Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за кредитним договором в розмірі 84483,11 гривень та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 21.03.2008 р. між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 690012158, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 22200 гривень, який він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 21.03.2009 р. Процента ставка за Кредитним договором становить 28 % річних. Однак, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 18.12.2012 р. утворилась заборгованість в розмірі 84483,11 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 31100,37 гривень, заборгованість за відсотками - 53382,74 гривень. Позивач посилається на те, що 18.12.2012 р. між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення право вимоги № 2012-1-2/1, за яким фінансова компанія отримала право вимоги за кредитним договором укладеним з [PERSON] 27.12.2012 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 127/12/2012-01, згідно з умовами якого ТОВ «Прімоколект-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту позивач просить стягнути її в судовому порядку. Відповідачем подано заяву про застосування наслідків пропуску строку позивачем звернення до суду. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність представника ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, з підстав, зазначивши, що розмір заборгованості не є доведеним позивачем належними і допустимими доказами, а також зазначив про пропуск позивачем строків звернення до суду з даними вимогами. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2008 р. між ПАТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 690012158, відповідно до умов якого Банк, на підставі отриманої Анкети-заяви на відкриття рахунку та цього Договору зобов`язався відкрти рахунок і видати Клієнту Основну картку та протягом строку її дії здінсювати обслуговування операцій з її використанням, надати Кієнту Кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, надавати інші послуги згідно з цим Договором, а відповідач зобов`язавя сплачувати Банку проценти за користування відновлювальною кредитню лінією, винагороду за послуги, що надаються відповідно до умов цього Договору, та виконувати інші умови цього Договору. Згідно з п.2.1 розділу 1 Кредитного договору сума відновлювальної кредитної лінії становить 22200 гривень. Відповідно до п.2.3 Кредитного договору за користування відновлювальною кредитною лінією Банк нараховує, а Клієнт сплачує відсотки за користування відновлювальною кредитною лінією в розмірі 28%. Згідно умов п.2.4 договору відновлювальна кредитна лінія відкривається протягом двох робочих днів з дати укладення Договору. Строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується в 24.00 години останнього дня місяця строку дії картки. Дія кредитної лінії не припиняється в разі реалізації Банком свого права на перевипуск картки у відповідності з п.3.3.10. На підтвердження видачі кредиту та активізації клієнтом картки позивачем не надно будь-яких доказів. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк На момент розгляду справи доказів про погашення заборгованості за Кредитним договором з боку відповідача суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором від 21.03.2008 р., укладеним з ПАТ «Альфа-банк», в результаті чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 84483,11 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 31100,37 гривень, заборгованість за відсотками - 53382,74 гривень. На підтвердження наявності заборгованості у відповідача позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с.7), який містить лише посилання на загальну суму заборгованості та її складові, однак не містить інформації за який період нарахована дана заборгованості, відомостей про внесені платежі, періоди нарахування відсотків, тощо. Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності такої заборгованості у відповідача суду не надано. Крім того, згідно даного розрахунку заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить 31100,37 гривень, хоча відповідно до умов кредитного договору розмір відновлювальної кредитної лінії складає 22200 гривень. Позовна заява не містить будь-якого обґрунтування внаслідок чого збільшилась сума кредиту. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги до третьої особи. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 18.12.2012 р. між ПАТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення право вимоги № 2012-1-2/1, за яким фінансова компанія отримала право вимоги за кредитним договором укладеним з [PERSON] 27.12.2012 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено Договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 127/12/2012-01, згідно з умовами якого ТОВ «Прімоколект-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).. Згідно з ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В силу положень ст.ст.79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є достовірними і достатніми доказами в розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, видачі йому кредиту в розмірі 31100, 37 гривень. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, в зв`язку з недоведеністю позивачем наявності у відповідача заборгованості та її розміру, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed