Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором в сумі 11407,84 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.10.2012р. відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт відповідач отримала кредит у розмірі 7393,31 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення до 31.10.2014р.. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що Генеральна угода разом з додатками складають кредитний договір. Позичальник зобов'язався здійснювати погашення обов'язкових мінімальних платежів не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Однак, відповідач не виконувала умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості не дотримується, ухиляється від виконання договірних зобов'язань, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому процентах, чим порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, послався на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснив, що 30.10.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості. Просить суд врахувати те, що боржник порушила умови договору, добровільно не погашає борг. В подальшому боржнику доводилось до відома інформація, про те, що існує заборгованість за вказаним кредитним договором. А тому просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явилася, хоча неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Однак в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 30.10.2012р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про надання кредиту у розмірі 7393,31 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-яка інша заборгованість, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов»язань перед банком. Як вбачається із розрахунку заборгованості за Генеральною угодою від 30.10.2012р., така станом на 11.02.2014р. становить 11 407,84 грн., з них 7393,31 грн. заборгованість за кредитом; 1333,73 грн. заборгованість за процентами; 85,36 грн. несплачені проценти на поточну заборгованість; 1248,37 грн. несплачені проценти на прострочену заборгованість; 1661,38 грн. штраф згідно п.2.2. Генеральної угоди; 1019,42 грн. заборгованість по судовим штрафам. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що оскільки боржник не належним чином виконує умови кредитного договору, а тому вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved