Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22 серпня 2008 року відповідачем [PERSON] позичені у нього валютні цінності у виді в натурі та на суму 13 125 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути йому частинами (з розстроченням) з остаточним поверненням боргу не пізніше 22 лютого 2011 року. На підтвердження цього факту між ними того ж дня в письмовій формі укладено договір позики. 22 серпня 2008 року договір позики був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований нею в реєстрі за № 2738 Але всупереч досягнутим сторонами за умовами договору позики домовленостям, зобов'язання з повернення позивачу боргу в повному обсязі відповідачем не були виконані. Борг був повернутий позикодавцю лише частково. Неповернутими позивачу залишилися кошти в сумі 12 000 доларів США. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.05.2014р. позовні вимоги [PERSON] задоволені і вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основний борг в сумі еквівалентній 18 763 доларам США, що за курсом НБУ становить 149972 грн. 70 коп., суму неустойки в розмірі 300 000 грн. та 3 441 грн. витрат по сплаті судового збору. Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 травня 2014 року набрало законної сили. Згідно вказаного судового рішення, яке набрало законної сили, за укладеним договором позики разом із понесеними судовими витратами з відповідача на користь позивача вирішено стягнути кошти в сумі 453413,70 грн. З метою забезпечення виконання [PERSON] власних зобов'язань за договором позики від 22 серпня 2008 року за реєстровим № 2738, того ж дня між ним і відповідачем було укладено іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований нею в реєстрі за № 2740 За умовами іпотечного договору, в забезпечення виконання своїх зобов'язань з повернення позивачу боргу за договором позики, відповідач передав [PERSON] в іпотеку будинок під [ADDRESS]. Предмет іпотеки складається з будинку , літ. «А1», загальною площею 53,60 кв. м., житловою площею 23,70 кв. м.; вбиральні, літ. «Д»; сараїв, літ. «Є», «Б»; погрібу, літ. «Г»; огорожі №1-№2; літньої кухні, літ. «В». Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 3267, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 12 грудня 2006 року за № 1784115. Згідно з витягом з державного реєстру правочинів № 3296409; право власності зареєстровано в дергачівському КПТІ «Інвенрос» за реєстраційним № 17001735 від 23 жовтня 2007 року, номер запису 4 в Книзі 1. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Диспозиція норми ч. 1 ст. 38 Закону передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя за основним зобов'язанням шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві здійснюється за рішенням суду або на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі). 31 липня 2014 року від імені кредитора [PERSON] засобами поштового зв'язку була направлена письмова Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення, що є предметом іпотеки за іпотечним договором (в порядку ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку») за договором позики від 22 серпня 2008 року. Просить в рахунок задоволення позовних вимог за договором позики від 22 серпня 2008 року на суму 453 413.70 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок під [ADDRESS], який складається з будинку літ. «А1», загальною площею 53,60 кв. м., житловою площею 23,70 кв. м.; вбиральні літ. «Д»; сараїв літ. «Є», «Б»; погрібу літ. «Г»; огорожі №1-№2; літньої кухні літ. «В». - шляхом застосування визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю [PERSON] права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі -покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу, для чого надати [PERSON] право пред'являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця [PERSON]) до Державної реєстраційної служби України, Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», органів нотаріату і приватних нотаріусів, та інших державних органів, установ, підприємств, організацій, з питань отримання Витягів та інших документів, а також вчиняти всі інші дії, пов'язані з вирішенням цих питань, виселити [PERSON] з іпотечного майна - будинку під [ADDRESS] ,передати предмет іпотеки - будинок під [ADDRESS] в управління позивача [PERSON] на період до його реалізації, стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з"явилась, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить слухати справу у її відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, повістка про виклик повернута до суду, проте, з відміткою, що за місцем проживання відповідача залишена форма 22 а, поскільки декілька разів відповідач був відсутній за місцем проживання, по повідомленням за отриманням повістки не з»являвся, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу за його відсутністю і провести заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує.. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, згідно договору позики від 22 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 2738 позивач позичив відповідачеві валютні цінності у виді в натурі та на суму 13 125 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути частинами (з розстроченням) з остаточним поверненням боргу не пізніше 22 лютого 2011 року. Відповідач борг повернув частково Неповернутими позивачу залишилися кошти в сумі 12 000 доларів США. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23.05.2014р. позовні вимоги [PERSON] задоволені і вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] основний борг в сумі еквівалентній 18 763 доларам США, що за курсом НБУ становить 149972 грн. 70 коп., суму неустойки в розмірі 300 000 грн. та 3 441 грн. витрат по сплаті судового збору. Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 травня 2014 року набрало законної сили. Згідно вказаного судового рішення, яке набрало законної сили, за укладеним договором позики разом із понесеними судовими витратами з відповідача на користь позивача вирішено стягнути кошти в сумі 453413,70 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики від 22 серпня 2008 року за реєстровим № 2738, того ж дня між позивачем і відповідачем було укладено іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2740 За умовами іпотечного договору, в забезпечення виконання своїх зобов'язань з повернення позивачу боргу за договором позики, відповідач передав [PERSON] в іпотеку будинок під [ADDRESS]. Предмет іпотеки складається з будинку , літ. «А1», загальною площею 53,60 кв. м., житловою площею 23,70 кв. м.; вбиральні, літ. «Д»; сараїв, літ. «Є», «Б»; погрібу, літ. «Г»; огорожі №1-№2; літньої кухні, літ. «В». Предмет іпотеки належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 грудня 2006 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстровим № 3267, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів 12 грудня 2006 року за № 1784115. Згідно з витягом з державного реєстру правочинів № 3296409; право власності зареєстровано в Дергачівському КПТІ «Інвенрос» за реєстраційним № 17001735 від 23 жовтня 2007 року, номер запису 4 в Книзі 1. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотеко держателя. Договір про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотеко держателя не перешкоджає іпотеко держателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved