Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , ПП "Буковина-трек" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15 квітня 2017 року близько 12 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «MAN 8.163», д.н.з. [NUMBER] , який належить ПП «Буковина Трек», рухаючись по другорядній дорозі - вулиці Січових Стрільців у м. Козятині, виїхав на перехрестя з вулицею Героїв Майдану та допустив зіткнення з мопедом марки «Мустанг», що рухався головною дорогою під його керуванням. Він упав з мопеда, внаслідок чого отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм [PERSON] вимог пунктів 10.1, 16.11, 2.1 Правил дорожнього руху. Протиправними діями [PERSON] йому було завдано матеріальну шкоду, яка полягає в понесених витратах на стаціонарне та амбулаторне лікування в сумі 1080 грн. 68 коп.; відновлювальний ремонт мопеда марки «Мустанг» в сумі 8950 грн.. Загальний розмір матеріальної шкоди становить 10030 грн. 68 коп.. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому також заподіяна моральна шкода. Після отриманих травм його стан здоров`я значно погіршився і відновлення його у попередньому вигляді неможливе. Він не може обходитися без сторонньої допомоги, так як рука після перелому ключиці не піднімається. Ступінь тяжкості моральної шкоди обумовлена незворотністю відновлення попереднього стану його здоров`я. Розмір душевних страждань ним оцінено в 25000 гривень. Позивач просить стягнути солідарно із [PERSON] та ПП «Буковина-трек» на його користь матеріальної шкоди в сумі 10030 грн. 68 коп. та моральної шкоди в сумі 25000 грн.., заподіяних в результаті ДТП. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Мазур О.В. надіслав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі з огляду на наступне. Подія ДТП, по наслідкам якої відбувся розгляд кримінального провадження, сталася під час виконання [PERSON] своїх трудових обов`язків. Оскільки власником автомобіля, яким керував [PERSON] є ПП «Буковина-транс», що згідно положень ст.ст.1172, 1187 ЦК України та висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 №14-497цс18, виключає цивільну відповідальність [PERSON] за завдану потерпілому шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ПП «Буковина-трек» на час настання страхового випадку була застрахована в ПрАТ СК «Універсальна», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9961921, то першочерговий обов`язок відшкодовувати шкоду покладається на його страховика ПрАТ СК «Універсальна», в межах розміру страхової суми. Вважає, що потерпілим неправильно визначено коло відповідачів у його позові, тому відсутні будь-які передумови для його задоволення. Відповідач ПП Буковина-трек відзив до суду не надав. Представник відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» - адвокат Корнілов Л.О. надіслав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволені позову з огляду на наступне. З моменту ДТП, а саме з 15.04.2017 потерпілий [PERSON] не звертався до страхової компанії з письмовою заявою про відшкодування завданої матеріальної шкоди. А тому відповідно до положень ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у ПрАТ «СК «Універсальна» не виникло обов`язку з відшкодування шкоди завданої потерпілому. Крім того, позивач не надав жодних належних та достатніх доказів, на підтвердження моральної шкоди, яка полягала у душевних хвилюваннях, переживаннях, що призвело до погіршення його стану здоров`я. Позивач відповідь на відзиви відповідачів [PERSON] та ПрАТ СК «Універсальна» до суду не надав. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 09.12.2019 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПП "Буковина-трек", ПРАТ «СК`Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. Ухвалою суду від 04.02.2020 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПрАТ СК «Універсальна». З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 15 квітня 2017 року близько 12 год. 30 хв., [PERSON] , перебуваючи в трудових відносинах з ПП «Буковина Трек», керуючи технічно справним автомобілем марки «MAN 8.163», д.н.з. [NUMBER] , який належить ПП «Буковина Трек», рухаючись по другорядній дорозі - вулиці Січових Стрільців у м. Козятині, виїхав на перехрестя з вулицею Героїв Майдану та допустив зіткнення з мопедом марки «Мустанг» під керуванням [PERSON] , що рухався головною дорогою. [PERSON] в наслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм [PERSON] вимог пунктів 10.1, 16.11, 2.1 Правил дорожнього руху. Вироком Козятинського міськрайонного суду від 07.12.2018 [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] та ПП «Буковина-трек» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень. В частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05.03.2019 вирок Козятинського міськрайонного суду від 07.12.2018 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 29.10.2019, вирок Козятинського міськрайонного суду від 07.12.2018 та ухвала Вінницького апеляційного суду від 05.03.2019 в частині вирішення цивільного позову потерпілого про відшкодування моральної шкоди скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки місцевий суд не вирішив питання про залучення до провадження страхової компанії та не з`ясував чи звертався потерпілий до страхової компанії з вимогою про відшкодування коштів, чи виплачено нею будь-які кошти на користь потерпілого в позапроцесуальний спосіб. При цьому, Верховний Суд у своїй постанові посилається на праві висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц,, від 05 грудня 2018 року у справі №456/16825/16-ц. Згідно з приписами п.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Полісу №АІ/9961921 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правову відповідальність ПП «Буковина-трек» було застраховано на строк з 31.07.2016 по 30.07.2017 включно в ПрАТ «СК «Універсальна» (Справа №133/1041/17 том 1 а.с.214). Статею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктами 9.2, 9.3 статті 9 даного Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 даного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту 37.1.4 статті 37 даного Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння Обов`язок відшкодування шкоди, завданої ДТП, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини. Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України. Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1 статті 36 даного Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди. Таке право, враховуючи висновок, викладений у рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002, може бути реалізоване безпосередньо шляхом подання відповідного позову до суду. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами в залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. У системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 даного Закону неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Крім цього, у підпункті 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 даного Закону передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру. За обставинами встановлених судом видно, що [PERSON] звертався із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, у межах кримінального провадження. Пред`явлення цивільного позову потерпілим здійснено у межах строків звернення до страхової компанії, визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлені у межах кримінального провадження за статтею 286 КК України. Тобто в цій конкретній справі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджало останньому з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування. Наведене дає підстави зробити висновок, що звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Вказане узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к. Заперечення представника відповідача ПрАТ «СК «Універсальна», що позивач не подавав до страхової компанії заяву про відшкодування шкоди, враховуючи наведене вище, суд вважає безпідставним. Згідно накладної №1 ФОП [PERSON] від 30.05.2017 загальна сума понесених витрат [PERSON] на придбання деталей та запасних частин для відновлювального ремонту мопеда складає 7450 гривень (а.с.28). Згідно накладної №1 ФОП [PERSON] від 30.05.2017 загальна сума понесених витрат [PERSON] на придбання запасних частин для відновлювального ремонту мопеда складає 1500 гривень (а.с.29). Сума витрачених [PERSON] коштів на лікування внаслідок ДТП складає 1080 грн. 68 коп. (а.с.26-27). З огляду на вказані обставини встановлені судом, спричинена позивачеві матеріальна шкода, у зв`язку із лікуванням та пошкодженням належного йому транспортного засобу, має бути стягнута зі страхової компанії за полісом №АІ/9961921. Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 грн., то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (ст.ст.130,132-134КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ПП «Буковина-трек», з якою відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах, на час настання страхового випадку була застрахована в ПрАТ СК «Універсальна», за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9961921, то моральну шкоду заподіяну позивачеві [PERSON] необхідно стягнути з ПрАТ СК «Універсальна» за полісом №АІ/9961921. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, незворотність відновлення попереднього стану його здоров`я, вину підприємства, якому належить джерело підвищеної небезпеки, в заподіянні шкоди, вимушених змін в життєвих стосунках позивача. Також суд керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до п.3 якої під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду в розмірі 25000 гривень, як таку що відповідає характеру заподіяних збитків, глибині фізичних та душевних страждань позивача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати необхідно стягнути з відповідача у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, з урахуванням ст.4 ч.2 п.1.п.п.1.1 ЗУ "Про судовий збір», що становить 2102 грн.

Outcome: approved