Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 25.11.2014 року звернувся до суду з позовом до Підгірненської сільської ради про продовження терміну для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач зазначає, що фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, використовував його за цільовим призначенням та сплачував податки. Стверджує, що своєчасно не оформив свої спадкові права, оскільки тривалий час знаходився за межами Одеської області , у зв'язку із чим позивач просить суд: продовжити термін для прийняття спадщини після смерті [PERSON] на спадкове майно у вигляді земельних ділянок, які розташовані на території Підгірненської сільської ради, загальною площею 5,69 га (3,92 га на земельній ділянці [NUMBER], масив №5, та 1,77 га на земельній ділянці [NUMBER], масив № 13 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ОД № 057124, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 23.06.2003 року). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Підгірненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області [INFO] (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 5,69 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Підгірненської сільської ради, ділянка [NUMBER], масив 5, ділянка № 49, масив 13 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 057124 (а.с.10-12). Позивач зазначає, що пропустив строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що тривалий час, а саме з січня 2008 року по вересень 2014 року знаходився за межами Одеської області. В обґрунтування своїх позовних вимог додає до матеріалів справи довідку № 31 від 17.02.2015 року, видану Підгірненською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.32). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. У відповідності до ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного належного та достатнього доказу поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed