Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 06 жовтня 1987 року по 06 листопада 2000 року він працював в колгоспі «Україна», який 29.01.1994 року було реорганізовано в КСП «Україна», а потім 15.01.2000 року в ПОП «Україна». 31 березня 1994 року КСП «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю (серія ХС ХV) із Додатком 1 у вигляді списку громадян - членів КСП. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Дивненської сільської ради народних депутатів від 21 травня 1993 року. 06 листопада 2000 року його було звільнено з роботи за ініціативою ПОП «Україна», на підставі п.7 ст. 40 КзпП України. При розпаюванні земель з колективної власності КСП "Україна» він земельної частки (паю) не отримав. У звязку з необізнаністю чинного законодавства про порушення свого права дізнався нещодавно. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) по нормам для членів КСП «Україна» Новотроїцького району Херсонської області із земель запасу та резерву створеного Дивненською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача та представник 3-ї особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю не заперечують проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до висновку, що з врахуванням визнання позову, у його задоволенні слід відмовити . Судом встановлено,\~\~що 02 вересня 1987 року позивач був прийнятий до членів колгоспу «Україна» на підставі наказу № 8 від 06.10.1987 року, що підтверджується відповідним записом із його трудової книжки та довідкою ПП «Україна Дивне» від 22.03.2017 року №68. Згідно протоколу № 1 від 29.01.1994р. загальних зборів колгоспників колгоспу «Україна», зборами колгоспників прийнято рішення про реорганізацію колгоспу «Україна» у КСП «Україна». Згідно трудової книжки серія УКР №1741680 ні в розділі «членство к колхозе», ні в інших розділах запису про членство в КСП «Україна», чи вихід з членства КСП «Україна» відсутній. Інших доказів членства в КСП «Україна» суду не надано, та в ході розгляду судом не здобуто. 31 березня 1994 року КСП «Україна» було видано Державний акт на право колективної власності на землю (серія ХС ХV) із Додатком 1 у вигляді списку громадян - членів КСП. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Дивненської сільської ради народних депутатів від 21 травня 1993 року. Відповідно до довідки № 56/02-14 від 08.02.2017р., виданої Дивненською сільською радою його згідно науково-технічної документації по роздержавленню та приватизації земель КСП «Україна» Дивненської сільської ради народних депутатів Новотроїцького району Херсонської області, [PERSON] був включено до списку осіб, які мали право на одержання земельної частки (паю) як працівника сільськогосподарського підприємства за №211. Згідно протоколу № 1 від 15.01.2000р. загальних зборів уповноважених членів КСП «Україна» було прийнято рішення про реорганізацію КСП «Україна» в ПОП «Україна». 06 листопада 2000 року [PERSON] було звільнено з членів ПОП «Україна» на підставі наказу № 94-к від 06.11.2000 року, що підтверджується відповідним записом із його трудової книжки та довідкою ПП «Україна Дивне» від 22.03.2017 року №68. 09 вересня 2005 року ПОП «Україна» було перейменовано в ПП «Україна Дивне» на підставі наказу № 114 від 09.09.2005р, що підтверджується довідкою сільської ради від 22.03.2017 року №19. Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну часту (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною 3 ст. 1 цього Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Пояснення представника позивача, що її довіритель [PERSON], на момент реорганізації колгоспу в КСП, автоматично став членом КСП, не відповідають вимогам ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», відповідно до якої членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут. Відповідно до ст. 19 цього Закону трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України. Таким чином, законодавство регламентує окреме правове регулювання членства КСП «Україна» та окремо його працівників. Тобто без свого волевиявлення [PERSON] не міг стати членом КСП «Україна», оскільки це порушує принцип добровільності, визначений ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство». [PERSON] не звертався із заявою про прийняття його до членів КСП (про що не заперечує представник позивача, посилаючись, що [PERSON] став членом КСП внаслідок реорганізації колгоспу, членом якого він був), не включений до списків, що додаються до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки [PERSON] не надав належних доказів, що він на момент отримання КСП державного акта на право колективної власності на землю був членом КСП та мав бути у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed