overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 18.05.2010р. з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання їх дитини [PERSON] щомісячно по 1/5 частині від всіх видів заробітку(доходу). В подальшому, від спільного шлюбу позивача та [PERSON] народилася дитина [PERSON] . У зв`язку з викладеним, наявністю на утриманні ще однієї своєї дитини, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання його дитини [PERSON] , з 1/5 частини від всіх видів доходу(заробітку), щомісячно, на 1/8 частину. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за місцем його реєстрації в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №2-1455/10 від 18.10.2010р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини заробітку(доходу) щомісячно. З 12.09.2009р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого в них народилося дві дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в позивача змінився сімейний стан після ухвалення зазначеного рішення, а саме в нього на утриманні з`явилася ще одна дитина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, наявність в позивача на утримання ще однієї дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, зменшивши розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/5 до 1/6 частини від усіх видів заробітку(доходу). Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 26.12.2017р. з позивача стягнуто на користь відповідача, аліменти на утримання їх дитини [PERSON] щомісячно по ј частині від усіх видів заробітку(доходу). В подальшому, майновий та сімейний стан позивача змінився, у зв`язку з чим він просить суд зменшити розмір аліментів до 1500грн. щомісячно. Відповідач надала суду відзив на позов, заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав, зазначивши про необґрунтованість доводів відповідача. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №523/12086/17 від 26.12.2017р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно. Як вбачається з копії свідоцтва про народження(а.с.11), у позивача від другого шлюбу з [PERSON] народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначені вище фактичні обставини дають суду підстави вважати, що сімейний стан [PERSON] змінився. Згідно ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з аналізу вищевказаних норм закону, суд вважає за можливе задовольнити позов, зменшивши розмір аліментів з ј частини від усіх видів заробітку(доходу) до 1500,00грн., щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ст.9 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючі обставини. 03 березня 2008 року між сторонами був укладений договір № 001-12161-030308, згідно якого позивач відкрив відповідачці [PERSON] картковий рахунок [NUMBER]. Позивач надав відповідачці кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно. Згідно договору кредитні кошти та власні кошти відповідача використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаються відповідачкою у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання ним своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором Відповідно до п. 2.1 договору, моментом надання банком відповідачці кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення у повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць. Відповідачка станом на 25.12.2012р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка становить 4145 грн. 00 коп. Представник позивача звернувся до суду і просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору на суму 4145 грн. 00 коп., стягнути з відповідачки судові витрати на оплату судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, підтримує позовні вимоги. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії договору (а.с. 5-12) видно, що сторони уклали договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 001-12161-030308 заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 25.12.2012р. становить 4145,00 грн. (а.с.7-8). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 527 п. 1 ЦК України передбачено, що боржник зобовґязаний виконати свій обов"язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобовґязання чи звичаїв ділового обороту. За даних обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 229 грн. 40 коп., які були сплачені останнім при подачі позову до суду (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 21 лютого 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 23. Від шлюбу дітей у них немає. Позивач просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сім"я фактично розпалась через різні погляди на життя та побут, зраду дружини, і як наслідок втрату до неї довіри. Позивач не вбачає можливості для збереження існуючого шлюбу, оскільки це суперечитиме його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, представник останнього в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідачка позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згідна, про що зазначила в поданій нею заяві про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, оскільки встановлено факт припинення між ними сімейних стосунків, втрату довіри між подружжям, тому їхній шлюб є формальністю, яку зберігати не доцільно. Таким чином, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно, відновити її вже неможливо і тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.04.2005 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 16.04.2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 12 873 гривні 42 копійки, з яких: 1 791 гривня 83 копійки - заборгованість за кредитом, 11 081 гривня 59 копійок - заборгованість по процентам. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 12 873 гривні 42 копійки та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності і постановити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як встановлено в судовому засіданні, 07.04.2005 року між ПриватБанком (тепер - ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено договір №SАМD12000002298479 про відкриття картрахунку і обслуговування кредитної картки, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на платіжну картку в розмірі 2 000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць з терміном дії картки у два роки (а.с. 6). [PERSON] ознайомився з правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку, про що зазначено у п. 3.1 договору. Банк виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач [PERSON] зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв»язку з чим в нього утворилась заборгованість перед банком. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 4-5) станом на 16.04.2014 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 873 гривні 42 копійки, з яких: 1 791 гривня 83 копійки - заборгованість за кредитом, 11 081 гривня 59 копійок - заборгованість по процентам. Оскільки відповідачем добровільно не виконувались зобов"язання за кредитним договором, заборгованість не сплачена, тому вона має бути стягнута з нього за рішенням суду. Таким чином, в судовому засіданні позов доведений і підлягає задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного ст.ст. 525, 526, 530, 1050, 1054, 1066, 1069 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1997 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним. Сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З 2001 року шлюбні стосунки та сумісне проживання з відповідачкою були припинені. Він фактично створив сім"ю з іншою жінкою та мають спільну дитину. Збереження сім"ї з [PERSON] не можливо, спору про поділ спільного майна - немає. Просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачкою. Позивач в судове засідання не явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить шлюб розірвати. Уточнив, що шлюбні стосунки з відповідачкою були припинені з серпня 2001 року. Відповідач в судове засідання не явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно за останнім відомим місцем проживання [ADDRESS] шляхом опублікування оголошення в газеті "Вісті Придніпров"я". Відповідач про причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала. Клопотань від останньої про відкладення розгляду справи - до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК УКраїни. Дослідив письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07.06.1997 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №74 (а.с.9). Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.10), який зареєстрований та проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Суд враховує на те, що шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з серпня 2001 року, збереження їх сім'ї не можливе, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Майнового спору не мають, неповнолітній син перебуває на утриманні позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що продовження шлюбних стосунків порушує права та інтереси позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст.104,105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили 5 років тому, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання н з"явилась, про день слухання справи повідомлена СМС-повідомленням вчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №111, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають не повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Спільне життя у сторінне склалося через різні погляди на життя, щерез що в сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Спору про розподіл майна сторони не мають. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідачка в 2010 році змінила своє прізвище з шлюбного [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. На початку лютого 2015 року відповідачка забрала свої особисті речі і переїхала проживати за іншою адресою, залишивши позивача та дитину. Матеріальної допомоги відповідачка на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги, просив розірвати шлюб з відповідачкою та стягнути з неї аліменти на утримання сина. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №155, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Близько двох років сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення вважають не можливим. Судом, також, з»ясовано, що згідно свідоцтва про зміну імені, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] 28 вересня 2010 року (а.с.8). Згідно довідки Фастівської міської ради від 11.02.2015 року (а.с.15) дитина [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом з батьком [PERSON]. Позивач постійно турбується про сина, займається його вихованням, надає йому необхідну допомогу, так як відповідачка протягом тривалого часу самоусунулася від необхідності матеріально забезпечувати свою сім»ю. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка не цікавиться сином, проживає від нього окремо та добровільно не допомагає позивачу матеріально утримувати дитину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім'ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про день слухання справи повідомлена вчасно та належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, на розлучення згодна. Прізвище просила замінити на дошлюбне «Кондратьєва». Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб Яхнівською сільською радою Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис №7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого в них постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З 2000 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час позивач проживає з іншою жінкою та має намір створити сім»ю. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу.

Outcome: approved