Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, будівлями та спорудами господарського призначення, що по [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на те, що в будинку, який належить їй на праві приватної власності, зареєстрований відповідач, однак, в будинку він не проживає з березня 2012 року, його речей в помешканні немає, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю на підставах зазначених у позовній заяві, просила суд позов задовольнити, та окрім того зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку встановленому п.4 ч.3 ст.122 ЦПК України. Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Заслухавши пояснення позивача, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що на рішення виконавчого комітету Пісківської сільської ради, Костопільського району, Рівненської області № 18 від 21 лютого 2008 року позивачу належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]. З довідки №254 від 19.02.2014 року виданої Пісківською сільскою радою Костопільського району вбачається, що у будинку позивача зареєстрований відповідач [PERSON] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був зареєстрований у будинку позивача у 16.02.2012 році, у зв'язку з тим, що вступив в шлюб із донькою позивача [PERSON]. Однак, 29.04.2014 року шлюб між відповідачем [PERSON] та донькою позивача [PERSON]. був розірваний, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні заочним рішенням Костопільського районного суду від 29.04.2014 року. Відповідач [PERSON] у житловому будинку позивача фактично не проживає з березня 2012 року, проте продовжує бути зареєстрованим у вказаному житловому будинку. Точне місце проживання [PERSON] на даний час не відоме. Статтею 150 ЖК України передбачене право громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, користуватись ним для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у житловому будинку позивача перешкоджає користуванню належним позивачу майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг відповідно до кількості зареєстрованих чоловік. Частиною першою ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином в судовому засіданні повністю доведено обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали б визнанню [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що по [ADDRESS], Рівненської області, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved