overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті його матері, померлої [INFO] року проживаючої до дня смерті в с.Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області, відкрилась спадщина на земельну ділянку. Оскільки, позивач з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк не звернувся, просив визначити йому додатковий строк у три місяці на звернення з такою заявою, посилаючись на поважність причин пропуску вказаного строку, оскільки він є людиною юридично необізнаною, фактично прийняв спадщину. У судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від [INFO] р. № [NUMBER] серія 1-КГ [PERSON] померла [INFO] року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №115. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON], а тому в силу ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки роз'яснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними, оскільки пов'язані з істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і позивачу має бути визначений додатковий строк у три місяці на звернення з заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами "Правил користування електричною енергією для населення" було встановлено, що відповідач порушив правила споживання тим, що безобліково споживав електричну енергію , а саме, порушив вимоги п.48 вказаних Правил, шляхом самовільного підключення на лінію електропередач поза засобів обліку. Електроенергія споживалася, але не оплачувалася, про що був складений працівниками енергонагляду акт №к 018145 від 4 лютого 2012 року. На підставі п.53 Правил та "Методики", затверженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562 було зроблено розрахунок збитків на суму 1994 грн.57 коп.,відповідачка добровільно відшкодувати збитки відмовляється, тому позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив, зменшив розмір заподіяної шкоди до 1367 грн. 54 коп., посилаючись на часткове відшкодування відповідачкою збитків. Відповідачка [PERSON] 11 липня та 11 серпня 2014 року в судове засідання не з"явилась, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин суд визнає явку відповідача неповажною і вважає, з урахуванням думки позивача, вважає можливим слухати справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів згідно ч.1 ст.224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. Відповідач є споживачем електроенергії в будинку [ADDRESS], і нею були порушені Правила користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року ,тому повинен відшкодувати завдані збитки позивачу. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати. На підставі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зобов'язання видати довідку про заробітну плату помісячно в період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року, в обґрунтування якого зазначив, що на даний час він має право на призначення пенсії у зв"язку з досягненням пенсійного віку, однак для цього необхідно надати довідку про помісячний розмір заробітної плати, що відповідач відмовляється зробити мотивуючи тим, що відсутні підтверджуючі первинні бухгалтерські документи, видано довідку невстановленого зразка, а тому просить зобов'язати відповідача видати довідку про розмір заробітної плати за період з 1987 року по 1991 роки помісячно згідно записів у трудовій книжці. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Управління пенсійного фонду України в Коростишівському районі в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечив проти задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що позивач працював в колгоспі ім..Кірова, який в подальшому переіменовано КСП «Коростишівське» в послідуючому реорганізоване у СТОВ «Племзавод Коростишівський» з 12.05.1981 року по 07.07.1994 року трактористом, що підтверджується копією трудової книжки. У відповідності до ст. 49 КЗпПУ власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, однак відповідач не видає позивачу довідку про розмір заробітної плати останнього за період з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року помісячно, оскільки відомості щодо розміру помісячної заробітної плати останньої за вказаний період втрачені в процесі реорганізацій, що не є поважною причиною відмови у видачі вищевказаної довідки позивачу. Разом з тим, згідно доданої довідки про нарахування зарплати по рокам, вбачається, що позивачу нараховувались кошти, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та зобов'язання відповідача видати довідку. Враховуючи викладене, на підставі ст.49 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та просить стягнути з [PERSON] 2 496,22 грн., безпідставно отриманих відповідачем компенсації за надання соціальних послуг, у зв'язку з тим, що відповідач не повідомив про смерть особи, який надавав соціальні послуги. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду повідомлені не були, [PERSON] повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], зареєстрований за адресою: 65031, [ADDRESS], перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги на підставі його відповідної заяви (а.с. 15) та отримував вказану компенсацію (а.с. 6-7). У зв'язку з тим, що [PERSON] не повідомив управління про смерть [PERSON], якому надавав соціальні послуги, (дата смерті [INFO], актовий запис №182), за період з 02.02.2009 року по 31.10.2013 року виникла переплата компенсації у сумі 8152,22 грн. та на лист управління АБ „Південний" на рахунок департаменту 06.11.2013 року повернуто кошти компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, нараховані на ім'я [PERSON] у сумі 5 655,60 грн. Управління листом від 14.11.2013 року № 12-02-03/10687 повідомило особисто [PERSON] про необхідність повернення коштів залишку надміру нарахованої компенсації у розмірі 2496,62 грн. (а.с. 5), але відповідач грошей не повернув. Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558 фізичні особи, які одержують компенсацію зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надміру виплачені суми. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі - ч.1 ст. 1213 ЦК України. Враховуючи все вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та просить стягнути з [PERSON] 88 353,42 грн., на відшкодування шкоди, завданої управлінню Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси внаслідок зловживань з його боку під час пенсійних виплат. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність порушень з його боку. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] отримував в управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси пенсію за віком при загальному стажі 38 років 9 місяці 29 дня - з 14.07.2006р. (а.с. 13), але з метою перевірки факту роботи відповідача Управлінням було направлено лист до TOB „Регул" з проханням надіслати довідку про заробітну плату [PERSON] та 12.07.2013р. на адресу Управління надійшов лист TOB «Регул» з зазначенням, що підприємство було зареєстровано та відкрито 02.08.1995 та громадянин [PERSON] не працював на підприємстві у 1994 по 2003 роки і ніколи на підприємстві не обліковувався (а.с. 14). Позивачем прийнято рішення № 217 від 24.01.2014р. про приведення пенсійної справи відповідача у відповідність до діючого законодавства (а.с. 15). Станом на 22.04.2014 року переплата складає 88 353, 42 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховування, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи все вищевказане, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на його роботу у вказаному підприємстві у вказаний період, оскільки жодного доказу на виконання обов'язку, визначеного положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України (кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень) - відповідачем не зазначено. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати в сумі 883,53 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] (далі-відповідач) на користь ПАТ "Дельта Банк" (далі -позивач) заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 14925,50 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., посилаючись, що 29.01.2013 року між ПАТ "Дельта Банк" та [PERSON], шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 008-28070-290113. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 ч. 1 та п. 2.3. ч. 3 вказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору та станом на 04.08.2014 року має заборгованість на загальну суму 14925,50 грн., яка складається з : тіла кредиту - 6110,50 грн., простроченого тіла кредиту - 2710 грн., заборгованості за комісіями - 6105 грн. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, позивач свого представника у судове засідання не направив, в позовній заяві зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглянути справу у відсутності представника на підставі наявних у справі доказів та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, про причину неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала. За викладеного суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України. Встановлено, що 29.01.2013 року між позивачем та відповідачем шляхом акцептування банком, пропозиції клієнта, укладено кредитну угоду, відповідно до умов заяви № 008-28070-290113. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.5 ч. 1 та п. 2.3. ч. 3 вказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті Україні - гривні та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 10000 грн. Відповідач належним чином не виконала умови кредитного договору та станом на 04.08.2014 року має заборгованість на загальну суму 14925,50 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За вимогами ст. 1049,1054 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Понесені позивачем у справі судові витрати підлягають стягненню на його користь з відповідача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 01.09.2001 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки у їх не склалися, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача не заперечує в ухваленні заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає,наслідки визнання позову,передбачені ст.206 ЦПК України йому відомі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 01.09.2001 року уклали шлюб (свідоцтво про одруження серія 1-ЕЛ № 039558 від 01.09.2001 року). Подальше спільне життя сторони вважають неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн сплаченого судового збору, а 352,40 грн стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 11.06.2011 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки у їх не склалися, постійно виникали сварки, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі\~встановлено,\~що сторони\~11.06.2011\~року уклали\~шлюб (свідоцтво\~про шлюб\~серія 1-ЕЛ\~№ 058664\~від 11.06.2011року). Подальше спільне життя сторони вважають неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн сплаченого судового збору, а 352,40 грн стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позов мотивований тим, що 25.07.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. \~Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у їх різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися, тому вона бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 25.07.1998 року уклали\~шлюб (свідоцтво\~про шлюб\~серія 1-ЕЛ\~№ 286542\~від 25.07.1998року). Подальше спільне життя сторони вважають неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~За клопотанням позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Васюк. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн сплаченого судового збору, а 352,40 грн стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позов мотивований тим, що 08.11.2003 року вони уклали шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки у їх не склалися, постійно виникали сварки, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явивсь, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне Нечай. Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст.200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По справі встановлено, що сторони 08.11.2003 року уклали шлюб (свідоцтво про шлюб серія 1-ЕЛ № 064979 від 08.11.2003 року). Подальше спільне життя сторони вважають неможливим через негаразди в сімї. За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами у справі. \~ \~ \~ \~За клопотанням відповідача після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне Нечай. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до вимог ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України необхідно повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн сплаченого судового збору, а 352,40 грн стягнути з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved