Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Лікар - психіатр Сватівської ЦРБ Мензарева О.І. звернулась до суду з даною заявою, в якій зазначила, що громадянин [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра поліклінічного відділення КУ «Сватівська ЦРЛ» з 1985 року з діагнозом шизофренія параноїдна безперервний тип перебігу, зі стабільним дефектом. Гр. [PERSON] оглянутий 22.05.2014 року. Після огляду лікар зробила висновок, що гр.. [PERSON] потребує призначення надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги. Підставою для висновку про необхідність призначення АППД є відомості про поведінку хворого. Громадянин [PERSON] проживає один, опікуна немає, будинок знаходиться в антисанітарному стані, без світла та опалення. [PERSON] зловживає спиртними напоями, спілкується з асоціальними особами. До лікаря психіатра на огляд не з'являвся, незважаючи на неодноразові запрошення, підтримуюче лікування не отримує. Стаціонарне лікування в СОПЛ останній раз в 2008 році. Раніше у 2005 році гр.. [PERSON] після здійсненого правопорушення, зберігання та вживання наркотичних засобів проходив судово - психіатричну експертизу, за результатами якої страждає хронічним психічним розладом, неспроможний усвідомлювати свої вчинки і керувати ними. У зв'язку з чим знаходився на примусовому лікуванні в СОПЛ з 19.07.2005 по 07.04.2006 р. а також на примусовому амбулаторному лікуванні з 10.03.2006 року по 21.09.2007 року. На теперішній час згода на амбулаторне лікування відсутня. Просить суд винести рішення про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON]. В судовому засіданні лікар-психіатр Мензарєва О.І. просить подану нею заяву задовольнити та наполягаючи на ній добавила , що [PERSON] дуже давно страждає на психічне захворювання , в разі ненадання йому амбулаторної психіатричної допомоги , його стан здоров"я погіршиться і він завдасть собі шкоди. На диспансерному обліку він перебуває з 1985 р. з діагнозом шизофренія параноїдна , являється інвалідом 2 групи , в даний час він становить пасивну небезпеку , його поведінка є антисоціальною , умови його проживання є небезпечними, проживає він один. Хоча [PERSON] погоджується на пропозиції про необхідність прийти до лікаря , однак фактично протягом декількох років до лікаря не з"являється, тому просить суд заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, з заявою згоден. (а.с.17 ). Суд, заслухавши заявника, прокурора, який вважає необхідним задовольнити подану заяву, дослідивши та оцінивши добуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає можливим задовольнити подану лікарем заяву , оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в лікаря-психіатра, проходив лікування в психіатричних стаціонарах . Згідно висновку лікаря -психіатра , [PERSON] потребує призначення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку , бо за результатами проходження судово-психіатричної експертизи страждає хронічним психічним розладом , до лікаря психіатра на огляд не з"являється , незважаючи на неодноразові запрошення , підтримуюче лікування не отримує. ( а.с.3). Згідно ст. 279 ЦПК України - за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи. Згідно ст. 19 Закону України „Про психіатричну допомогу" - примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру :надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу( лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу , на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Згідно ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу" - амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved