overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 33336,49 грн. за кредитним договором б/н від 21.10.2011 року. В обгрунтування своїх позовних вимог позива зазначив, що відповідно до договору № б/н від 21.10.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного лімітк на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В позові зазначено, що відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати на витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту, що передбачено п.1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг. Позивач, посилаючись на вище зазначені обставини, в поданому позові зазначає, що відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором по кредиту у розмірі 33336,49 грн. та понесені позивачем по справі судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала суду відзвив, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі у зв`язку з тим, що позов поданний з порушенням строку позовної давності. На поданий відзив позивач ніякої позиції не висловив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст.12,81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих позивачем доказів (а.с.6-34) судом встановлено, що позов поданий до [PERSON] . При тім, згідно кредитного договору та доданих до нього документів договір укладався з [PERSON] . Доказів того, що договір було укладено з [PERSON] позивачем не надано. Копія паспорта, яка долучена до матеріалів справи взагалі містить дані про [PERSON] . Таким чином суд вважає, що на підставі наданих доказів суд не може розглянути справу по суті, оскільки позовна заява не містить підтверджень щодо особи відповідача, в зв"язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В заяві вказав, що 18.03.2011 року між ТОВ „Комерційний банк „Дельта" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-05507-180311, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку, кредит наданий банком шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., на день укладення договору встановлено ліміт в сумі 5000 грн.. Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, погашати заборгованість за овердрафтом, сплачувати проценти та пеню. Станом на 23.12.2013 року відповідач має прострочену заборгованість в сумі 3401,90 грн., яка складається із суми заборгованості по тілу кредиту - 2907,85 грн., заборгованості за відсотками - 244,36 грн., заборгованості за комісіями - 249,69 грн.. Просить стягнути заборгованість та судові витрати. В судове засідання сторони не з'явились, позивач звернувся з проханням розглядати справу за відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18.03.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений договір № 002-05507-180311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та надано платіжну картку. Згідно з п.1.3 договору банк відкриває держателю картки кредитну лінію в сумі 30000грн., та на день укладення договору встановлює кредитний ліміт в сумі 5000 грн.. Відповідно до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки визначені Правилами погашати заборгованість за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, в розмірі, визначеному Тарифами. (а.с.5-6) Згідно з Тарифами процентна ставка за користування кредитними коштами становить 14,99% річних, комісія - 9,90% щомісячно. Відповідач не виконує умови договору, в наслідок чого станом на 23.12.2013 року утворилась заборгованість в сумі 3401,90 грн., яка складається із суми заборгованості по тілу кредиту - 2907,85 грн., заборгованості за відсотками - 244,36 грн., заборгованості за комісіями - 249,69 грн., що вбачається з розрахунку.(а.с.16) Правовідносини по справі регулюються ст.ст.525,526,527,530,1050,1054 ЦК України та укладеним між сторонами договором. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або закону, належними сторонами та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. На день розгляду справи судом заборгованість не погашена. Проти розміру заборгованості відповідач не заперечив. Позовні вимоги позивача є підставними, сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що йому на праві приватної власності належить будинок № 3 по вулиці Пархоменка в с. Новоселівка Любашівського району Одеської області, в якому він і проживає. В лютому 2014 року в його будинку було зареєстровано [PERSON]. Однак, він взагалі і дня у вказаному будинку не проживав. [PERSON] виїхав в інше місце проживання і до цього часу до нього не зявляється. Тому, просив задовольнити його позов, визнати, що [PERSON] втратив право користування житлом. З довідки Любашівського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області видно, що [PERSON] зареєстрований в [INFO]. На вказану адресу направлялись виклики до суду. Іншого місця проживання відповідача невідомо. Представник Любашівського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області в судове засідання не з"явився. Про день і час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. З довідки Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області від 27.05.2015 року видно, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в будинку по вул. Пархоменка, 3 в с.Новоселівка Любашівського району Одеської області з лютого 2014 року, але за даною адресою не проживає. Місце перебування його невідоме. Вказаний факт також підтверджується актом обстеження, складеним депутатами Новоселівської сільської ради Любашівського району Одеської області (а.с. 7). З виписки з погосподарської книги № 07 за 2015 рік видно, що домоволодіння по вул. Пархоменка, 3 в с. Новоселівка Любашівського району Одеської області належить позивачу по справі (а.с. 5). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони проживають по сусідству біля позивача. [PERSON] вони взагалі не знають і не бачили його в домоволодінні позивача. Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ст. 71 ЖК України. Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не проживав в будинку позивача ніколи, тобто його відсутність не пов'язана з випадками, передбаченими ст. 71 ЖК України, які дають право на проживання у разі відсутності в місці проживання понад 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до закону у разі винесення рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням позбавлена такого права особа підлягає зняттю з реєстрації за місцем проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даному житловому приміщенні зареєстрований його син - [PERSON], який не проживає з 2004 року, комунальних послуг не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. Через реєстрацію відповідача в спірному житловому приміщенні, позивач не може вільно користуватися та розпоряджатися квартирою, змушений сплачувати комунальні послуги за відповідача, що створює йому перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю, з таких підстав просив суд позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, будучі повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, а також у зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу що відповідає положенням ст. 224, ч.2 ст.197 ЦПК України. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до правил статей 71, 72 ЖК УРСР наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. З урахуванням ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в України» від 11.12.2003 року №1382 - IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Так, судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується наданими документами. В квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проте останній в спірному приміщені не проживає, особистих речей в квартирі не має, фактично мешкає за іншої адресою. Оскільки відповідач прописаний у вказаному житловому приміщенні але понад встановлені законом строки не проживає, особистих речей в ньому немає, фактично мешкає за іншої адресою, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.405 ЦК України, ст.ст. 71,72 ЖК УРСР, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 15.09.2008 року рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу було розірвано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбно - сімейних відносин та їх офіційного розірвання у судовому порядку син залишився проживати з матір'ю. За рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.08.2008 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини на користь матері дитини - [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Однак з 25.10.2011 року та по теперішній час син проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Тому він просить припинити стягнення аліментів. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення відповідно позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення, та пояснення відповідно змісту заперечень. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.09.2008 року (а.с.9). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11). За рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 26.08.2008 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини на користь матері дитини - [PERSON] у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше ніж30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини (а.с.10,13). З 25.10.2011 року та по теперішній час син проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с. 14,15,16). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом ст.ст. 179-181 СК України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обов'язки із утримування дитини і повинні використовуватися за цільовим призначенням. Проживання дитини з батьком не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. При цьому, нормою ч.4 ст.223 ЦПК України визначено, що, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присудженні періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому вказав,що [INFO] померла його мати-[PERSON]. Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу все своє майно. Однак при житті вона право власності на житловий будинок за адресою - [ADDRESS], не оформила,тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спірний будинок. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник Борщівської сільської ради у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.При житті,вона склала заповіт яким заповіла позивачу все своє майно, до складу якого входить і житловий будинок за [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в установленому законом порядку. Як видно з записів у по господарських книгах, головою двору спірного будинку є [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину позивач прийняв шляхом подання до нотаріуса в установлений законом строк заяви та доглядом за будинками та земельними ділянками. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,в якому вказав,що його матір- [PERSON] померла [INFO]. Ще при житті вона склала заповіт,яким після своєї смерті заповіла позивачу та його рідній сестрі [PERSON] все своє майно. Однак при житті мати право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не оформила. Сестра відмовилась від спадщини на його користь в установленому законом порядку, тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спірний будинок. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві в повному обсязі. Представник Борщівської сільської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав до суду заяву,в якій просить слухати справу без їх участі,позовні вимоги визнає і просить суд задовольнити позов. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, у судовому засіданні встановлено, що мати позивача-[PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. При житті,вона склала заповіт яким заповіла позивачу та його сестрі все своє майно, до складу якого входить і житловий будинок [ADDRESS]. Як видно з довідки Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області,спірний житловий будинок рахується за [PERSON] Згідно повідомлення Житомирського БТІ,за [PERSON] право власності на спірний будинок не зареєстровано. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в установленому законом порядку. Його сестра [PERSON] відмовилась від спадщини в установленому законом порядку. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадщину позивач прийняв шляхом доглядом за будинком та земельною ділянкою. Як роз»яснив Пленум Веховного Суду України в своїй постанові « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та те,що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо,тому суд його позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14 листопада 2017 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , але спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося через несумісність їх характерів та різні погляди на сімейні обов`язки. Між ними часто виникають сварки, вони втратили почуття взаємоповаги і подальше збереження шлюбу неможливе. Спору щодо поділу майна у них немає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 04 січня 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивилася, будучи повідомлена належним чином засобами поштового зв"язку та через оголошення на веб-сайті суду. Заяв по суті справи, а також про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 листопада 2017 року Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №433. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved