Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], Слов'янська міська рада про припинення права власності на земельну ділянку площею 0,0873га, що знаходиться по [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області за [PERSON], визнання недійсним державного акта серії II №06502 від 29.03.2001року про право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] , визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0873га, що знаходиться по [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним . Свої вимоги позивачі мотивували тим, що на земельній ділянці [ADDRESS] розташовано житловий будинок , який було придбано у відповідачів за договором купівлі-продажу, [PERSON] її чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] в рівних частках. На час укладання цього договору ні їм ні продавцям не було відомо, про наявність державного акту серії II №06502 від 29.03.2001року про право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], яка на час укладання цього договору вже померла. [PERSON] помер [INFO] та спадкоємцями його майна є [PERSON] і [PERSON]. Позивачі вважають, що за приписами ст.120 ЗК України, ст.377, 378 ЦК України, враховуючи, що вони придбали житловий будинок, до них переходить право власності і на земельну ділянку, на якій він розташований а тому є підстави і для припинення права власності на земельну ділянку за [PERSON], визнання недійсним державного акту на землю та визнання за ними права власності.. Відповідачі- [PERSON] та [PERSON] повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, звернулись із заявами про розгляд справи у їх відсутність, вимоги визнають в повному обсязі. Відповідач- Слов'янська міська рада повідомлена належним чином про час та місце слухання справи в суд не з'явився, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку передбаченому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист же цивільних прав- це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезбеки такого порушення. Способи захисту перелічені в ст. 16 ЦК України. В суді встановлено, що 10 серпня 2001року [PERSON] та [PERSON] продали належний їм в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , житловий будинок розташований по [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області, розташований на земельній ділянці Слов'янської міської ради площею 891кв.м., покупцям [PERSON] [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON], в рівних частках . [PERSON] помер [INFO] і його спадщину, що складається з 1/3 частки житлового будинку розташованого [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області, прийняли в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. На підставі рішення виконкому Слов"янської міської ради від 16.08.2000року №351/4 , останній було видано державний акт серії II №06502 від 29.03.2001року про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0873га, що знаходиться по [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника (п.11). Для захисту свого права на власність позивачі звернулись до суду з вимогами про припинення права власності, що належало [PERSON], що не суперечить ст. 16 ЦК України. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено актовий запис про смерть №1877 від 24.10.2000р.. Таким чином є обгрунтовані підстави для припинення права власності власника спірної земельної ділянки [PERSON] з підстав смерті власника . За приписами ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності , право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника. Відповідно до ст.125, 126 ЗК україни, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності. Право власноті на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленою законом, свідоцтвом про право на спадщину. Аналіз наведених норм та встановлених обставин, свідчить про те, що позивачі, які придбали житловий будинок у [PERSON] та [PERSON] , мають право на передачу їм у власність земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника. Однак порядок набуття права власності на земельну ділянку , повинен відповідати вимогам ст.116, 120, 125,126 ЗК України. Наведене свідчить, що придбання у власність позивачами житлового будинку, автоматично не дає підстави для визнання за ними права власності на земельну ділянку, тобто перехід права власності на земельну ділянку повинен підтверджуватись наведеними в ст.126 ЗК України документами. В суді встановлено, що на час укладання угоди купівлі-прордажу житлового будинку позивачами, угода купівлі-продажу земельної ділянки не укладалась. Інших документів, які б свідчили про перехід у власність позивачів спірної земеольбної длідлянки суду не надано. Разом з тим , як свідчить із пояснень позивача [PERSON], припинення права власноті на земельну ділянку за [PERSON], їй необхідно для вирішення питання про передачу заззначеної земельної ділянки у власність Слов'янською міською радою. До цього часу позивачі до міської ради з проханням про пердачу їм у власність спірної земельної ділянки не звертались. Однак саме органи місцевого самоврядування , в межах їх повноважень, наділені таким повноваженням про передачу у власніть громадян земельних ділянок із земиель державної або комунальної власності ( ст.116, 122 ЗК України). В суді встановлено, що перепоною для здійснення права позивачів на отрнимання у власність земельної ділянки є наявність реєстрації права власноті на цю ж земельну ділянку за іншою особою [PERSON], що відповідно до приписів ч.5 ст.120 ЗК України унеможливлює перехід права власності на земельну ділянку. Тому для захисту цього порушеного права позивачів необхідною умовою є вирішення питання про припинення права власнорсті на земельну ділянку. Аналізуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для визнання недійсним державного акта серії II №06502 від 29.03.2001року про право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] , визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0873га, що знаходиться по [ADDRESS] м. Слов'янську Донецької області за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним , оскільки вони не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial