Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, Новояоврівської районної лікарні №1 управління охорони здоров"я Львівської області про стягнення коштів. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 13.03.2017 року, який набрав законної сили 02.06.2017року, у справі №460/1977/14-к, [PERSON], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та приначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів шромадян, що становить 850 гривень та у відповідності до ч. 5 ст. 74 КК України [PERSON] звільнено від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у зв'язку із закінченням строків давності; визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначеено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Ухвалою колегії суддівапеляційного суду Львівської області від 02.06.2017 року у справі №460/1977/14-к частково задоволено апеляційну скаргу захисника обвинуваченого [PERSON], вирок Яворівського районного суду від 13.03.2017 року, змінено в частині призначеного покарання. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного основаного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. У решті залишено без змін. Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 13.03.2017 року у справі №460/1977/14-к встановлено, що відповідач 21 червня 2012 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння (етанол 2,04 проміле) та не маючи відповідних документів на право керування транспортним засобом, керуючи не зареєстрованим автомобілем марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер RР 36406 реєстрації республіки Польща, рухався вулицею [PERSON] в с.Віжомля Яворівського району Львівської області в напрямку до автодороги сполучення м. Яворів - м. Судова Вишня, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, зокрема: п.п. 1.2, 1.5, 2.1(6), 2.3(6), 2.9(а), 10.1, 12.1, 12.3, 11.2, 11.13, 13.1, 2.10(в), які полягали в тому, що він під час руху не слідкував за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував за її зміною, не переконавшись у безпеці виконання маневру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, рухаючись по якій був неуважним і не врахував оточуючої дорожньої обстановки, не стежив за її зміною, не обрав безпечної для руху швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і перед виникненням перешкоди для руху мати можливість вчасно зменшити швидкість руху аж до повної зупинки автомобіля, пепед виникненням перешкоди для руху - пішохода [PERSON], яка рухалася по краю проїзної частини дороги назустріч йому, вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його повної зупинки, що призвело до наїзду на пішохода [PERSON] Внаслідок вказаної пригоди пішоход [PERSON] отримала тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Як вбачається з довідки [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги від 20.01.2016 року №125 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КМЛШМД в нейрохірургічному відділенні з 24 червня 2012 року по 31 серпня 2012 року. Загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] згідно довідки №125 від 20.01.2016 року становить 8 354, 46 гри., яка станом на день пред'явлення позову відповідачем не відшкодована. Крім цього, як вбачається з довідки Новояворівської районної лікарні №1 від 08.02.2016 №135 [PERSON], [INFO], жителька с Віжомля, вул. Зелена, 55 Яворівського району Львівської області, лікувалася в реанімаційному відділенні Новояворівської райлікарні №1 з 21.06.2012р. по 24.06.2012р., загальна сума затрачених коштів на лікування [PERSON] становить 5 216,83 грн. та станом на день пред'явлення позову відповідачем також не відшкодована. Згідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Водночас, відповідно до ч.7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. У п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Згідно п. 4 вищезазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій малежить заклад охорони здоров'я. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та беручи до уваги те, що [PERSON] зобов'язаний відшкодувати міському бюджету м. Львова кошти в розмірі 8 354,46 грн., які понесені [PERSON] міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги та на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON] та в користь районного бюджету кошти в розмірі 3216,83 грн., які понесені Новояворівською РЛ №1 на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення [PERSON]. В судове засідання заступник керівика Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Львівської місцевої ради, Яворівської районної ради не зявився, на адресу суду надіслав письмову заяву, у якій заявлені позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити. В судове засідання треті особи не зявився, на адресу суду надіслали письмові заяви, у яких заявлені позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав письмову заяву, у якій заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує, щодо їх задоволення. Дослідивши\~ матеріали справи\~ у\~ їх\~ сукупності,\~ суд\~ приходить\~ до\~ переконання,\~ що\~ позовні\~ вимоги\~ є\~ підставними та\~ підлягають\~ задоволенню. \~\~ У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ Суд,\~ у разі\~ визнання\~ відповідачем\~ позову,\~ яке\~\~ має\~ бути\~ безумовним, і\~ якщо\~ таке\~ не\~ суперечить закону\~ й\~ не\~ порушує\~ права,\~ свободи\~ чи\~ інтереси\~ інших\~ осіб (не\~ відповідача)\~ ухвалює\~ рішення\~ про\~ задоволення\~ позову, обмежившись\~ у\~ мотивувальній\~ частині\~ рішення\~ посиланням\~ на\~ визнання\~ позову\~ без\~ зясування\~ і\~ дослідження\~ інших\~ обставин. Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню\~ відповідно\~ до\~ вимог\~ст. ст.79 та 88\~ ЦПК\~ України. На підставі викладеного,

Outcome: approved