Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

ПАТ « Банк « Фінанси та Кредит» в особі Філії « Слобожанське РУ» АТ Банк « Фінанси та кредит» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредитному договору № 168-02-С від 11.04.2007 р. у розмірі 21\~262, 34 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 212,62 грн. та витрати по сплаті суми на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до умов кредитного договору № 168-02-С від 11.04.2007 р., укладеного між [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії « Слобожанське РУ», відповідачу [PERSON] позивачем був наданий кредит у розмірі 15\~000,00 грн. з оплатою за процентною ставкою 0,0001 процентів річних зі строком користування до 11.04.2010 р. Кредитні кошти були видані відповідачу 11.04.2009 р. За меморіальним ордером № 3145391. Банк виконав свої зобовязання у повному обсязі і встановлений термін. Відповідачем було порушено зобовязання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, комісійної винагороди, встановленої умовами договору. Внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 26.02.2010 р. становить 21\~262,34 грн. і складається з: простроченої заборгованості за кредитом 4\~991,50 грн., простроченої заборгованості по комісії 2\~625,00 грн., простроченої заборгованості по процентам 704,01 грн., пені за прострочення сплати кредиту 7\~768,34 грн. пені за прострочення погашення комісії 4\~470,37 грн., пені за прострочення погашення процентів 703,12 грн. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № П-168-02-С від 11.04.2007 р., відповідно до якого відповідач [PERSON] зобовязався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки № П-168-02-С від 11.04.2007р., у випадку не виконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав, щопорука - це строкове зобовязання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання визначений строком повного погашення кредиту 11 квітня 2010 року. Однак боржник відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором й 19 серпня 2009 року, Банк звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, а також суми процентів, пені, комісії, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору. Таким чином, на думку представника, з дня направлення вимоги боржнику [PERSON] про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, а також суми процентів, пені, комісії, а саме з 19 серпня 2009 року, строк виконання основного зобов'язання є таким, що настав. За таких обставин у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 19 серпня 2009 року, протягом наступних шести місяців. Банк до суду із позовом звернувся лише 04 березня 2010 року, тобто зі спливом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому у задоволенні позову Банку необхідно відмовити. Відповідач [PERSON]Ф, в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON], який зареєстрований за адресою : 61121, [ADDRESS], 11.04.2007 року уклав договір № 168-02-С з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії « Слобожанське РУ». Відповідно до умов договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн. з оплатою за процентною ставкою 0,0001 % річних зі строком користування до 11.04.2010 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та щомісячну комісійну винагороду у строк і на умовах передбачених кредитним договором. / а.с.7-9 / Згідно розрахунку, наданого позивачем, сума заборгованості [PERSON] за договором № 168-02-С від 11.04.2007 року станом на 26.02.2010 року становить 21262,34 грн.Підстав не довіряти розрахунку позивача у суду не має. / а. с.5-6 / В порядку забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, 11.04.2007 року між Банком та [PERSON], який зареєстрований за адресою: 61183, [ADDRESS], був укладений договір поруки № П-168-02-С, відповідно до якого відповідач [PERSON] зобовязався відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 договору поруки № П-168-02-С від 11.04.2007 року, у випадку не виконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. / а.с.10 / У встановлений договором строк відповідач [PERSON] свої зобовязання не виконав, допускаючи прострочення платежів, нараховані відсотки за користування кредитом не сплатив. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у термін встановлений відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобовязується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконав, а тому позовні вимоги про стягнення з нього на користь банку заборгованості у сумі 21262 грн. 34 коп. підлягають задоволенню. В частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] на користь Банку суд виходить з наступного. В забезпечення вказаного кредитного договору 11 квітня 2007 року між Філією «Слобожанського РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № П-168-02-С. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов"язання боржником. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до п. 6.2. договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. На підставі ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами / ч. 1 ст. 252 ЦК України /. Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати / ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України /. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки / пункт 6.2 / про його дію до повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те. що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя / такою ж є й позиція Верховного суду України в постанові по справі № 6-6цс14 від 17 вересня 2014 р. /. Таку саму думку висловлює і Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 Постанови від 30.03.2012р. № 5 « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » та вказує, що: «сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати». Отже, порука - це строкове зобовязання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання визначений до повного погашення кредиту, тобто 11 квітня 2010 року. Однак боржник [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором і 19 серпня 2009 року Банк звернувся до [PERSON] з вимогою про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, а також суми процентів, пені, комісії, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору (відповідна копія знаходиться в матеріалах справи), і Таким чином, з дня направлення вимоги боржнику [PERSON] про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, а також суми процентів, пені, комісії, а саме з 19 серпня 2009 року, строк виконання основного зобов'язання є таким, що настав. За таких обставин у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 19 серпня 2009 року, протягом наступних шести місяців. Згідно з п. 5.1. Договору поруки порука припиняється, якщо Кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання за кредитним договором не заявлені позовні вимоги до Поручителя. На підставі ч.2 статті 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями ч.4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 19 серпня 2009 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобовязання і зобовязаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати. Однак, після зміни строку виконання основного зобовязання, Банк до суду із позовом звернувся лише 04 березня 2010 року, тобто зі спливом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, з урахуванням наведеного зобовязання за договором поруки є припиненим, а тому відповідач [PERSON] не є солідарним боржником за кредитним договором, а таким боржником є тільки [PERSON], а тому у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, як з солідарного боржника, необхідно відмовити. Таким чином позовні вимоги Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню і така заборгованість на користь Банку стягується тільки з [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача також стягується сплачена ним при подачі позову до суду сума держмита у розмірі 212,62 грн. а витрати по сплаті суми на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Outcome: partial