Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.06.2021 року №55920, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.; стягнути з відповідача судові витрати. В обгрунтування позовних вимог вказано, що виконавчий напис вчинено незаконно, оскільки кредитний договір від 29.10.2007 року №923/ЕК/2007-980, який підписував [PERSON] не було посвідчено у нотаріальному порядку у зв`язку з чим, виконавчий напис вчинено з порушенням строків, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», що на думку позивача є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач посилається і на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» не надавало приватному нотаріусу бухгалтерських документів щодо видачі кредиту, його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Крім того, [PERSON] зазначає, що його жодним чином не було повідомлено відповідачем про наявність порушення зобов`язання та про наслідки не усунення указаного порушення, тобто звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 29.09.2021 року у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження отримано позивачем 19.10.2021 року. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову отримав 26.10.2021 ркоу (а.с. 25). Третя особа - приватний виконавець Клименюк А.М. копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову отримав 12.11.2021 року (а.с. 26), проте відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов. Третій особі приватному нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. копію ухвали про відкриття провадження, матеріали позову направлено двічі на поштову адресу, проте, відправлення повернулось не врученими адресату (а.с. 19-24). З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №55920 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором від 29.10.2007 року №923/ЕК/2007-980 у розмірі 103 926,06 грн та з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису в сумі 500,00 грн, в загальному розмірі 104 426,06 грн (а.с. 11). Кредитний договір №923/ЕК/2007-980 укладено 29.10.2007 року між ВАТ КБ» Надра» та [PERSON] , згідно умов договору позичальник [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн строком до 03.11.2008 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,00 % річних (а.с. 12). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. У постанові від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Як вже встановлено судом, виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №923/ЕК/2007-980 укладено 29.10.2007 року між ВАТ КБ» Надра» та [PERSON] , згідно виконавчого напису звернення стягнення заборгованості відбувається на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» проте, матеріали справи не містять доказів про відступлення права вимоги віл ВАТ КБ «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», доказів повідомлення останнім [PERSON] про наявність заборгованості, вимоги її погашення із зазначенням відповідних наслідків. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Спірний виконавчий напис вчинено 11.06.2021 року. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, а тому для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Проте, як вбачається зі змісту договору №923/ЕК/2007-980 від 29.10.2007 року, нотаріальне посвідчення кредитного договору не здійснювалось, відтак, нотаріально посвідчений договір не міг бути та не був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису. На підставі чого, суд дійшов висновку, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Крім того, зі змісту кредитного договору від 29.10.2007 року №923/ЕК/2007-980 у користування [PERSON] надано кредитні кошти на строк до 03.11.2008 року включно. Зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що заборгованість у розмірі 103 926,06 грн нараховано за період з 06.05.2020 року по 26.05.2021 року. Наведене вказує на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 03.11.2008 року, додаткового договору про продовження строку дії кредитного договору нотаріусу наданий не був, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. За правилами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved