Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

До Тульчинського районного суду Вінницької області звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 44319,28 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.07.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 7000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також, оплачувати комісії на умовах передбачених договором, а у разі невиконання покладених на неї зобов'язань, за вимогою банку виконати їх, з поверненням кредиту і оплатою винагороди банку. У випадку прострочення виконання зобов'язання більше як на 120 днів, відповідач повиненен сплатити штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. У звязку з тим, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 44319,28 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, вказавши у позовній заяві, що у випадку неявки відповідача у судове засідання, просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи і відомостей про причини неявки суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії анкети-заяви, відповідач погодилася, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами, складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг, з умовами якого він ознайомився (а.с. 7). Згідно копії умов і правил надання банківських послуг, зокрема відповідно до п. 6.5 позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, п. 6.6 у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі прострочення кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку, п. 6.7 власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, п. 7.7 при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 31.10.2017, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, а саме: надав відповідачеві грошові кошти, а він їх отримав і використовував на власні потреби, що підтверджує зростаюче сальдо заборгованості в розрахунку і складає 44319,28 грн., до якої входять: 4908,89 грн. заборгованість за кредитом; 34111,85 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 2950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 2098,54 грн. (а.с. 4-6). Виходячи з положень ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, на користь позивача, з відповідача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved