Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], 05 січня 1997 року народждення, який продовжує навчання у Херсонському державному аграрному університеті в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків та доходів, починаючи з дати подачі позовної заяви, щомісячно на період навчання. В поданому позові до суду свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син є повнолітнім, однак з 2018 року продовжує навчання вступивши до "Херсонського державного аграрного університету" де продовжує навчатися на денній формі навчання, що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 07.09.2019 №75-08/785. Згідно цієї довідки, їх син є здобувачем вищої освіти другого (магістерського) рівня першого року навчання денної форми економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет», у зв»язку з чим вона одноособово вимушена нести всі витрати, сплачувати за навчання та утриманя, придбання літератури на навчання, оплату проїзду в транспорті, оскільки він не має можливості працювати і самостійно за них сплачувати. Батько дитини добровільно допомоги на утримання сина, який продовжує навчання не надає, хоча має таку можливість, тому вона була вимушена вирішувати це питання у судовому порядку. На даний час вона самостійно несе всі витрати по утриманню дитини, а відповідач без поважних причин від надання дитині матеріальної допомоги ухиляється. На даний час дитина проживає разом з нею, окремо від батька, оскільки вона припинила з ним спільне проживання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю за підставами вказаними у позові та просила суд їх задовольнити, вказала, що відповідач, маючи постійну роботу ухиляєтьсяя від обов"язку по утриманню сина, який продовжує навчання, не допомагає матеріально, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] на період навчання сина у Державному вищому навчальному закладі «Херсонський державний аграрний університет» до припинення навчання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, до суду подали заперечення на позовну заяву у якій зазначили, що позовні вимоги відповідач [PERSON] визнає частково, у відзиві вказано, що може сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1000 грн. на місяць. Свої заперечення мотивував тим, що заявлена сума для нього завелика, оскільки на даний час його матеріальне становище не дозволяє виплачувати аліменти заявленому розмірі. На даний час він не має постійного місця роботи, тому вимушений жити на тимчасові заробітки. Також зазначив, що має на утриманні непрацездатну матір та хвору на цукровий діабет ІІ типу дружину, яка перебуває на обліку у лікаря-ендокринолога та потребує постійного прийому лікарських препаратів. Також позивачка не надала ніяких доказів, щодо обгрунтованості заявленого розміру на утримання повнолітнього сина. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Каховського міськвиконкому Херсонської області, актовий запис №98, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №250419, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис №26 від 06.04.2004, серія І-КГ №006759. За час перебування у шлюбі, у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І- КГ №276912. Батьком дитини [PERSON] записаний відповідач [PERSON] Син [PERSON] перебуває здобувачем вищої освіти другого (магістерського) рівня першого року навчання денної форми економічного факультету Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет», що підтверджується відповідною довідкою «Херсонського державного аграрного університету» від 07.09.2019 №75-08/785. У зв"язку з навчанням сина, позивач потребує додаткових витрат на утримання дитини, які складаються з витрат на проживання, витрат на проїзд до місця навчання, витрат на навчання, витрат на харчування та одяг. У зв"язку з чим суд вважає доведеним факт потребування додаткових коштів на утримання дитини у звязку з навчанням. Підставою звернення з цим позовом до суду є обставини неможливості позивачу самостійно матеріально утримувати сина у період навчання, оскільки дохід, що отримує позивач не дозволяє в достатній мірі забезпечувати навчальний процес та інші потреби дитини. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного працевлаштування, і не має стабільного доходу. Аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад рівності батьків, щодо утримання дитини та бере до уваги стан здоровя відповідача, те що він являється працездатною особою. Таким чином, дослідивши обставини справи та встановивши сукупність всіх юридичних фактів, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 08 жовтня 2018 року, на період навчання сина у Державному вищому навчальному закладі «Херсонський державний аграрний університет» та не більше ніж до досягнення сином 23-х років, а саме до 05.01.2020 року включно, або припинення навчання. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом.

Outcome: approved