overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. До складу спадщини відноситься земельна частка (пай) в с. Кунашівка Ніжинського району. Позивач зазначає, що за життя спадкодавиця не розпорядилася своїм майном, а тому він є єдиним спадкоємцем за законом. Після смерті матері він поховав її та користувався житловим будинком [ADDRESS] обробляв присадибну земельну ділянку та отримував орендну плату за земельну частку (пай). Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Отримати свідоцтво про спадщину він не може тому, що протягом 6 місяців після смерті матері не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про зміни в законодавстві. У 2014 році йому стало відомо, що термін дії договору оренди земельної частки (паю), укладений за життя його матір»ю на 10 років, сплинув, а тому для укладення нового договору оренди йому необхідно оформити спадщину. Просить надати додатковий строк терміном в три місяці для подачі заяви до нотконтори. В судове засідання позивач не з»явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та про підтримку позову. Відповідач Кунашівська сільська рада в судове засідання не з"явилася. У письмовій заяві справу просить розглянути без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с.3). Родинні відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.4). Таким чином позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори, можливо визнати поважними та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Згідно довідки Кунашівської сільської ради №423 від 29.08.2013 року позивач фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] /а.с.6/. Судом не добуто даних про існування інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї. З постанови районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинення нотаріальної дії від 06.02.2014 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. За таких обстави суд вважає вимоги позивача є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO]. До складу спадщини відноситься житловий будинок в [ADDRESS], та дві земельні ділянки, розташовані в с.Дуболугівка. Позивач зазначає, що на час смерті тітка проживала одна, а він доглядав за нею, оскільки інших родичів у неї не було. Після смерті тітки він поховав її та здійснював догляд за будинком, обробляв присадибну земельну ділянку. За життя спадкодавиця розпорядилася своїм майном склавши заповіт, згідно якого все належне майно заповідає йому. Він про заповіт дізнався в листопаді 2014 році, під час ремонту будинку. Отримати свідоцтво про спадщину не може тому, що протягом 6 місяців після смерті тітки не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. У листопаді 2014 році він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому відмовили у зв»язку з пропуском строку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає. Просить надати додатковий строк терміном в два місяці для подачі заяви до нотконтори. В судове засідання позивач не з»явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та про підтримку позову. Відповідач Дуболугівська сільська рада в судове засідання не з"явилася, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Заперечень до суду не надіслали. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з»явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Згідно заповіту від 28.03.2001 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] /а.с.7/. З листа Ніжинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася /а.с.12/. Судом не добуто даних про існування інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї. Суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори, можливо визнати поважними та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про надання\~ додаткового строку для прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON], померлої 12 квітня 2012 р. В судове засідання\~ позивач не зявився. Проте надав заяву в якій просив розглянути без його участі.\~ Позов підтримала в повному обсязі, просив його задовольнити.\~ Відповідача в судове засідання не з"явився, але надав заяву в якій позов підтримав повністю та просив задовольнити. Вивчивши наявні матеріали справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку\~вбачається, що [PERSON], передано у приватну власність земельну ділянку площею 8.39 га.(серія ІІІ- КР № 003255 від 01.10.2001 року). 26.09.1998 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті мати позивача зробила таке розпорядження: усі її права та обовязки, які їй належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які належатимуть їй у майбутньому, та все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла: [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON], померла 12 квітня 2012 року(серії І-ОЛ № 146085 від 19.04.2012 року). Позивач також повідомив, що йому було письмово повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, на підстав ст.1270 ЦК України оскільки спадкоємиць протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини - та вважається таким, що її не прийняв. Позивач зазначив, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, він не зміг звернутися в шестимісячний строк, в зв'язку з необізнаністю про наявність заповіту та перебував хворобливому стані,\~ а тому він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Згідно заповіту складеного [PERSON], від 26.09.1998 року крім [PERSON] інших спадкоємців не має. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, ніяких перешкод для надання додаткового строку на прийняття спадщини не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини, строком три місяці, після смерті батька [PERSON], померлого 22 січня 2009 р. В судове засідання не зявилась, проте надала заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі. Позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади в особі Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області у судове засідання не з"явився, але подав до суду заяву від 28.08.2015 року про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги повністю визнав та просив задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані представником позивача докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №084148 від 23.01.2009 року, [PERSON]\~помер 22січня 2009 року. Згідно копії сертифікату на право приватної власності на землю ІІ- КР № 030074 від 22.03.2012 року [PERSON] належить земельна ділянка прощею 6,20 га. 15.07.1999 рокуШепеленко І.П. було складено заповіт, які засвідчено Лозуватською сільською радою Компаніївського району, мещканцем якого і був заповідач, в якому заповів належну йому земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну ділянку серії КР № 0053983, яка знаходиться в на території Лозуватської сільської ради заповідає [PERSON]. Згідно повідомлення державного нотаріуса Компаніївської нотаріальної контори, [PERSON], було відмовлено у прийнятті спадщини, на підстав ст.1270 ЦК України оскільки спадкоємиць протягом зазначеного строку не подав заяву про прийняття спадщини - та вважається таким, що її не прийняв. Позивач зазначлиа, що до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини, вона не змогла звернутися в шестимісячний строк, в зв'язку з необізнаністю про наявність заповіту та спадкового майна, а тому вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважною. Згідно заповіту складеного [PERSON], від 15.07.1999 року крім неї інших спадкоємців не має. Судом встановлено, що відповідач позов визнав, ніяких перешкод для надання додаткового строку на прийняття спадщини не встановлено, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 01 лютого 2003 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 лютого 2003 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 108 (а.с.3). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 01 серпня 2008 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 серпня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1564 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] [INFO].(а.с.6). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 05 листопада 1998 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та наполягав на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадського Сумської міської ради, актовий запис № 1239. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO].(а.с. 7,8). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що сторони з 05 серпня 2011 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не складається, кожен має протилежні погляди на життя. Просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1170 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO].(а.с.4). Шлюбні відносини припинені через постійні сварки, втрату взаємопорозуміння та поваги, на підставі цього виникнення неприязних відносин. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, суперечок відносно місця проживання дитини немає, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved