Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON] , посилаючись в обґрунтування заяви на те, що вона є неповнолітньою особою та [INFO] у неї народився син - [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , з яким вона має намір зареєструвати шлюб, однак при зверненні до Відділу реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію шлюбу, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання права на шлюб, оскільки вона не досягла шлюбного віку. Ухвалою суду від 06.12.2019 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно з якою заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного відділу у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши у сукупності надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 10), тобто на час розгляду справи в суді вік заявниці становить 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.2019 року, виданого Вознесенівським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1170. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 7411р від 07.11.2019 року, неповнолітній [PERSON] надано повну цивільну дієздатність, у зв`язку із народженням сина [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до роз`яснень у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. [PERSON] , з яким заявник має намір укласти шлюб письмовою заявою підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею, створити сім`ю та виховувати спільну дитину дитину. За викладених обставин, суд приходить до висновку, про можливість надання права на шлюб [PERSON] , яке, на переконання суду, відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, або перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 СК України, судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що заявник досягла віку, з якого виникає право на звернення до суду із заявою про надання права на шлюб, надання права на шлюб заявнику відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона має новонароджену дитину та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є законними, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved