Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, визнати протиправними дії відповідачів, що виявились у проведенні ними, поза межами Закону України «Про кооперацію» та повноважень визначених статутом ГБК «Олімпійський», який набув чинності 06.05.2009 року зборів 25 членів кооперативу, яких не було обрано уповноваженими представниками відповідно до п. 7.3 цього Статуту, складанні, підписанні та використанні документу з недостовірними даними у вигляді протоколу №1 зборів 25 уповноважених ГБК «Олімпійський» від 26.06.2014 року з рішенням про виключення позивача [PERSON] з членів кооперативу, а відтак і позбавлення його корпоративних майнових та немайнових прав у незаконний спосіб. Стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 60412,00 грн. Стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 60412,00 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26.06.2014 року відповідачами протиправно та без відома позивача складено протокол №1 зборів 25 уповноважених ГБК «Олімпійський» з рішенням про виключення позивача з членів ГБК. Зі змісту цього документу вбачається, що президія зборами не обиралася, порядок денний не затверджувався, жодного прізвища виступавших на зборах осіб зі списку присутніх, крім відповідача [PERSON] не вказано. Незрозуміло також чиї підписи містить вказаний документ. В той же час реєстраційний список присутніх на зборах складені та підписані відповідачами [PERSON] від імені головуючого, а [PERSON] від імені секретаря зборів 25 уповноважених. У реєстраційному списку 27 уповноважених ГБК на збори 26.06.2014 року прізвища відповідачів [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідачі, на думку позивача, діяли поза своїх повноважень, тобто протиправно, оскільки ніколи уповноваженими не обиралися, тому не мали права приймати участь у зборах уповноважених в якості головуючого та секретаря, складати та підписувати документ від імені юридичної особи. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 08.11.2016 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 21.02.2019 року справу передано головуючому Оксюті Т.Г. Справа неодноразово була призначена до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З урахуванням викладеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає їх неявку неповажною та вважає за доцільне розглянути справу без їх участі. Третя особа Обслуговуючий гаражно-будівельний кооператив «Олімпійський» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника третьої особи в яких він просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що посилання позивача не відповідають фактичним обставинам справи. 11 лютого 2013 р. рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.05.2013 р., відмовлено у позові [PERSON] до ОГБК «Олімпійський» про визнання такими, а не відбулися зборів уповноважених від 08.05.2009 р., визнання недійсними і незаконними протоколів та рішень правління кооперативу, заборону вчиняти дії тощо. Зазначеним судовим рішенням підтверджено законність обрання уповноважених кооперативу. В ухвалі Апеляційного суду м. Києва у вказаній справі, зокрема, зазначається, що та обставина, що на час проведення Зборів уповноважених кооперативу 08.05.2009 р. вже діяв статут кооперативу в новій редакції від 06.05.2009 р., яким було встановлено порядок обрання уповноважених, не припиняє повноважень уповноважених, висунутих загальними зборами членів ГБК та затверджених рішенням правління, а лише визначає порядок обрання уповноважених у тому випадку, якщо таке питання буде винесено на вирішення загальних зборів членів кооперативу. Крім того, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 р. у справі №22- 796/7622/2015 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] і [PERSON] до ГБК «Олімпійський» про визнання недійсними протоколів і рішень Загальних зборів членів ГБК «Олімпійський», встановлено законність Зборів уповноважених ОГБК від 26.03.2011 р. та прийнятих ними рішень. При цьому судом встановлено також правомірність виключення позивача [PERSON] зі складу членів кооперативу у зв`язку 3 несплатою НИМ членських внесків. Відтак, [PERSON] не є членом ГБК «Олімпійський» з 26 березня 2011 р. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що уповноважених кооперативу «Олімпійський» було обрано відповідно до рішення загальних зборів ГБК «Олімпійський» від 07.11.2008 р. та рішення Правління ГБК «Олімпійський» від 19.12.2008 р. Після 2008 р. новий склад уповноважених у кооперативі не обирався. На виконання наданих їм указаними рішеннями прав, уповноважені беруть участь у зборах уповноважених і приймають рішення відповідно до наданих їм повноважень згідно з вимогами чинного законодавства. На підтвердження участі у Зборах уповноважені ставлять свій підпис у реєстраційному списку. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про кооперацію» одним з основних прав члена кооперативу є право участі в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, обирати і бути обраним в органи управління кооперативу. Статтею 15 зазначеного Закону передбачено створення зборів уповноважених кооперативу у випадку, коли з організаційних причин проведення загальних зборів неможливе. Компетенція зборів уповноважених є тотожною компетенції загальних зборів кооперативу. 