Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12390.82 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 квітня 2014 року між банківською установою та [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість. Заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 986 грн 71 коп. ( тіло кредиту 695 грн. , проценти 720.91 грн., штраф 570.8 грн.) та судові витрати. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення суду змінити, стягнувши на його користь заборгованість по процентам в сумі 8029.59 грн. та пеню в сумі 2600 грн., а в іншій частині рішення суду залишити без змін. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що розрахунок заборгованості по процентам здійснено правильно та відповідно до змінених з квітня 2014 року Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014, згідно яких у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що в графі «Сума комісії та пені» фактично зазначена лише пеня, оскільки нарахування комісії умовами даного кредитного договору не передбачено. Про час і місце розгляду справи відповідач, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повідомлений належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 01 квітня 2014 року між банківською установою та [PERSON] був укладено кредитний договір на суму 700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість за тілом кредиту становить 695 грн., розрахунок процентів за користування кредитом проведений невірно і сума процентів за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2016 року становить 720.91 грн.; умовами укладеного договору не передбачено стягнення комісії, розмір штрафу становить 570.8 грн. Проте, з таким висновком суду частково не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного. Відповідно до п. п. 1.1.2.3, 1.1.3.2.3 та 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право змінювати Тарифи, в тому числі і процентну ставку, про що має інформувати позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку; позичальник зобов"язаний отримувати виписки про стан карткового рахунку; позичальник у разі незгоди зі зміненими Тарифами зобов»язаний звернутися до банківської установи з заявою про розірвання договору та погасити заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ПАТ КБ «ПриватБанк» № СП-2014-6635230 від 02 квітня 2014 внесені зміни до Тарифів по платіжним карткам в частині розрахунку процентів, згідно яких у разі виникнення прострочених зобов'язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості по процентам за користування кредитом становить 8029.59 грн. В ході розгляду справи вказаний розрахунок будь-якими доказами не спростований, а тому апеляційний суд погоджується з вказаним розрахунком. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 2600 грн. слід відмовити, оскільки за порушення строків оплати за кредитним договором нарахований штраф , рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивальника на користь банківської установи штрафу в сумі 570.8 грн. не оскаржується, а стягнення з позичальника і штрафу, і пені є притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне є те саме порушення. З відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування судових витрат 1200 грн. 29 коп. ( 695 грн.+ 8029.59 грн. + 570.8 грн. = 9 295.39 грн. 9295.39 грн. Х1600 грн. / 12390.82 грн. = 1 200.29 грн.). Також з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування судових витрат, пов»язаних з апеляційним розглядом справи, 1 329.5 грн. ( 10 629.59 грн. /1760 грн. = 8029.59 грн./Х. Х = 1329.5 грн.).

Outcome: partial