Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 31 серпня 2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , актовий запис №2646, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 31.08.2018 року. Спільних неповнолітніх дітей з [PERSON] вони не мають. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них з чоловіком різні погляди на життя, ведення сімейного господарства та відсутність взаєморозуміння. Останні 6 (шість) місяців подружжя проживає окремо. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, як подружжя вони припинили шлюбно-сімейні відносини, живуть окремим життям та своїми інтересами, у кожного свій бюджет, в подальшому сенсу підтримувати сімейні відносини немає, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.06.2021 року справу номер 466/5171/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, пославшись на обставини та факти, що вказані в позові. Також наголосила, що вони з відповідачем 6 (шість) місяців проживають окремо та пояснила, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені через те, що особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, сім`я припинила своє існування. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримала, пославшись на обставини та факти, що вказані в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31 серпня 2018 року у Львівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №2646, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2018 року (а.с.7). Близько 6 (шести) місяців сторони проживають окремо, особисті відносини між ними тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Судові витрати по справі складаються із судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, позивач не просить про стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: approved