Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

В січні 2018 року представник позивача ПАТ «Київенерго» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 4094,89 грн. за надані послуги з центрального опалення, 12868,87 грн. за постачання гарячої води, а також 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 3948,15 грн. У вересні 2018 року представник позивача уточнив позовні вимоги, пред`явивши позовні вимоги до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 5344,37 грн. за надані послуги з центрального опалення, 12868,87 грн. за постачання гарячої води, а також 3 % річних та інфляційну складову боргу в сумі 3948,15 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зареєстровані в квартирі та є споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Станом на 01.02.2017 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 18213,24 грн., а саме: 5344,37 грн. за надані послуги з центрального опалення, 12868,87 грн. за постачання гарячої води. На дану заборгованість позивачем нараховано 3% річних та інфляційне збільшення боргу за період з 01.04.2016 по 30.04.2018 у розмірі 3948,15 грн. Посилаючись на те, що відповідачі в позасудовому порядку не погасили заборгованість з оплати центрального опалення та постачання гарячої води, чим порушують права позивача, останнє, звернулося до суду з даним позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та судовий збір. В ході розгляду справи здійснено заміну позивача ПАТ «Київенерго» на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» як правонаступника Публічного акціонерного товариства „Київенерго", а також до участі у справі було залучено в якості третьої особи Управління праці та соціального захисту населення. Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав, просив його задовольнити з викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що борг дійсно існує, однак, він має скрутне становище та немає змоги гасити заборгованість. Крім того, він має субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надавало ПАТ «Київенерго» за вказаною адресою. Так, стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичних та юридичних осіб у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р.№ 630 (далі- Правила). Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. ПАТ «Київенерго» було визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-УІІ від 10.04.2014 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014р. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті -Хрещатик» від 06 серпня 2014 року було опубліковано Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблені для фізичних осіб, що є власниками/квартиронаймачами у багатоквартирному житловому будинку. Ці договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 та є Договорами приєднання. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків у кожної із сторін, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а особа як споживач послуг чи власник житла зобов`язаний здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, абз.2 п.21 з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідачі є споживачами послуг, що надавалися ПАТ «Київенерго», а тому зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Факт надання послуг у будинок, в якому проживає відповідач, підтверджується матеріалами справ та в період надання вказаних послуг у відповідачів перед ПАТ «Київенерго» утворилась заборгованість за період з 01.07.2014 - 01.02.2017 в розмірі 18213,24 грн., а саме: 5344,37 грн. за надані послуги з центрального опалення, 12868,87 грн. за постачання гарячої води (а.с.13). Позивачем було надіслано вимогу щодо сплати вищевказаної заборгованості, однак вимога залишилася без реагування. Суд звертає увагу, що стороною відповідачів в ході розгляду справи розрахунок позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких клопотань, зокрема, в частині застосування до позовних вимог строків позовної давності. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зважаючи на те, що відповідачі є споживачами послуг та повинні були здійснювати оплату таких послуг на рахунок ПАТ «Київенерго», однак вчасно та регулярно платежі на оплату послуг не вносили, що призвело до утворення заборгованості, така заборгованість підлягає стягненню судовим рішенням. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, які відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає сплаті з врахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12). Відповідно до ст. 625 ЦК України, стороною позивача була нарахована сума інфляції в розмірі 3348,62 грн. та 3% річних в сумі 599,52 грн., які склали суму в розмірі 3948,15 грн. за період з липня 2014 року по квітень 2017 року (а.с. 11). За таких обставин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи відсутність даних про те, що заборгованість відповідачів за спожиті послуги погашена, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, з відповідачів на корсить позивача слід стягнути судовий збір в рівних частинах, що складає суму в розмірі 440 грн. 50 коп. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved