Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є його рідним батьком, який знаходився в зареєстрованому шлюбі з його матір'ю з 1994 року. 15 червня 2007 року шлюб між ними розірвано. У теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою за іншою адресою. Він (позивач) є інвалідом дитинства, продовжує навчання на 3-му курсі ТЦПТО, у зв'язку з чим отримує пенсію у розмірі 275грн., яка нижче прожиткового мінімуму. З вказаної суми він вимушений витрачати кошти на придбання продуктів харчування, одяг, ліки, канцелярські товари. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тобто має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки інших утриманців не має, але у добровільному порядку він не надає. Його мати, [PERSON], не працює, здійснює догляд за малолітньої дитиною, у зв'язку з чим не має можливості працювати. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно до закінчення навчального закладу, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. (а.с.1). Позивач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у його відсутність (а.с.23). Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився до суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти сплати аліменти на утримання сина, який навчається, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу; просив справу розглянути у його відсутність (а.с.19). Третя особа [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, до суду подала заяву, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги позивача; просила справу розглянути у її відсутність (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] вказані батьками: [PERSON] та [PERSON] (а.с.2), шлюб між якими розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області 15 червня 2007 року, актовий запис за № 139, прізвища після розірвання шлюбу: їй присвоєно [PERSON] (а.с.5). На теперішній час, позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.4), та є студентом 3 курсу Державного навчального закладу «Торезький центр професійно - технічної освіти» з 01 вересня 2011 року (а.с.6). Згідно з медичним висновком № 268 від 8 листопада 2006 року [PERSON] є інвалідом дитинства по захворюванню: сахарний діабет, 1 тип, стадія декомпенсації ( а.с.3). У трудової книжці [PERSON] вказаний останній запис від 23.05.2009 року про звільнення, інших записів немає (а.с.7-8). Згідно з довідкою про доходи Держаного навчального закладу «Торезький центр професійно-технічної освіти» від 30.04.2014 року [PERSON] отримує стипендію, загальна сума якої за період з 01.11.2013 року по 30.04.2014 рік склала 1650грн., по 275грн. щомісячно (а.с.11). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Таким чином, у теперішній час повнолітня дитина відповідача навчається у навчальному закладі на денному відділенні, їй виповнилося 18 років, вона не працює, потребує матеріальної допомоги, крім цього є інвалідом дитинства, що в більшій степені потребує матеріальних затрат. Повнолітня дитина проживає разом з матір'ю, яка на теперішній час не має постійного місця роботи та постійних доходів. Батько допомогу не надає, тому, що син досяг повноліття, хоча має можливість це робити, оскільки є працездатним, позовні вимоги визнав повністю. Тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача підлягають задоволенню. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів - в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 243грн.60коп.

Outcome: approved