Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар"їнського районного суду Донецької області з вказаним позовом, в якому, з урахуванням поданої в порядку ст. 31 ЦПК України заяви про уточнення вимог, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі перебувають з 17 березня 2011 року в зареєстрованому шлюбі, є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторін фактично припинено, при цьому неповнолітні діти проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дытей між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, тимчасово непрацездатна оскільки перебуває в відпустці для догляду за дітьми. Відповідач працевлаштований, на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб немає, отже, на думку [PERSON], має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дытей. З урахування вказаних обставин, позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обов'язок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, змінені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги [PERSON] частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання своїх дітей доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 750,00 гривень щомісячно, що буде складати половину від його заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони по справі з 17 березня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане виконкомом Старомихайлівської селищної ради Мар'їнського району Донецької області. Сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Батьківство відповідачем не оспорюється. Шлюбні відносини сторін припинені, [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, не підтримують одне одного матеріально. Неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] мешкають спільно з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Старомихайлівської селищної ради Мар'їнського району Донецької області. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття. Згідно ч. 1, 2 с. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій формі і (або) натуральній формі. У судовому засіданні встановлено, що домовленості про участь відповідача [PERSON] в утриманні неповнолітніх дітей з позивачем не досягнуто. Способом виконання обов'язку з утримання дитини, при неможливості дотримання положення ч. 2 ст. 181 СК України, є - сплата одним з батьків аліментів на утримання дитини. З аналізу відповідних норм СК України можна зробити висновок, що аліментами є грошові кошти на утримання дитини, які: 1) відраховуються за добровільно поданою одним з батьків заявою з його заробітної плати, пенсії, стипендії (ст. 187 СК); 2) сплачуються добровільно одним з батьків на підставі укладеного між батьками договору про сплату аліментів (ч. 1 ст. 189 СК); 3) стягуються з одного з батьків на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі невиконання ним свого обов'язку за договором про сплату аліментів (ч. 2 ст. 189 СК); 4) стягуються з одного з батьків за рішенням суду (ч. 3 ст. 187 СК). Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто, тому розв'язання виниклих спірних відносин сторін доцільно розв'язати в судовому порядку. Суд звертає увагу на надані [PERSON] квитанції на перерахування [PERSON], через фінансову установу, певних грошових (20 січня 2014 року - 500,00 гривень, 25 лютого 2014 року - 450,00 гривень, 31 березня 2014 року - 500,00 гривень, 28 квітня 2014 року - 500,00 гривень). Разом з тим, суд не може прийняти вказане як доказ добровільної сплати аліментів відповідачем, оскільки будь-яких пояснень [PERSON] стосовно таких дій суду не надав. З урахуванням вказаного, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобов'язань відповідачу [PERSON] є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я платника аліментів та дитини (інформації про хворобливий стан суду не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач має працездатний вік, протипоказань відносно умов праці не надано, на теперішній час працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з ТОВ ФІРМА «Мушкетер» отримує середньомісячний дохід у розмірі 1537,13 гривень); - відсутність у відповідача грошових зобов'язань (відповідач нікому не сплачує аліменти, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає). Окрім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1032 гривні, віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Тобто, в даному випадку, мінімальний розмір аліментів на неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] дорівнює 309,60 гривень (1032 грн. х 30 %) на кожного, а за досягненням 6-річного віку - 385,80 гривень на кожного (1286 грн. х 30 %). В судовому засіданні відповідачем надано згоду на сплату на користь [PERSON] у розмірі 750,00 гривень щомісячно (фактично 50 % від його заробітної плати), що не є меншим від 30 % прожиткового мінімуму на двох дітей. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи вказане, ту обставину що як позивач так й відповідач просять призначити аліменти саме в твердій грошовій сумі, - вважає до доцільне присудити стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі 750,00 гривень щомісячно, що якнайкращим чином забезпечить участь відповідача на рівні з позивачем в утриманні доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial