Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачем, з посиланням на ст.ст.652, 653 ЦК України, заявлені вимоги про розірвання укладеного між сторонами договору позики грошових коштів від 10 серпня 2015 року, та стягнення суми позики у розмірі 3900 доларів США, в гривневому еквіваленті станом на час винесення рішення, та 15000 грн.. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що згідно договору позики від 10 серпня 2015 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 3900 доларів США та 17000 грн., строк дії договору до 10 серпня 2017 року, 28 листопада 2015 року відповідачем повернуто 2000 грн., у жовтні місяці 2015 року у позивача виявлено тяжке захворювання, що потребує тривалого лікування і у зв"язку з чим значних коштів, тобто у позивача істотно змінилися обставини, які не були передбачені при укладенні даного договору, відповідач в добровільному порядку не повертає позику. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України шляхом надіслання судових повісток за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку,-м.Ніжин, 3-й мікрорайон,9а[ADDRESS], клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Згідно договору позики від 10 серпня 2015 року відповідач отримав від позивача у позику 3900 доларів США та 17000 грн. на строк до 10 серпня 2017 року, 28 листопада 2015 року відповідачем повернуто 2000 грн.. Наявність даного договору свідчить про наявність боргу відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] із врахуванням ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК України. Докази на підтвердження недійсності даного договору позики та її повернення -станом на час розгляду справи відсутні. За приписами ст.ст.652, 653 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. В судовом узасіданні встановлено, що у жовтні місяці 2015 року у позивача діагностоване тяжке захворювання, що потребує постійного лікування і як наслідок-значних коштів, дане захворювання становить значну небезпеку для життя позивача. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Вищезазначені блага пов'язані із самим фактом існування людини та не можуть бути обмежені чи відібрані державою в будь-якому випадку, навіть в разі введення надзвичайного стану. Державна політика в країні повинна бути спрямована на забезпечення гарантій прав і свобод людини. Це є головним обов'язком держави (ст. 3 Конституції України). Із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин наявні підстави для розірвання укладеного між сторонами договору позики грошових коштів від 10 серпня 2015 року, та стягненян із відповідача на користь позивача суми позики у розмірі 3900 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 96712 грн. 28 коп (станом на 15 липня 2016 року 1 долар США-24,798021 грн., 3900*24,798021=96712,28 грн.), та 15000 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України, із врахуванням віднесення позивача до інваліда 1 групи безстроково, судовий збір у розмірі 1117 грн. 12 коп підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved