Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідачам надано послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води на підставі особового рахунку [NUMBER]. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання, натомість відповідачі належним чином не виконували обов'язки по сплаті наданих послуг, у зв'язку з чим у них утворилась заборгованість за вищевказані послуги. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2014 року за заявою [PERSON] було скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь Концерну «МТМ» заборгованості за послуги опалення та підігріву води. 16.12.2015 р. позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу, строк позовної давності було перервано, тому представник позивача просить суд стягнути з відповідачів - повнолітніх осіб, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS], заборгованість по оплаті за послуги з центрального опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що утворилась станом на 01.03.2015р. у розмірі 14759,55 грн. з урахуванням зроблених ними оплат. Представник позивача підтвердив в судовому засіданні свої позовні вимоги, та наполягала на їх задоволенні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання жодного разу не з'явились з невідомих причин, про час та місце слухання справи були повідомлені вчасно. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що відповідачі не визнають вказану суму заборгованості, оскільки між сторонами не було укладено договір про надання послуг, не вказані тарифи та порядок, по яких було здійснено нарахування, позивач не надав суду Положення про повноваження на звернення до суду з вимогами в якості філіалу Концерну «МТМ», вищевказаний позов не завірений печаткою юридичної особи, при цьому, вказана позивачем заборгованість утворилась за період часу з 2011 року по 2015 рік, тобто за межею позовної давності, відповідачі у вказаний період часу не здійснювали будь-яких оплат, тобто своїми діями не поновлювали строків давності. Просить суд відмовити у повному обсязі у зв'язку із перебігом строків позовної давності. Заслухавши представника позивача та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: п. 1.3 рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг" у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „Міські теплові мережі" в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ". Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року „Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", та Законом України „Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. Згідно ст. 6, ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем. Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися. У відповідності зі ст.64,67-68 ЖК України, наймач(власник)квартири зобов'язаний вчасно вносити квартплату і плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з теплопостачання, а члени його родини несуть з наймачем солідарну відповідальність по зобов'язанням. Як встановлено у судовому засіданні, в [ADDRESS] зареєстровані та проживають 4 особи, дві з яких є повнолітніми - [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі/а.с.9/. Особовий рахунок зареєстровано на ім'я [PERSON] /а.с.10/. За період часу з 01.08.2011 р. по 28.02.2015р. за відповідачами утворилась заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та станом на 01.03.2015р. вона складає 14759,55 грн. Однак, представник відповідачів зазначає, що дана сума не входить у строк позовної давності, просить відмовити у позові у повному обсязі, посилаючись на те, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання, закріплені Договором про надання послуг, при цьому, представник вважає, що позивач безпідставно посилається на постанови Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та Рішення виконкому ЗМР про встановлення тарифів, в обґрунтування законності порядку нарахування сум за надані послуги та застосування тарифів, за яким нараховані надані послуги та розрахована заборгованість. Однак, суд вважає що фактично між сторонами існували договірні зобов'язання, оскільки позивач надавав послуги з опалення та підігріву води, а відповідачі користувались наданими послугами, при цьому не звертались до Концерну «МТМ» із заявами про відмову отримувати послуги та з вимогами відключити їх від постачання тепла та гарячої води. Відповідно судової практики, відсутність договору між сторонами не позбавляє права постачальника звертатися з вимогами до споживача про стягнення вартості наданих послуг. Позивачем в обґрунтування своїх вимог надано офіційні документи, якими закріплені тарифи та порядок їх застосування, а саме: декілька постанов Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 462 від 23.04.2014р., № 650 від 06.06.2014 р., № 146 від 17.10.2014 р., № 605 від 03.03.2015 р., № 1171 від 31.03.2015 р. /а.с. 57-66/та два Рішення виконкому ЗМР про встановлення тарифів № 39 від 31.01.2011 р. та № 62 від 05.09.2012 р. /а.с.52-54/, які до теперішнього часу не оскаржувались та є діючими. Також, законність і обґрунтованість їх застосування підтверджені рішеннями Верховного Суду України від 18.11.2015 року та судовою практикою по цій категорії справ /а.с.45/. До того ж, згідно розрахунку заборгованості, наданого до матеріалів справи, за вказаний період часу відповідачі декілька разів вносили абонплату та оплату за надані позивачем послуги підігріву води в сумі 462,27 грн., тим самим фактично визнали заборгованість та поновили строки позовної давності, тому, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з них заборгованості за опалення та підігрів питної води у повному обсязі, за період часу з 01.08.2011 року по 01.03.2015 року в сумі 14759,55 грн., що також підтверджується документами наказового провадження /а.с.24/. Суд вважає, що позов обґрунтований і підтверджений матеріалами справи та розрахунками, крім того, з відповідачів слід стягнути солідарно і витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. /а.с.1/.

Outcome: approved