Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 18.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № АВААRL35230219, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3039 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання кредиту фізичним особам «Рострочка». Позивач виконав умови договору. Однак, відповідач умови договору не виконала, і тому загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 03.07.2015 року 14379 грн. 95 коп.. Оскільки боржник не виконала свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 14379 грн. 95 коп., та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, через канцелярію суду, подав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові судові витрати, повязані з викликом відповідача до суду. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 cт. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Так, судом встановлено, що 18.06.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № АВААRL35230219, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 3039 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 01 % на місяць, тобто 0,12 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит надавався на строк з 18.06.2011 року по 17.04.2012 року, включно. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт). За умовами договору позивач виконав умови договору, що підтверджується копією заяви та надав позичальнику вказаний кредит. Відповідно до п. 2.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), банк зобов»язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному центру. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів, визначені в заяві позичальника. Кредит надається в обмін на зобов»язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Відповідно до п. 3.2.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), позичальник зобов»язувалася використати кредит на цілі, зазначені у заяві. Відповідно до п. 3.2.2 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), позичальник зобов»язувалася погашати кредит у порядку та строки, відповідно до заяви. Відповідно до п. 3.2.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), позичальник зобов»язувалася сплатити відсотки за користування кредитом, відповідно до заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Відповідно до п. 5.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Рострочка» (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Позичальник зобов'язувалася повернути в повному обсязі одержаний кредит та сплатити проценти, та інші платежі, нараховані за обслуговування кредиту. В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком кредиторської заборгованості, який проведено позивачем. Позивач просить суд стягнути суму заборгованості за договором з боржника. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Оскільки відповідач має заборгованість за кредитом, відсотками за користування ним, суд вважає, що кредитне зобовязання він виконує не належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором станом на 03.07.2015 року становить 14379 грн. 95 коп.( заборгованість за кредитом 779 грн. 19 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 0 грн. 34 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором 12439 грн. 47 коп.; штрафи, відповідно до пункту 5.3 Умов надання кредиту фізичним особам «Рострочка»: штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 660 грн. 95 коп.). На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., та 400 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, пов»язаних з викликом відповідача до суду, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved