Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та просить визнати за нею право власності на 1/ 2 частину квартир 24 в будинку 27 по вул. Гутовського в м. Кривому Розі, мотивуючи тим, що квартира по договору купівлі-продажу набута в період шлюбу з відповідачем, за спільні кошти подружжя, іншу 1/ 2 частину вказаної квартири просить визнати у власність [PERSON] Відповідач за первісним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву та просить суд усунути перешкоди в користуванні спірної квартири, вселити його та дітей в квартиру [ADDRESS], мотивуючи тим, що квартира належить йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, остання проживає в квартирі з новою сімєю, змінила замки на вхідних дверях, він з дітьми проживає в найманій квартирі. Позивач за первісним позовом [PERSON] надала заяву відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у її відсутність про що надала письмову заяву 08 07 2016 року . 12 05 2016 року в судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позов [PERSON] підтримала, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Позивач за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні 12 05 2016 року свої позовні вимоги підтримує, первісний позов визнає частково. Його представник [PERSON] в судовому засіданні 12 05 2016 року позов [PERSON] підтримав, позовні вимоги [PERSON] визнали частково. Надалі надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність , позов зустрічний підтримує . Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] 12 05 2016 року в судовому засіданні підтримала обидва позови. Надалі надала заяву відповідно до якої просить суд розглянути справу без її участі, підтримує обидва позови . Представник третьої особи служби у справах дітей виконкому Центрально- міської районної у місті ради до суду не з"явився, про день слухання повідомлялися. У відповідності до ст. 197 ЦПК України 18 07 2016 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав: 10 червня 2000 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який був розірваний 19 січня 2011 року ( л.с. 7 - свідоцтво про шлюб, л.с. 12 - копія рішення суду ). В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти проживають з батьком ( л.с. 8-9 копії свідоцтв про народження ). 25.05. 2003 році на імя [PERSON] була придбана квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальна площа якої складає 75,7 кв.м. житлова площа складає 42,8 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САА № 906469 від 25.05.2003 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 626907 від 25.05.2003 р.. Квартира набута за спільні кошти подружжя, в кредит, про що визнають сторони ( л.с. 45 - 46 копія свідоцтва про право власності , витяг про реєстрацію права власності. У відповідності до ст.. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст..60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин суд вважає, позов [PERSON] підлягає задоволенню, квартира [ADDRESS], є майном набутим під час шлюбу, а отже належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в рівних частках. Судом встановлено, що [PERSON] разом з дітьми, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають в найманій квартирі, яка знаходиться за адресою м. Кривий Ріг, Всебратське-2[ADDRESS] ( л.с. 61 - акт обстеження ). В квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] ( л.с. 44 - довідка ). Однак, відповідач за зустрічним позовом змінила замки на вхідних дверях квартири, та чинить перешкоди в користування квартирою співвласнику [PERSON]. Позивач за первісним позовом [PERSON], заперечує проти задоволення зустрічного позову, вказує, що перешкод в користування квартирою не чинить, у спірній квартирі разом з сімєю не мешкає, однак в позовній заяві [PERSON] вказує, що вона зареєстрована та мешкає по вул. Гутовського 27/24. Окрім того представник позивача просив представників [PERSON] надати ключі від спірної квартири та заявляв, що отримавши ключі зустрічний позов ними буде залишений без розгляду, однак ключі від спірної квартири надані [PERSON] так і не були. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 317 та ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч. 2 ст. 156 ЖК України на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Тому зустрічний позов також підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір з [PERSON] на користь [PERSON] 2077, 60 грв. та з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений ним судовий збір у розмірі 243,60 грв. На підставі викладеного та

Outcome: approved