Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 18.12.2013 станом на 10.11.2020 у сумі 37846,30 грн. та витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8991,95 грн. Генеральна угода разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає Кредитний договір про надання банківських послуг, що підтверджено підписом відповідача. Внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 18.12.2013 у розмірі 37846,30 грн., з яких: 7957,51 грн. - заборгованість за кредитом, 8881,82 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 21006,97 грн. - заборгованість за пенею. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 04 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 31 березня 2021 року. 31 березня 2021 року судове засідання відкладено до 20 квітня 2021 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справ, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» (надалі - Банк) і відповідачем [PERSON] (надалі Позичальник) 18.12.2013 було укладено Генеральну угоду б/н про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт. Згідно п. п. 1.1, 1.1.1 Генеральної угоди сторони погодили по Договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 535,71 грн., комісію на 353,29 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 309,83 грн. Пунктом 1.1.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість за договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 6196,61 грн. Відповідно до п. п. 1.2, 1.2.1 Генеральної угоди сторони погодили по Договору 2 зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 0,00 грн., комісію на 0,00 грн., пеню на 759,88 грн., штраф на 0,00 грн. Згідно п. 1.2.2 Генеральної угоди передбачено, що заборгованість за договором 2 з дати підписання Генеральної угоди складає 3372,34 грн. Відповідно до п.п. 1.1.3, 1.2.3 Генеральної угоди датою погашення заборгованості за Договорами 1, 2 є 31.12.2015. У п. 1.4.1 Генеральної угоди строком повернення кредиту, який вказаний у п.п. 1.1.3, 1.2.3 Генеральної угоди, є 2-й день з моменту такого порушення. Відповідно до п. 1.4.2 Генеральної угоди сторони передбачили, що вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-й день) вважається простроченою. Згідно п. 2.1 Генеральної угоди банк надає строковий кредит в сумі 8991,95 грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто одна грн. 95 коп.) (далі-Кредит) на строк 24 місяці з 18.12.2013 по 31.12.2015 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 8991,95 грн. в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, у вказаних в заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 449,96 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2015. Відповідно до вищевказаної угоди відповідач погодився з тим, що ця Генеральна угода разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком кредитний договір, що підтверджено його особистим підписом. З п.2.2 Генеральної угоди вбачається, що при порушенні позичальником строків повернення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та Правилах більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується з 32 - го дня з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1958,71 грн. Відповідно до п.2.8. Генеральної угоди при порушенні позичальником зобов`язань з повернення кредиту, він сплачує пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах, за кожен день прострочення. Проте, відповідачем умови Генеральної угоди належним чином не виконувались, у зв`язку з чим станом на 10.11.2020 утворилась заборгованість на загальну суму 37846,30 грн., яка складається з: 7957,51 грн. - заборгованість за кредитом, 8881,82 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 21006,97 грн. - заборгованість по пені. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивачем доведено, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. Крім того відповідач визнав заявлені позовні вимоги. А тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 7957,51 грн. та заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 8881,82 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у сумі 21006,97 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Указом Президента України № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях". А отже, антитерористична операція триває. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 2 грудня 2015 р. № 1275-р с. Закотне Новопсковського району Луганської області віднесене до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є суб`єктом Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відносно якого відповідно до ст. 2 зазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України надані роз`яснення у листі № 18-112/62138 від 27.10.2014, відповідно до яких банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Згідно наведеного у позові розрахунку пеня позивачем нарахована станом на 10.11.2020, фактично після 14.04.2014 - дати, коли згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банківським установам заборонено нарахування таких санкцій. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості по сплаті пені у сумі 21006,97 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.12.2013 у сумі 16839,33 грн., у задоволенні вимог позивача щодо стягнення пені у розмірі 21006,97 грн. слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1010,01 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial