Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради звернувся до суду з позовною заявою в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивачка Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Відповідач отримав судову повістку, про те до суду так і не з'явився без поважних причин. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від явки до суду, а тому суд, у відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України, приходить до висновку, що справу потрібно вирішувати на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, думку прокурора який підтримав позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Статтею 11 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO] р.н, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Батько дитини - [PERSON] - записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей з 29.01.2016 року як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Гр. [PERSON] зловживає спиртними напоями, ніде не працює і не бажає працевлаштуватися, неналежно доглядає за сином [PERSON]. Сім'я гр. [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Полтавського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді міськвиконкому. Протягом перебування дитини на обліку службою у справах дітей спільно з Полтавським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді постійно проводиться робота з матір'ю дитини, спрямована на подолання складних життєвих обставин. На виклики служби у справах дітей та на планові зустрічі до Полтавського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді гр. [PERSON] не з'являється, не намагається змінити своє життя, зокрема, піклуватися належним чином про свого сина. Сім'я [PERSON] неодноразово відвідувалася з місцем проживання. Так, 05.04.2016 року працівник служби у справах дітей разом з соціальним працівником Полтавського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді відвідали сім'ю гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але двері ніхто не відчинив. Зателефонувавши гр. [PERSON], остання повідомила, що разом з сином [PERSON] знаходиться за містом у родичів, вдома з'явиться в найближчі дні. Через тиждень 12.04.2016 р. працівник служби у справах дітей разом з соціальним працівником центру повторно відвідали сім'ю [PERSON] за вищезазначеною адресою, але двері знову ніхто не відчинив. На телефонні дзвінки працівника служби та соціального працівника центру гр. [PERSON] не відповідала. Вдалося поспілкуватися з сусідкою, яка повідомила, що матері та дитини вдома зараз немає, але їй відомо, що гр. [PERSON] постійно залишає дитину вдома одну, без нагляду дорослих. 19.04.2016 р. [PERSON] з'явилася в службу у справах дітей, з нею проведено профілактичну бесіду щодо належного виховання та утримання дитини, неприпустимості зловживання спиртними напоями, а також попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. 27.04.2016 р. комісія відвідала в черговий раз сім'ю [PERSON] Під час відвідування в помешканні знаходилася [PERSON], а також сторонні чоловіки у стані алкогольного сп'яніння. У помешканні грубо порушені санітарно - гігієнічні умови: повсюди розкидані речі, бруд, пил, сморід від цигарок та спиртного, а в коридорі лежав пакет з пустими пляшками з - під алкогольних напоїв; [PERSON] знаходився на дивані, на якій була відсутня постільна білизна, обличчя дитини було брудним, хлопчик був брудно вдягнений. З 27.04.2016 року малолітній [PERSON], [INFO], тимчасово влаштований до дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави, так як проживання малолітньої дитини в даній сім'ї загрожувало її життю та здоров'ю. Незважаючи на вжиті заходи, [PERSON] продовжує систематично зловживати спиртними напоями. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно. До служби у справах дітей неодноразово надходили телефонні дзвінки, а також заява від сусідів 4 під'їзду будинку [ADDRESS] стосовно гр. [PERSON], що вона не виконує свої батьківські обов'язки, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, підтримує зв'язок з чоловіками сумнівної поведінки. Від 10.05.2016 р. № 69 ухвалено рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради "Про негайне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON].". З 17.05.2016 року [PERSON] перебуває в Комунальному закладі "Центр соціально - психологічної реабілітації дітей" Полтавської обласної ради. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При цьому у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В той же час, суди при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав в кожному конкретному випадку повинні звертати увагу на вимоги ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, відповідно до якої при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу , що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров»ю чи розвитку дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок Виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи по позбавлення батьківських прав, суд зобов»язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з»ясованих обставинах; чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання . Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що відповідачка [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків відносно свого малолітнього сина [PERSON], не турбується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, порушуючи вимоги ст. 150 Сімейного кодексу України щодо захисту прав та інтересів неповнолітніх, їх виховання, турботи про фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому повинна бути позбавлені батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved