Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, завданих злочином, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.04.2013 року відповідач [PERSON] таємно викрав, належні позивачу, велосипед «Салют», блакитного кольору вартістю 720 гривень та велосипед «Аіст», блакитного кольору , вартістю 560 гривень, чим завдав позивачу матеріальну шкоду. Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року відповідач визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців, на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки. Оскільки добровільно відповідач не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі триста гривень. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2013 року відповідач [PERSON] таємно викрав, належні позивачу, велосипед «Салют», блакитного кольору вартістю 720 гривень та велосипед «Аіст», блакитного кольору , вартістю 560 гривень, чим завдав позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 1280 гривень. (а.с.4-7) Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік та шість місяців, на підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки.(а.с.4-7). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача у скоєному злочині відносно позивача повністю підтверджується належними доказами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до мотивувальної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 15 серпня 2013 року розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу діями відповідача, становить 1280, 00 грн., що підтверджується письмовими матеріалами кримінальної справи № 522/19808/13-к. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування матеріальних збитків в розмірі 1280, 00 грн. підлягають задоволенню. Що стосується вимог про відшкодування суми судових витрат, то судом встановлено, що 01.11.2013 року укладено угоду № 763 з адвокатською фірмою «Алін і Ко» щодо надання правової допомоги по справі (а.с.8) та згідно квитанції №853 від 01.11.2013 року (а.с.11), [PERSON] сплатив 300,00 грн. за надання правових послуг, що підтверджено також розрахунком гонорару за надану правову допомогу від 01.11.2013 року (а.с.10). Відповідно до ч1. ст. 79 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч.3 ст.79 до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved