року до неї проживати. Мама дітей приходила до них два рази, 31.08.2020 року, тоді дітей старших повезла в Сквиру, а молодший від неї ховався та їй мені це розказав. А до [PERSON] приходила наступного дня, 01.09.2020 року, але [PERSON] попросив, щоб їй сказати, що він не хоче до неї виходити і не хоче з нею спілкуватися, що вона йому ніхто. Не продуктів, не грошей, для утримання дітей, відповідачка не давала. Діти ходять до пастора в Голубівку в церкву, пастор поросив [PERSON] на Різдво їхати з ним провідати батьків , [PERSON] навідріз відмовився, але потім згодився і вони поїхали. В хату відповідачка з співмешканцем їх не пустили, а вийшли до них в коридор, бо в них були гості, це розповідав [PERSON] , пастор передав якісь подарунки їм та й вони поїхали, а [PERSON] ніяких подарунків мати з вітчимом не давали. Хлопці їй допомагають все по господарству. Діти золоті, слухняні,старшого хвалять в училищі, але вони не бачили батьківської любові. Сама виховує 7 дітей. Кошти отримує, як багатодітна сім`я, по втраті годувальника і з господарства, та з того що працює. Не хотіла б, щоб ці діти пішли до дитячого будинку. Дітьми відповідачка не цікавиться. Неповнолітній свідок, [PERSON] , суду пояснив, що навчається у вищому професійному училищі в м. Сквира на тракториста. Відповідачка його мама. Коли приїздить з навчання то проживає в родині [PERSON] в с.Прибережне, живе десь рік і молодший брат теж живе в неї. Мама теж проживає в с.Прибережному, але з мамою він не хочу жити, бо отчим виганяв з хати, бив майже кожний день, та вони постійно з матір`ю зловживають спиртними напоями. Коли переїхали сюди жити в с.Прибережне, було спочатку все нормально, а потім вітчим почав бив , мама заступалася, але бувало, що мама теж била. Мама покидала вітчима, але знову поверталася. Вітчим весь час казав, що він в нього крав цигарки, гроші, і із-за цього втікав з дому. Мама шукала і казала, щоб вертався, але я не хотів . Маму просив, щоб покинути вітчима і повернутися туди звідки приїхали з Білоцерківського району, так як там є власний будинок, але мама не хотіла. Погоджується, щоб маму позбавляли батьківських прав. З мамою не спілкується, а за брата не знає. Навіть якби мама попросила вибачення, все одно до них не повернувся. [PERSON] їх вдягає, харчує, збирає на навчання, а мама нічого не дає. Одного разу повернувся був до мами на тиждень, думав що щось змінилось, але лишилося все так само. Мама не працює, вітчим підзаробляє, вони живуть на пенсію по втраті годувальника. Т.[PERSON] їх не ображає, відноситься добре, вони допомогають їй по господарству, з її дітьми живуть дружно. В будинку три кімнати, вони живуть в дитячій кімнаті. Маму любить несильно. Причина в вітчимі, все в них змінилося з мамою через нього. Надалі хоче проживати з т.[PERSON]. В матеріалах справи міститься заява відповідачки [PERSON] про визнання нею позовних вимог (а.с.60). Судом також встановлено, що відповідачка за місцем проживання в с.Прибережне Ружинського району Житомирської області характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя. Нормами частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За нормами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до ч. 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та ні ким не спростовано, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання неповнолітніх дітей, не забезпечує необхідного утримання та не бажає брати участь у їх вихованні. Орган опіки та піклування Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області вважає доцільним позбавлення відповідачки батьківських прав. Тому суд, приймаючи до уваги встановлені сукупністю доказів обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх з`ясування, характер ставлення відповідача до дітей, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка порушує батьківські обов`язки, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" та ст.166 ч.3 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що у відповідності до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1681,60 гривень. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180-183 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року

Outcome: approved