Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його - позивача користь аліменти на його як повнолітньої дитини яка продовжує навчання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення ним навчання до 30.06.2017 р., просив аліменти стягнути з 14.07.2014 р.. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що його мати [PERSON] та батько [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1988 р. в 2003 р. шлюб між батьками розірвано. Від даного шлюбу народився він-[PERSON] [INFO], на даний час він досягнув повноліття, але навчається на денному відділенні Національного транспортного університету на платній основі, щорічна плата за навчання становить 10800 грн. Вказував, що термін навчання триває до 30.06.2017 р., однак оскільки з 14.07.2014 р. він досягнув повноліття, то батько припинив сплачувати аліменти на його утримання і на даний час він повністю знаходиться на утриманні матері, яка не має достатнього доходу для його утримання, оплати навчання, а він сам хоча і досягнув повноліття, але оскільки навчається на денній формі навчання то не має змоги працювати та отримувати дохід, тому знаходиться на повному матеріальному утриманні матері враховуючи наведене та посилаючись на ст..ст. 198-201 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з"явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. народився [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON], матір»ю [PERSON] ( а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, вбачається, що 09 жовтня 2003 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4). Відповідно до довідки з місця проживання сім»ї та реєстрації від 15.09.2014 р. встановлено, що [PERSON] зареєстрований разом з матір»ю в [ADDRESS] ( а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається на 2 курсі факультету транспортних та інформаційних технологій по спеціальності документознавство в Національному транспортному університеті, термін навчання з 01.09.2013 р. по 30.06.2017 р. ( а.с. 6). Відповідно до трудової книжки на ім.»я [PERSON] вбачається, що остання з 17.10.2014 р. не працює ( а.с. 10-12). Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у судовому засіданні зазначав, що він навчається на денній формі навчання проживає разом матір'ю, продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку мама не в змозі надавати самостійно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи позов позивачем пред»явлено до суду 09.12.2014 р., тому суд вважає доцільним стягнути аліменти саме з часу звернення з відповідним позовом до суду. З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи те, що повнолітній [PERSON] навчається, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на його утримання однак саме з часу звернення до суду з 09.12.2014 р. Враховуючи, те що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial