Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

В травні 2017 року Рівненський міський центр зайнятості звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» в сумі 3024 грн. 72 коп. В обґрунтування позовних вимог вказували, що за результатом звернення 07 грудня 2016 року [PERSON] до Рівненського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, 12 грудня 2016 року йому було надано статус безробітного. Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» [PERSON] була призначена допомога терміном 360 календарних днів з 19 грудня 2016 року по 13 грудня 2017 року. З метою сприяння у працевлаштуванні 30 січня 2017 року між центром зайнятості та [PERSON] було укладено Договір № 175017012600057 щодо направлення його на професійне навчання в Рівненський центр професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості за професією «Верстатник деревообробних верстатів» зі строком навчання 3,1 місяці з 30 січня 2017 року по 03 травня 2017 року. В зв'язку з пропуском занять останнім наказом №14-в від 21 лютого 2017 року [PERSON] було відраховано з навчання. Абз. 2 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, що в разі припинення навчання без поважних причин кошти на професійну підготовку, проїзд до місця розташування навчального закладу та проживання повертаються та стягуються з громадянина, направленого на навчання. Згідно листа Рівненського обласного центру зайнятості від 06 березня 2017 року за № 13-554 вартість навчання [PERSON] за період з 30 січня 2017 року по 20 лютого 2017 року складає 3024 грн. 72 коп. В гуртожитку останній не проживав. На вимогу від 17 березня 2017 року про повернення коштів відповідач не відреагував, гроші не повернув. З посиланням на викладене, просять позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Рівненського міського центру зайнятості 3024 грн. 72 коп. В судове засідання представник Рівненського міського центру зайнятості не з'явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. Суд, враховуючи клопотання представника позивача, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 грудня 2016 року відповідач [PERSON] як безробітній звернувся до Рівненського міського центру за сприянням у працевлаштуванні й надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. Відповідно до\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~та на підставі заяви [PERSON] останньому надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на період з 19 грудня 2016 року до 13 грудня 2017 року. Так, з метою працевлаштування 30 січня 2017 року між Рівненським міським центром зайнятості та [PERSON] було укладено Договір № 175017012600057, відповідно до умов якого, а саме п. 1 центр направляє [PERSON] на навчання в Рівненський центр професійно-технічної освіти ДСЗ з 30 січня 2017 року по 03 травня 2017 року. Із правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю, визначені Законом України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] був ознайомлений, що вбачається із його заяви від 12 грудня 2016 року, адресованої директору Рівненського міського центру зайнятості. Згідно п. 3.1.1 Договору, абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у разі припинення професійного навчання без поважних причин безробітний відшкодовує суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Наказом №14-в від 21 лютого 2017 року Рівненського центру професійно-технічної освіти ДСЗ [PERSON] з 21 лютого 2017 року відраховано з навчання за професією «Верстатник деревообробних верстатів» у зв'язку з пропуском занять без поважних причин. 17 березня 2017 року [PERSON] було направлено претензію про добровільне повернення коштів у розмірі 3024 грн. 72 коп., витрачені на навчання за період з 30 січня 2017 року по 20 лютого 2017 року, однак на лист [PERSON] не відреагував, кошти не повернув. Оскільки в судовому засіданні встановлено,\~що відповідач самостійно припинив професійне навчання за направленням державної служби зайнятості,\~брав на себе зобов'язання щодо повернення коштів за професійне навчання відповідно до укладеного договору, добровільно повертати кошти відмовляється,\~суд стягує з відповідача [PERSON] на користь Рівненського міського центру зайнятості витрати в розмірі 3024 грн. 72 коп.\~ Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. На підставі викладеного, Законів України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення»,

Outcome: approved