Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в обґрунтування якої вказала, що її син [PERSON] ,[INFO] у 2011 році був засуджений Рубіжанським міським судом Луганської області та відбував покарання у Краснолуцькій виправній колонії №19, розташованій у м. Вахрушево-2 Луганської області. [INFO] року її син помер у виправній колонії, яка розташована на території тимчасово не підконтрольній українській владі. 21.01.2016 року Краснолуцьким міським відділенням Державної установи Бюро судово - медичної допомоги їй були видані довідка про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть, а також тіло сина для поховання. Поховання сина вона здійснила у м.Рубіжне Луганської області. 28.01.2016 року вона звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть сина, але їй було відмовлено з тих підстав, що «Государственное учреждение «Луганськое республиканское бюро судебно- медицинской экспертизы» ОРЛО Краснолучкое городское отделение, яке видало лікарське свідоцтво про смерть № 26 від 21.01.2016 р., розташоване на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту необхідно їй для отримання допомоги на поховання. Посилаючись на вищевказане заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Лисичанськ Луганської області, який помер [INFO] року в місті Вахрушево-2 Краснолучського району Луганської області. В судовому засіданні заявник [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені нею в заяві, та додатково пояснила, що її син [PERSON] у 2011 році був засуджений Рубіжанським міським судом Луганської області до 9 років позбавлення волі. Відбуваючи покарання у Краснолуцькій виправній колонії №19, розташованій у м. Вахрушево-2 Луганської області, [INFO] року її син помер від онкологічного захворювання на території непідконтрольній Україні. Організацією поховання займалася особисто вона та друзі її сина. Поховали сина у м.Рубіжне. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій вказав, що проти заяви не заперечує та просить розглянути справу в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545 зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; - повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; - повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його матір,ю є заявник [PERSON] (а.с.7) [PERSON], [INFO], 16.03.2011 року був засуджений Рубіжанським міським судом Луганської області за ст.ст.115 ч.1, 185 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, що підтверджується копією довідки Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с. 8). Заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області із заявою про реєстрацію смерті свого сина [PERSON] на території України. Але листом від 28.01.2016 року № 14/02.2-04/04, їй було відмовлено з тих підстав, що можливість та засновані на чинному законодавстві підстави для виконання заяви про державну реєстрацію смерті на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі, відсутні. «Государственное учреждение «Луганськое республиканское бюро судебно- медицинской экспертизы» ОРЛО Краснолучкое городское отделение, яке видало медичне свідоцтво про смерть №26 від 21.01.2016 р., розташоване на території непідконтрольній українській владі, що вказує на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про смерть закладом, місцем розташування якого є м.Красний Луч. (а.с.15). Суд бере до уваги наявні документи, а саме довідку про причину смерті від 21.01.2016 року та лікарське свідоцтво про смерть №26 від 21 січня 2016 року , згідно яких [PERSON], який народився [INFO] року, помер [INFO] року в Краснолуцькій ВК-19 в місті Вархушево-2 Краснолуцького району Луганської області, причина смерті - рак селезінкового кута товстого кишечника з розпадом, яке видано «Государственным учреждением „Луганское республиканское бюро судебно- медицинской експертизы" «лнр», що вбачається з кутового штампу. При цьому, суд приймає вказані документи, як носії конкретної інформації про факт смерті [INFO] року [PERSON], які ніким не спростовані, але при цьому не може визнати вказані документи належними та допустимими доказами, так як останні видані установою так званої «лнр», яка визнана терористичною організацією згідно Постанови Верховної Ради України від 04.02.2015 року № 145-VIII «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Української юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян». З довідки від 22.02.2016 р., виданої ФОП [PERSON], та накладної від 23.01.2016 р., вбачається, що організацією та проведенням поховання померлого [PERSON] займалася [PERSON] [PERSON] був похований на міському кладовищі №3 м.Рубіжне (а.с. 19,21). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник [PERSON] є його дружиною. Син заявниці [PERSON] був в 2011 році засуджений до 9 років позбавлення волі та відбував покарання у Краснолуцькій виправній колонії №19. [INFO] року [PERSON] помер у виправній колонії, про що йому стало відомо від заявниці. Організацію поховання [PERSON] займалася його дружина, він особисто був присутнім на похороні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заявник [PERSON] -мати його друга [PERSON], який був засуджений в 2011 році та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Відбуваючи покарання, [INFO] року [PERSON] помер, про що йому стало відомо зі слів хлопця, який відбував покарання разом з [PERSON] у м.Вахрушево-2 Краснолуцького району Луганської області. Поховали [PERSON] у м. Рубіжне, він був присутній на похороні. Свідок [PERSON] судовому засіданні пояснила, що заявник [PERSON] - її двоюрідна сестра. [PERSON] - син заявниці, який відбував покарання в м. Вахрушево Луганської області. Від заявниці їй стало відомо про те, що [PERSON] [INFO] року помер в колонії. Поховали його в м. Рубіжне. Вона була присутня на похороні свого племінника [PERSON] У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Також, суд бере до уваги, що не прийняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки заявника, яка є громадянином України, судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником законодавства України та нормативних актів України після смерті її сина в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для отримання допомоги на поховання сина. Таким чином, суд вважає, що доводи заявника [PERSON] є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення, - встановлення факту смерті [PERSON], який помер [INFO] року в місті Вахрушево-2 Краснолучського району Луганської області, підлягає задоволенню.

Outcome: approved