Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування арештів на нерухоме майно будинок № 13 по вул. Акаційній в м. Львові, накладений постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС № 98/л від 08.08.2001р. та постановою б/н від 27.02.2008р. Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом по смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 23.09.11р. До спадкової маси входить вищевказаний будинок № 13 по вул. Акаційній в м. Львові. У встановлений законом строк вона звернулась в Третю Львівську держнотконтору із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена спадкова справа №869/2011 року. Однак вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на вищевказане спадкове майно накладено арешт. Підставами обтяження є постанова 98/Л від 08.09.2001 року [PERSON] ВДВС ЛМУЮ на власника [PERSON], яка не є фактичним власником спірного майна, а можливо була його попереднім власником. Крім того арешт на житловий будинок накладено постановою державного виконавця Михалечко Н.В. від 27.02.2008р. на підставі виконавчого напису № б\\н від 25.01.2008р. про звернення стягнення на заставлене майно, а саме спірний житловий будинок, що належить [PERSON] Однак, останній достроково сплатив заборгованість ПАТ «ОТП Банк» по кредитному договору в повному обсязі. Відтак, обтяження речових прав на нерухоме майно фактично припинено. Однак, попри дані факти, державний виконавець Михалечко Н.В. відмовилась зняти арешт та рекомендувала для вирішення даного питання звернутися до суду. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Незаперечує проти заочного розгляду у разі неявки відповідача. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Львівського МУЮ та представник третьої особи Третьої Львівської держнотконтори в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.09.2011р. помер чоловік позивачки [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №259249 від 24.09.2011р. Останньому на праві власності належав житловий будинок № 13 по вул. Акаційній в м. Львові, згідно договору дарування від 24.05.2001р., посвідченого Державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-2306. В силу дії ст. 1261 ЦК України, позивач [PERSON] являючись спадкоємцем першої черги за законом, звернулась в Третю Львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви відкрито спадкову справу № 869/2011 року, що стверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 28957781 від 06.12.2011 року. Однак остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки на спадкове майно житловий будинок № 13 по вул. Акаційній в м. Львові накладено два арешти. Із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що підставами обтяження були: постанова 98/Л від 08.09.2001 року ВДВС [PERSON] районного упр.юст. вх.2500 на власника [PERSON] та постанова б/н від 27.02.2008 року, [PERSON] ВДВС ЛМУЮ [PERSON] Як встановлено [PERSON] не є фактичним власником спірного будинку, а як згадувалось вище, такий належав на праві приватної власності померлому [PERSON], згідно договору дарування від 24.05.2001р. Даний факт також стверджується витягом з державного реєстру правочинів № 10846410 від 22.12.11р. Що стосується постанови державного виконавця Михалечко Н.В. від 27.02.2008 року, така була видана на підставі виконавчого напису № б\\н від 25.01.2008 року приватного нотаріуса ЛМНО [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, а саме житловий будинок №13 по вул. Акацієва у м. Львові що належить [PERSON] та за рахунок коштів отриманих від реалізації вищевказаного майна задоволення вимоги ЗАТ «ОТП Банк» на загальну суму 112574,33 грн. Однак дана вимога була відкликана ПАТ «ОТП Банк» внаслідок виконання зобовязань боржником [PERSON] перед банком. Так, згідно довідки ПАТ «ОТП Банк» від 27.02.2012 року, [PERSON] достроково сплатив заборгованість по кредитному договору в повному обсязі. Крім цього, листом від 21.06.2017 року за №587/01-16 приватний нотаріус ЛМНО [PERSON] повідомив ВДВС [PERSON] РУЮ про припинення обтяження речових прав на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірний будинок. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності па це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, наявність безпідставно накладеного обтяження на вищевказане нерухоме майно порушує права позивача, яка не в змозі належним чином юридично оформити спадщину, що дає підстави для захисту її прав шляхом задоволення позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги підставним та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України, взв"язку з відсутністю учасників судовий розгляд нефіксувався технічними засобами. .

Outcome: approved