overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на неможливість подальшого сумісного проживання та збереження сім»ї . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві , зазначила про те , що можливість збереження сім»ї втрачена . Відповідач в судове засідання не з"явився , про розгляд справи повідомлений належним чином , про поважність причини неявки суд не повідомив . Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України . Судом встановлено , що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.04.2011 р. , мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 104 , ст. ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання . Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу , бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено , що спільне життя сторін не склалося , на час розгляду справи останні припинили шлюбні стосунки, проживають окремо . Позивач в судовому засіданні зазначила про те , що між нею та відповідачем існує непорозуміння , проблеми у спілкуванні та у вирішенні конфліктних ситуацій , які виникали на протязі часу їх спільного проживання . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності , з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім"ї за викладених обставин буде суперечити інтересам сторін . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , посилаючись на те , що вони виявилися людьми з різними поглядами на права та обов»язки подружжя та несумісні за характерами . з вказаних причини між ними постійно виникали конфлікти та непорозуміння , які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не не заперечували , одночасно зазначили про те , що причиною розірвання шлюбу є та обставина , що шлюб між сторонами був зареєстрований передчасно , сторони не були готові до шлюбних стосунків . Судом встановлено , що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008 р. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 3 СК України сім"ю складають особи , які спільно проживають , пов"язані спільним побутом , мають взаємні права та обов"язки . За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Відповідно до ч. 2 ст. 104 , ст. ст. 105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання . Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу , бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено , що з серпня 2013 р. сторони проживають окремо , не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство . Позивач в судовому засіданні зазначила про те , що не бажає надалі підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем . З наданих в судовому засіданні пояснень вбачається , що стосунки , які склалися між сторонами на час розгляду справи виключають можливість подальшого збереження сім»ї , а тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на неможливість збереження сім"ї . У поданій до суду заяві позивач просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач у поданій до суду заяві просив розглядати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011 року, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. З обставин викладених у позовній заяві вбачається , що на протязі останніх двох років сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом , посилаючись на те , що [INFO]. померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] не було отримано свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру , а тому на даний час , через відсутність правовстановлюючого документу , позивач не має можливості оформити спадщину, яка відкрилась після смерті його матері в нотаріальному порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві , просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом . Представник відповідача в судове засідання не з"явився , про розгляд справи повідомлявся належним чином , у поданих до суду письмових поясненнях розгляд справи просив проводити у його відсутності . Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали цивільної справи , матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного . Судом встановлено , що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO]. ( а.с. 5,7 ) Згідно довідки Житлового кооперативу № 3 від 09.03.2016 р. № 29 вбачається , що [PERSON] є членом зазначеного кооперативу на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 09.11.1989 р. Пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] був сплачений у повному обсязі 14.11.1989 р. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 41/2015 до майна померлої [PERSON] позивач 14.09.2015 р. звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. із заявою про прийняття спадщини , що відкрилась після смерті його матері [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В. від 03.11.2015 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON]. через відсутність правовстановлюючого документу на зазначену квартиру . Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВС України „ Про судову практику у справах про спадкування „ № 7 від 30.05.2008 р. , якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок , то до складу спадщини включається відповідно квартира , дача , гараж , садовий будинок , інші будівлі та споруди . Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності суд вважає встановленим та доведеним факт того , що [PERSON] за життя набула право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачем , як спадкоємцем першої черги за законом , в установлений діючим законодавством строк вчинені дії спрямовані на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері . З огляду на викладене позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачу [PERSON] згідно кредитного договору № 302-2013 від 27.06.2013 року надано кредит в сумі 20000 грн., які він зобов"язався повернути до 27.12.2013 року зі сплатою 36% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачками [PERSON] і [PERSON] 27.06.2013р. були укладені договори поруки № 302-2013, згідно умов яких поручителі і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, а поручителі відповідають по зобов»язаннях боржника в повному обсязі. Оскільки відповідачами умови договорів не виконувалися і в добровільному порядку відмовляються сплати борг, позивач просить суд стягнути з відповідачів 19301,58грн.боргу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, про що подала письмову заяву, де також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове ззасідання не з"явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 302-2013 від 27.06.2013 року. Згідно якого йому надано кредит в сумі 20000 грн., які він зобов"язався повернути до 27.12.2013 року зі сплатою 36% річних за користування кредитом (а.