Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 632 389 грн. 28 коп. та судові витрати. Вимоги мотивовані тим, що 17.09.2010 року між ПАТ «Банк «Український капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13скл-10 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2 500 000,00 грн. із строком користування до 16.09.2020 року та сплатою 18% річних за користування кредитними коштами. Позивач виконав умови кредитного договору, однак відповідачем взяті на себе зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Станом на 02.06.2014 р. [PERSON] перед банком має заборгованість на загальну суму 2 632 389 грн. 28 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту у розмірі 2 499 998,47 грн., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 114 652,70 грн. та заборгованість по сплаті пені по простроченим процентам, нараховану відповідно до п. 3.1. кредитного договору у розмірі 17 738,11 грн. У зв»язку з порушенням умов кредитного договору банк надсилав відповідачу листи-претензії з вимогою про дострокове погашення кредиту та сплату процентів за кредитним договором, однак кошти на момент подачі позову не сплачені. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, за клопотанням представника відповідача судом була оголошена перерва для можливості вирішення між сторонами спору шляхом укладення мирової угоди. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв»язку з цим відповідно до положень ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів, 17.09.2010 року між ПАТ «Банк «Український капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13скл-10 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2 500 000,00 грн. із строком користування до 16.09.2020 року та сплатою 18% річних за користування кредитними коштами (а.с. 8-9). Банк виконав умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у вказаному в договорі розмірі на підставі заяви про видачу траншу кредиту від 08.10.2010 року, про що також підписана додаткова угода від 08.10.2010 р. (а.с.10, 11). Про отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 2 500 000 грн. свідчить заява про видачу готівки від 08.10.2010 р. з підписом позичальника (а.с. 12). Пунктом 2.3 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням і повернути грошові кошти у повному обсязі в термін до 17 год. 00 хв. 16.09.2020 року, якщо інший строк дострокового повернення не визначений в цьому договорі. Відповідно п. 2.5 кредитного договору за користування кредитом банк нараховує, а позичальник щомісячно сплачує банку проценти з розрахунку 18 % річних, якщо інший розмір не встановлений цим договором. Пунктом 2.18 договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, в разі якщо його вимога не буде задоволена позичальником протягом одного робочого дня з дати отримання листа. Пункт 3.1 кредитного договору передбачає, що у разі прострочення термінів повернення кредиту визначених в цьому договорі позичальник несе відповідальність за порушення грошового зобов'язання та на вимогу банка зобов'язаний сплатити суму боргу та 40 процентів річних від простроченої суми. У випадку недотримання позичальником строків сплати процентів за користування кредитом, установлених даним договором, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,5 % від суми вчасно не сплачених грошових сум за кожний календарний день прострочення. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У зв»язку з порушенням умов кредитного договору позивачем на адресу відповідача 16.04.2014 року надсилалася претензія про погашення боргу, а також вимога від 06.06.2014 року про дострокове погашення кредиту та сплати процентів, які відповідачем виконані не були (а.с. 13 - 17). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 02.06.2014 р. виникла заборгованість на загальну суму 2 632 389 грн. 28 коп., що включає: заборгованість по кредиту у розмірі 2 499 998,47 грн., заборгованість по сплаті процентів у розмірі 114 652,70 грн. та заборгованість по сплаті пені по простроченим процентам, нараховану відповідно до п. 3.1. кредитного договору у розмірі 17 738,11 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-6). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв"язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп.

Outcome: approved