Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До суду з позовом про відшкодування шкоди звернувся [PERSON] до [PERSON] Позивач повідомляє, що від злочинних дій позивачки йому спричинено майнову та моральну шкоду. Так 07 липня 2014 року [PERSON] вироком Віньковецького районного суду засуджено за ст. 125 ч.1 КК України і призначено їй покарання у виді штрафу. Вона визнана винною в умисному спричинені йому легких тілесних ушкоджень. Розірвала футболку позивачу вартістю 485 грн. і пошкодила штани вартістю 960 грн. Він вимушено витрачав кошти на поїздки в міліцію та суд в смт. Віньківці та в смт. Ярмолинці до судового експерта, що підтверджується квитками на суму 124 грн. 42 коп. Всього спричинено йому майнову шкоду на суму 1569 грн. 42 коп. Повідомляє, що йому спричинено також моральну шкоду. Відповідно до ст. 23 ЦК України він має право на відшкодування такої шкоди, повязаної із порушенням його громадянських прав. Моральна шкода полягає в наявності фізичного болю та страждань, повязаних із злочинними діями відповідачки. Він гаяв свій час на поїздки до медичного експерта, до слідчого, в суд. Оцінює спричинену йому моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені у позові вимоги, просить їх задовольнити. Повідомив, що добровільно відповідачка не відшкодовувала йому шкоду. Він протягом двох місяців не міг рукою, яку вона йому травмувала, косити, доїти корів, виконувати іншу домашню роботу, доглядати за жінкою - інвалідом. Через це наймав людей, платив їм кошти. Гаяв свій час на поїздки повязані зі справою, переніс фізичний біль, нервувався. Відповідачка у судове засідання не зявилась, була повідомлена належно про час та місце розгляду справи. Справа розглядалась без її участі, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України із ухваленням заочного рішення, за заявою сторони позивача. Заслухавши позицію позивача, дослідивши надані ним докази слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що вироком Віньковецького районного суду 07 липня 2014 року засуджено [PERSON], [INFO] за ст. 125 ч.1 К України до штрафу в розмірі 680 грн. ЇЇ визнано винною в тому, що 27.05.2014 року біля 19:50 год вона, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків з мотивів сварки з [PERSON], яка відбулася напередодні на пасовиську., поступаючи послідовно, цілеспрямовано, на вулиці Перемоги в с. Адамівка Віньковецького району нанесла удар камінцем по спині останньому. Своїми діями спричинила [PERSON] синець розміром 10,5х1,0 см, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки. Питання про діяння, вчинене [PERSON] 27 липня 2014 року, відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню і приймається судом як доведений факт. Через неправомірні дії [PERSON] позивач гаяв свій час, витрачав свої кошти на поїздки, що підтвердив доказами. Згідно наданих автобусних квитків, він витратив на проїзд в смт. Віньківці, та в смт. Ярмолинці за період з 28.05. 2014 по 07.07.2014 року 137 грн. 32 коп. (6,46 грн.+6,46 грн. +16,99 грн.+ 16,99 грн. + (6,46 грн. х6) + (6,46 грн.х2) + (6,46 грн.х6)), але у позовній заяві ним заявлено про витрати на суму 124 грн. 42 коп, тому саме цю суму слід стягнути з відповідачки, оскільки в силу ст. 11 ЦПК України, суд не вправі виходити за межі заявлених стороною вимог. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт розірвання футболки і пошкодження штанів потерпілого обвинуваченою. Позивая вимагає повернути йому за розірвану футболку 485 грн. і за пошкоджені штани 960 грн., але не надав суду належних доказів про вартість одегу. Ним представлена суду тільки ксерокопія товарної накладної і повідомлено, що оригіналу товарної накладної немає в нього. В силу ст. 57 ЦПК України ксерокопія представленої накладної є неналежним доказом, оскільки не являється документом (матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі) в розумінні статті 1 ЗУ «Про інформацію», тому цей доказ судом не приймається як належний. Інших доказів позивачем не представлено, тому на його користь слід стягнути 125 грн. 42 коп. майнової шкоди. Підходячи до відшкодування моральної шкоди, судом враховуються розяснення, що містяться у \~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5\~„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, п. 3 вказаної Постанови зазначає: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». До основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначає Постанова Пленуму в п.9 та ч.3ст.23 ЦК України, відносяться: характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи вищевикладене, і що по кримінальному провадженню доведено вину [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого\~ст.125 ч.1 КК України\~і внаслідок її дій [PERSON] завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв'язки та стосунки з оточуючими людьми, в сім'ї. Він не міг через фізичний біль обходити своє господарство і дружину інваліда 2-ї групи, виконувати фізичну роботу. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5 000 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 1 300 гривень. При цьому, судом враховується, що в конфлікт вступили обидві сторони і відносно обох розглядалась кримінальна справа за ст. 125 ч.1 КК України. Тобто, як потерпіла так і обвинувачена сторона сприяли виникненню конфлікту, через який потерпілому завдвноо шкоди. Він також діяв активно по відношенню до [PERSON], обзиваючи її та наносячи жінці удар рукою в обличчя. Зменшуючи розмір заявлених вимог суд бере до уваги причини виникнення конфлікту, які є незначними і застосовує засаду справедливості, оговорену ч.3 ст. 23 ЦК України, при цьому приймає до уваги двохмісячну тривалість перенесених [PERSON] страждань.

Outcome: partial