Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

В січні 2015 року позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, позивач зазначає, що з 12.02.2000 року по 11.10.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася [PERSON] Проте, стверджує позивач, відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, життям, не відвідує її, не приймає участі в її розвитку і зростанні. Також відповідач матеріально не забезпечує власну дитину, що змусило позивача звернутися до суду, рішенням якого від 08.09.2011 року, яке набуло законної сили, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти 1000,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, відкрито виконавче провадження. Станом на час звернення в суд із даним позовом відповідач має також заборгованість по сплаті аліментів. В той же час, позивач звертає увагу на те, що вона має придатні умови для проживання разом із донькою, повністю утримує дитину та займається її вихованням, відтак позивач звернулася до суду із даним позовом (а.с.2-7) В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.24-28, 35-38, 53-58, 61-62). Натомість представник позивач подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наданих сторонами доказів (а.с.63). Представник третьої особи Солом`янська районна державна адміністрації як органу опіки та піклування також просила розглянути справу за її відсутності і врахувати при прийнятті рішення по справі висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] (а.с.64-66) Прокурор та представник ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не є перешкодою для розгляд справи. Враховуючи вік малолітньої [PERSON], [INFO]., рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору та те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна. 16.04.2015 судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що з 12.02.2000 року по 11.10.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народилася [PERSON] (а.с.8, 15) Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08.09.2011 року з відповідача на користь позивача постановлено стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісяця до повноліття дитини (а.с.9) 18.09.2013 постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві Халімоном М.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищезазначеного рішення суду (а.с.10) Згідно листа державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві Ринді О.М. від 24.12.2014 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.12.2014 року в сумі 44000,00 грн. (а.с.11) Відтак в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення власної доньки (а.с.13) На підтвердження складних взаємовідносин сторін свідчать і обставини, встановлені рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2013 року, по цивільній справі за позовом діда малолітньої [PERSON], [INFO], - [PERSON] до неї про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.14) Згідно довідки СЗОШ №74 м. Києва від 12.01.2015 року [PERSON] є ученицею 5-А класу середньої загальноосвітньої школи №74 м. Києва (а.с.16) В свою чергу, позивач одна виховує та матеріально забезпечує дитину, оскільки має роботу бухгалтера в ТОВ «СБТ Сістемз Україна» та постійний дохід. За місцем роботи характеризується позитивно (а.с.17) Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Підставою позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме - ухилення батька від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З наданого органом опіки та піклування висновку від 10.04.2015 року №108-5012/01 вбачається, що враховуючи інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] При цьому, з`ясовано, що матір приділяє достатньо уваги своїй дитині, приділяє належну увагу вихованню дитини. В той час як батько за час навчання дитини до школи не приходив, з класним керівником та вчителями не спілкувався, вихованням доньки не цікавився (а.с.65) Відповідно до характеристики, наданої психологом СЗОШ №74 м. Києва, [PERSON] з 2011 року не спілкується з батьком. Дитина згадує, що під час сумісного проживання із батьком, останній вживав алкогольні напої та вчиняв фізичне насилля по відношенню до матері (а.с.66) Під час обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої [PERSON] за адресою [ADDRESS], працівниками служби у справах дітей Солом`янської РДА в м. Києві було встановлено, що дівчина разом із матір`ю проживають в квартирі, де створені належні умови для навчання, відпочинку та фізичного розвитку. Під час бесіди зі співробітниками служби [PERSON], [INFO], повідомила, що батька не бачила близько 5 років, він не телефонує, не вітає зі святами, не дарує подарунків та не цікавиться її успіхами (а.с.66) Також у висновку акцентована увага на тому, що відповідачу по справі надсилались на адресу його реєстрації повідомлення про розгляд даного питання 07.04.2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській РДА в м. Києві, проте останній не з`явився. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому самоусуненні відповідача від утримання та виховання дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Щодо вимоги позивача одночасно із винесенням рішення по справі постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати орган досудового розслідування внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості по заяві позивача щодо ймовірного вчинення відповідачем злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, то суд звертає увагу позивача на те, що вона не позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів, а суд в порядку цивільного судочинства позбавлений можливості застосовувати норми статей 303 -309 КПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved