Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, про визнання права власності на земельні ділянки. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 0,1129 га, із них: перша земельна ділянка розміром 0,0829 га, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; друга земельна ділянка розміром 0,0300 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] обидві знаходяться у [ADDRESS], та просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 18 травня 1996 року, виданий [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Ходорівської міської ради за [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач покликався на те, що він відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серія [NUMBER] яке видано Ходорівською міською радою 05.02.1999 року та зареєстровано Стрийським МБТІ у реєстровій книзі №10 за реєстровим номером 1626 11 лютого 1999 року, він є власником житлового будинку [ADDRESS] Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею - 0,1129 га, яка складається із двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки площею - 0,0829 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки розміром - 0,0300 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки були оформлені на його тещу [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до рішення виконкому Ходорівської міської ради №41 від 14.02.2003 року адреса будинковолодіння була змінена із [ADDRESS] До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Поскільки позивач є власником будинку, за вказаних обставин за визнанням свого права на земельні ділянки змушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити із підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідача Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області за довіреністю Закорчемний І.Б., позовну заяву із уточненими позовними вимогами визнав. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України, в порядку ч.4 ст.174 цього кодексу, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, взявши до уваги визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] відповідно свідоцтва про право власності на житловий будинок серія [NUMBER] яке видано Ходорівською міською радою Жидачівського району Львівської області 05.02.1999 року та зареєстровано Стрийським МБТІ у реєстровій книзі №10 за реєстровим номером 1626 11 лютого 1999 року(а.с.16), є власником житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до рішення виконкому Ходорівської міської ради №41 від 14.02.2003 року адреса будинковолодіння була змінена із [ADDRESS] на [ADDRESS]а.с.22). Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею - 0,1129 га, яка складається із двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки площею - 0,0829 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки розміром - 0,0300 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, які належали тещі позивача [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 18 травня 1996 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER](.а.с.12). Факт належності вказаних земельних ділянок із відповідними кадастровими номерами [PERSON] також стверджується Витягами із Державного земельного кадастру про земельну ділянку(а.с.20,21). [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть(а.с.17). Згідно із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно зі ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, вищевказані земельні ділянки загальною площею 0,1129 га, із них: перша земельна ділянка розміром 0,0829 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]; друга земельна ділянка розміром 0,0300 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER] що знаходяться у [ADDRESS], 11 лютого 1999 року (дата набуття позивачем права власності на житловий будинок) перейшли до позивача на праві власності. Однак оформити належним чином право власності на земельні ділянки позивач не може у зв"язку з тим, що після набуття ним права власності на житловий будинок, всупереч чинному законодавству, покійній [PERSON] 18 травня 1996 року на зазначені земельні ділянки було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. З огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення прав на спірні земельні ділянки у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved