Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання нікчемною третейську угоду. яка викладена у формі третейського застереження у п.8.6 договору про отримання товарів в системі « плати пізніше» від 29.02.2016року № 1229300022 укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.02.2016 року між ним і ФОП [PERSON] було укладено договір про отримання товарів в системі «Плати Пізніше» № 1229300022 , відповідно до умов якого сторонами погоджено, що в момент підписання цього договору всі існуючі та майбутні права ФОП [PERSON] за цим договором відступають на користь ТОВ ФК « Фангарант груп», яке є теж стороною договору від 29.02.2016 та виступає в ролі процесинг- центра, передбаченого умовами даного договору. Відповідно до умов договору від 29.02.2016р., вбачається, що позивач отримує товари( послуги) за цим договором для особистих потреб, а не з метою використання у підприємницькій діяльності, тому є споживачем. У пункті 8.6 цього договору сторони домовились внести третейське застереження про те, що розгляд і вирішення спорів, які виникають при виконанні даного Договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації « Розвитку ринку фінансових послуг», згідно з регламентом третейського суду. Позивач зазначив, що вказаний пункт договору обмежує його права споживача, порушує принцип рівності сторін за договором, не відповідає вимогам законодавства. До того ж пунктом 14 статті 6 Закону України "Про третейські суди" (чинним на час укладення додаткової угоди) третейським судам заборонено розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти позову заперечують та просять відмовити у його задоволенні. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Третя особа в судове засідання не з`явилася про дату, місце та час повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29.02.2016 року між ним і ФОП [PERSON] було укладено договір про отримання товарів в системі «Плати Пізніше» № 1229300022 , відповідно до умов якого сторонами погоджено, що в момент підписання цього договору всі існуючі та майбутні права ФОП [PERSON] за цим договором відступають на користь ТОВ ФК « Фангарант груп», яке є теж стороною договору від 29.02.2016 та виступає в ролі процесинг- центра, передбаченого умовами даного договору. У пункті 8.6 цього договору сторони домовились внести третейське застереження про те, що розгляд і вирішення спорів, які виникають при виконанні даного Договору або у зв`язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації « Розвитку ринку фінансових послуг», згідно з регламентом третейського суду. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. У відповідності до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений і без включення до нього недійсної частини. Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цьогоЗакону. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами. Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12.03.2011. Отже, на час укладання сторонами договору умова викладена в п.8.6 в які зазначено третейську угоду є нікчемною. так як будь- який спір, може виникнути між сторонами договору незалежно від характеру спору, або особи яка звертається непівідомчий третейському суду відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України « Про третейські суду», оскільки третейські суди не мають згідно закону права розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів. З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що позивач у відносинах з банком є споживачем послуг, суд доходить висновку, що третейське застереження, яке викладене у пункті 8.6 договору про надання банківських послуг суперечить вимогам закону і є нікчемним, а тому вимоги позивача в цій частині позову є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. З викладеного,

Outcome: approved