Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 28.02.2020 [PERSON] (далі також позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просив стягнути суму основного боргу у розмірі 7 000 грн., суму за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 105 грн. 29 коп., а всього 7 105 грн. 29 коп. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що 31.08.2019 сторони уклади договір позики у письмовій формі у вигляді розписки, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти на загальну суму 7000 грн., зі строком дії позики до 15.10.2019. Посилаючись на те, що в обумовлений строк грошові кошти повернуто не було, позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 19.03.2020 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/1754/20, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 2.2. Позивач подав через канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підтримав повністю, вимоги в частині стягнення 3 відсотків річних просив залишити без розгляду, а справу розглядати за його відсутності. 2.3. 16.06.2020 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] 3 відсотків річних, залишено без розгляду. 2.3. Відповідач у судові засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця її проживання, відзив від відповідача до суду не надходив. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. 31.08.2019 [PERSON] отримала в борг від [PERSON] 7 (сім) тисяч гривень, які зобов"язалась повернути через 1,5 місяці, до 15.10.2019, а при можливості через місяць що стверджується наявним в матеріалах справи оригіналом розписки (а.с. 23). 3.2. 11.02.2020 [PERSON] направив на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення претензію, в якій просив повернути в добровільному порядку позичені кошти, що стверджується квитанцією АТ "Укрпошта" від 11.02.2020 та повідомленням про вручення поштового відправлення [PERSON] 12.02.2020 (а.с. 6-7). ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 4.2. Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. 4.3. Відповідно до частина 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей 4.4. За змістом частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2019 [PERSON] позичила у [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 7 тисяч гривень, про що власноручно склала відповідну розписку. 5.2. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. 5.3. Враховуючи положення частини другої статті 1047 ЦК України суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договору позики, укладення якого підтверджується відповідною розпискою від 31.08.2019 та стверджує факт передачі позивачем грошових сум в борг відповідачу. 5.4. Суд звертає увагу, що договір позики є двостороннім правочином та після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. 5.5. З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення боргу у розмір 7 тисяч гривень, шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ім`я відповідача відповідної письмової претензії. 5.6. Враховуючи, що у зобов`язанні встановлений строк його виконання до 15.10.2019, то воно підлягало виконанню відповідачем саме у цей строк. 5.7. Статтею 545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. 5.8. Отже, наявність оригіналу боргової розписок від 31.08.2019 у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання у [PERSON] , яке виникло перед [PERSON] на час розгляду даної справи лишилось не виконане. 5.9. З таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за позикою у розмірі 7 000 гривень. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач у силу пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати при поданні позову.

Outcome: approved