12 вересня 2012 р. рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ встановлено, що уповноважені ОГБК «Олімпійський» були обрані у відповідності до чинного законодавства України та згідно із чинним на той момент Статутом. Про встановлення цієї обставини зазначено у мотивувальній частині рішення у справі №6-5245св12 від 12.09.2012 року. 11 лютого 2013 р. рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі 2609/20372/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.05.2013 р., відмовлено у позові [PERSON] до ОГБК «Олімпійський» про визнання такими, що не відбулися, збори уповноважених від 08.05.2009 року, визнання незаконними, недійсними та неправомочними протоколів та рішень правління кооперативу, зобов"язання повернути печатку, документи кооперативу та ключі від приміщень кооперативу, заборону вчиняти дії. Зазначеним судовим рішенням підтверджено законність обрання уповноважених кооперативу. В ухвалі Апеляційного суду м. Києва у вказаній справі, зокрема, зазначається, що та обставина, що на час проведення Зборів уповноважених кооперативу 08.05.2009 р. вже діяв статут кооперативу в новій редакції від 06.05.2009 р., яким було встановлено порядок обрання уповноважених, не припиняє повноважень уповноважених, висунутих загальними зборами членів ГБК та затверджених рішенням правління, а лише визначає порядок обрання уповноважених у тому випадку, якщо таке питання буде винесено на вирішення загальних зборів членів кооперативу. Крім того, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.07.2015 р. у справі №22- 796/7622/2015 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі за позовом [PERSON] і [PERSON] до ГБК «Олімпійський» про визнання недійсними протоколів і рішень Загальних зборів членів ГБК «Олімпійський», встановлено законність Зборів уповноважених ОГБК від 26.03.2011 р. та прийнятих ними рішень. При цьому, судом встановлено також правомірність виключення позивача [PERSON] зіі складу членів кооперативу у зв`язку 3 несплатою НИМ членських внесків. Відтак, [PERSON] не є членом ГБК «Олімпійський» з 26 березня 2011 р. Також встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.10.2019 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до ОГБК «Олімпійський», треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними всі рішення, ухвалені згідно з протоколом № 1 від 26 червня 2014 року від імені 25 уповноважених ОГБК «Олімпійський»; визнання, що 25 членів ОГБК «Олімпійський» від імені яких 26 червня 2014 року ухвалено рішення на зборах мали право лише одного голосу та не є уповноваженими представниками інших членів кооперативу; визнання недостовірними дані обліку, який ведеться в ОГБК «Олімпійський» про незмінну чисельність членів кооперативу з правом ухвального голосу на зборах в кількості 547, починаючи з 2007 року по 26 червня 2014 року; зобов`язання відповідача надати позивачу належним чином засвідчені в алфавітному порядку окремі списки всіх членів ОГБК «Олімпійський» із зазначенням прізвища, ім`я та по-батькові, року вступу та номеру гаражного боксу станом на день проведення зборів, оформлених протоколами: 1. загальних зборів 547 членів ОГБК «Олімпійський» від 17 листопада 2007 року; 2. загальних зборів 377 членів ОГБК «Олімпійський» від 21 лютого 2009 року; 3. загальних зборів членів ОГБК «Олімпійський» від 24 вересня 2011 року; 4. зборів 37 уповноважених ОГБК «Олімпійський» від 08 травня 2009 року; 5. зборів 29 уповноважених ОГБК «Олімпійський» та запрошених осіб від 26 березня 2011 року; 6. зборів 25 уповноважених ОГБК «Олімпійський» від 26 червня 2014 року. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, обставини, на які посилається позивач в обґрунтування даного позову, вже неодноразово були предметом дослідження в інших справах, судові рішення по яким вже набрали законної сили та спростовують твердження позивача. Окремо слід зазначити, що відповідачі брали організаційну участь зборах уповноважених та не голосувати за прийняття відповідних рішень порядку денного зборів. Відтак самі по собі дії відповідачів у зв`язку з проведенням Зборів уповноважених 26.06.2014 р. не породжують жодних юридично значущих наслідків для позивача. Чинним законодавством, зокрема ст.16 ЦК України і Законом України «Про кооперацію», не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав як визнання неправомірними дій члена органу управління кооперативу, що полягають у реалізації наданого йому права участі в управлінні кооперативом. Крім того, у позовній заяві позивачем зазначено, що внаслідок протиправної, на його думку, поведінки відповідачів він був позбавлений майнових і немайнових корпоративних прав, якими володів як член кооперативу. Однак, позивач був позбавлений прав члена кооперативу внаслідок рішення Зборів уповноважених як органу, до компетенції якого входить прийняття рішень про виключення осіб зі складу членів кооперативу, а не внаслідок дій відповідачів. При цьому правомірність такого рішення Зборів уповноважених підтверджена судом. Таким чином, вимоги позивача задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду слід зазначити наступне. Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України та абз.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, зазначені у позовній заяві докази фактичного завдання моральної шкоди позивачу є надуманими та необґрунтованими, неправомірних дій відповідача при розгляді даної справи не встановлено, причинний зв`язок між такими неправомірними діями та завданою шкодою відсутній. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довів тих обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed