Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.1971 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу відповідач [PERSON] купив згідно договору купівлі-продажу у колгоспі «Сільське життя» квартиру [ADDRESS], в якій вони проживали разом до недавнього часу. У 2014 року вона була змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу, і на даний час вона має право захистити своє законне право на свою частку у спільному майні подружжя, а тому звернулась до суду з вказаним позовом. Виходячи з рівності часток подружжя позивач просить суд, визнати право власності за нею та за відповідачем по 1/2 частини вищевказаної квартири кожному. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], на час звернення до суду з вказаним позовом, перебували у шлюбі, який зареєстрували 12 вересня 1971 року. Під час перебування у шлюбі відповідач [PERSON] придбав у колгоспі «Сільське життя» квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформлено на відповідача. Вищенаведені обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувались, і відповідно не підлягають доказуванню. Відповідно до технічного паспорту квартири по [ADDRESS], загальна площа квартири 135,8 кв.м., а житлова площа 70,2 кв.м. Згідно довідки Глибоцького комунального районного бюро технічної інвентаризації від 14.04.2015 року за №47, інвентаризаційна вартість квартири, яка розташована по [ADDRESS], станом на 14.04.2015 року становить 247623 гривень. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11 „...спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 CK ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом». Згідно ч.1 ст. 60 CK України майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Стаття 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З огляду на викладене, необхідно провести поділ нерухомого майна подружжя, а саме квартири, яка розташована по [ADDRESS], та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності кожного на 1/2 ідеальну частку вказаної квартири та припинити право спільної сумісної власності сторін на вказану квартиру. На підставі викладеного та

Outcome: approved