с.5-8). В забезпечення виконання зобов»язань за вищезазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачками [PERSON] і [PERSON] 27.06.2013р. були укладені договори поруки № 302-2013, згідно умов яких поручителі і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, а поручителі відповідають по зобов»язаннях боржника в повному обсязі (а.с.9,10). Всупереч умов кредитного договору та договору поруки, відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не виконали свої зобов"язання, а саме не сплатили кредит та відсотки за користування, що було передбачено договорами. Про дану обставину вони повідомлялась (а.с.11-13), однак будь-яких дій по виконанню своїх зобов"язань не виконали, а тому згідно довідки КС «Шанс» № 1 від 09.01.2014р. станом на 09.01.2014р. заборгованість по кредитному договору № 302-2013 від 27.06.2013р. , наданому [PERSON] складає 16592,00 грн. - сума неповернутого кредиту та 2709,58 грн. - сума нарахованих відсотків (а.с.20). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є огрунтованими і підлягають до задоволення. У відповідності ст.88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 05.03.2011 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], 27.02.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано. Судовим рішенням було встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, спільне господарство сторони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Після фактичного припинення шлюбних відносин син проживає з відповідачкою, проте позивач дбає про його забезпечення, добровільно сплачує аліменти у розмірі 800-1000 грн. щомісяця на його утримання. З часу припинення шлюбних відносин і початку розгляду Хортицьким районним судом м.Запоріжжя справи про поділ майна подружжя відповідач відмовляється в добровільному порядку врегулювати питання спілкування позивача з сином, постійно чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дає можливості бачитися з сином. Позивач неодноразово звертався до органу опіки та піклування з приводу вирішення даної конфліктної ситуації, однак вирішити дане питання не вдалося. Позивач просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з сином та його вихованні шляхом визначення йому порядку спілкування та участі у вихованні малолітньої дитини, встановивши наступний графік побачень з дитиною: -два рази на тиждень кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин без присутності матері; -два рази на місяць - кожного першого та третього тижня кожного місяця з 16-00 години суботи до 16-00 години неділі за місцем мешкання батька, без присутності матері, з правом відвідування культурних, розвиваючих та розважальних закладів; -спільний відпочинок: 15 днів в літній період дитина проводить з батьком, без присутності матері, з право відвідування оздоровчих закладів та закладів відпочинку; -необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку. У судовому засіданні позивач представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з"явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою з тих підстав, що між нею та відповідачем сімейні відносини не склалися через різні погляди на життя та несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть та припинили шлюбні відносини. Вважає, що сім'я фактично розпалася, примирення є неможливим, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду 01.09.2016 року надав суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 17 грудня 2003 року Дударківською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 12. Прізвище позивача після одруження - « [PERSON]».( а.с.7). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с. 8,9). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ст..ст. 56, ч.3 ст. 105, 109, ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою з тих підстав, що між нею та відповідачем сімейні відносини не склалися через те, що відповідач з 2001 року проживає окремо, вступив в фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть та припинили шлюбні відносини. Вважає, що їх сім'я фактично розпалась, примирення на її думку є неможливим, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що 03.08. 1974 р. Дударківською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 15. Прізвище позивача після одруження - «[PERSON]». Реєстрували сторони шлюб вперше. Від цього шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач не бажає поновлювати шлюбні відносини, вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою з тих підстав, що між ним та відповідачем сімейні відносини не склалися через те, що виникли різні погляди на життя, з червня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть та припинили шлюбні відносини. Вважає, що їх сім'я фактично розпалась, примирення на його думку є неможливим, а тому просить суд постановити рішення, яким задовольнити позовні вимоги і шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з"явився, через канцелярію суду 21.01.2015 року надав суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутності, на позові наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, находить позов підлягаючий до задоволення виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.09.2007 року Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 12. Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо з червня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ст..ст. 56, ч.3 ст. 105, 109, ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем,внаслідок різниці характерів, відсутнє взаєморозуміння та довір»я. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на даний час підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача присутнім не був, надав суду заяву в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує, просить задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином- через оголошення в пресу - газета « Урядовий кур»єр» № 78 від 23.04.2016 р., заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м.Києві був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 1523. Прізвище відповідача після одруження - « [PERSON] ».( а.с. 3). Від шлюбу подружжя має дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO].( а.с.4,5). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, намірів зберегти сім»ю не мають. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved