Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача, зменшеними в процесі судового розгляду (а.с. 225), про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 295 110, 54 грн., з яких: 775 103,93 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 9 547,74 грн. - заборгованість за процентами; 510 458, 88 грн. - пеня, посилаючись на те, що між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, внаслідок невиконання останнім вимог якого виникла зазначена заборгованість. У відповідності до договору поруки, укладеного між сторонами по справі, відповідач несе солідарну відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначивши, що про смерть [PERSON] банк дізнався лише при розгляді справи, у зв'язку з чим перерахував заборгованість по день смерті основного боржника. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, посилаючись на те, що правовідносини між сторонами, які виникли на підставі договору поруки припиненні у зв'язку зі смертю основного боржника. Крім того, банк не пред'явив свої вимоги до відповідача як спадкоємця померлого протягом шести місяців після відкриття спадщини. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 26.06.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № k2Р6АN24115683, згідно з умовами якого позичальнику банком надано кредит для придбання автотранспортного засобу в розмірі 31 574, 21 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік, строком до 25.06.2015 р. Банком зобов'язання за договором виконались, а саме, [PERSON] надались кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами та повернути кредити у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитними договорами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. 26.06.2008 року між сторонами по справі укладений договір поруки № K2Р6АN24115683, у відповідності до якого відповідач поручився перед кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором від 26.06.2008 р. №№ k2Р6АN24115683. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Судом встановлено, що приблизно [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Договір поруки укладений між сторонами не містить вказаної умови. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Враховуючи, що поручитель та спадкоємець померлого боржника є одна особа - відповідач по справі, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами на підставі договору поруки є припиненими у зв'язку зі смертю боржника, та в даному випадку між сторонами виникли правовідносини, що регулюються спадковим правом. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2013 р. відповідач прийняв спадщину за померлим [PERSON], яка складається з ? частини квартири [ADDRESS] Вартість майна, у відповідності до вказаного свідоцтва складає 62 000 грн. У відповідності до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 295 110, 54 грн., при цьому доказів оцінки майна, яке відповідач отримав в спадщину за померлим боржником банком суду не надано. Згідно ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з наданого відповідачем опису вкладення у цінний лист, завіреного печаткою Укрпошти, від 13.03.2013 р., останній повідомляв Банк про смерть [PERSON] Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів необізнаності банку про смерть боржника, а також доказів, що банк не мав змоги та не міг з 2012 по 2015 роки отримати інформацію про смерть боржника та відкриття спадщини. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що боржником не налажним чином виконувались обов"язки по кредитному договору з 2011 року, однак банк не вчиняв жодних дій для отримання відомостей щодо боржника. У відповідності до матеріалів справи, а саме, акту від 28.07.2011 р. [PERSON] передав позивачу заставний автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску, по кредитному договору та договору застави, для його реалізації та зарахування коштів від його продажу в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору. У відповідності до вимог ст.1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом року від настання строку вимоги. У відповідності до наданого банком розрахунку заборгованості (а.с. 228-231), останній платіж було здійснено боржником [PERSON] 29.03.2010 року, а 04.02.2014 року було зараховано в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором суму отриману банком від реалізації заставного транспортного засобу. При цьому, з вимогою до спадкоємця - [PERSON], позивач звернувся лише 06.11.2015 року (а.с. 6). Виходячи з вище наведеного, враховуючи те, що позивач не надав суду доказів вартості майна, отриманого відповідачем в спадщину, пропущення позивачем строків, визначених ст. 1281 ЦК України, для звернення з вимогою до спадкоємців, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed