Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку. В обґрунтування вимог вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини. В судове засідання позивач не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2016 року. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 214350, актовий запис №544, зроблений 10.03.2015 року відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] в м. Тернополі по вул. Симоненка, 1/31, що підтверджується довідкою №353, виданою 23.09.2016 року ПП «Вікторія-1». Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено суду переконливих доказів того, що він за своїм станом здоровя чи у звязку із іншими обставинами не може належно виконувати своїх обовязків по утриманню дитини. Згідно із вимогами ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом . Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. За нормами ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття,. Також, згідно статті 88 ЦПК України, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Outcome: approved