Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що на праві власності їй належить будинковолодіння [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрований відповідач, але він не проживає в помешканні понад 12 років. Місце перебування його не відоме. Відповідач не належить до членів сім'ї позивачки, не сплачує за житлово-комунальні послуги. Його реєстрація чинить позивачці перешкоди у володінні майном. Покликаючись на положення ЦК України, ЖК України позивачка просить суд задовольнити заявлений позов. Позивачка позов підтримала та пояснила про обставини, описані вище. Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власником майна - жилого будинку [ADDRESS]. Дане майно належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що було видане Рівненською районною державною нотаріальною конторою Рівненської області 27.04.2012 року, спадкова справа № 2-249, та зареєстроване в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав 34011907 від 03.05.2012 року. В даному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач. Він не користується майном понад 12 років, місце проживання не відоме. Відповідач раніше проживав в цьому будинку, коли ще був живий батько позивачки, але пізніше він залишив будинок. Правове обґрунтування для задоволення позову наступне. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не належав та не належить до членів сім'ї позивачки. Позивачка з відповідачем не вела та не веде спільне господарство. Відповідач не користуються будинком з 2002 року і по даний час. Починаючи з часу, коли позивачка стала власником майна (з 2002 року) відповідач не сплачував за житлово-комунальні послуги. Дані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, за змістом статтей 64, 156 ЖК України відповідач не є членом сім'ї позивачки. Згоду на реєстрацію відповідача в даному будинку позивачка не надавала. Також не надавала та не надає згоди на його вселення в зазначений будинок. Відповідач не проживає в будинку з 2002 року, в будинку відсутні його речі; відповідач не надає грошові кошти на утримання майна, про що вже зазначалося вище. Таким чином за відповідачем не збереглося право на користування житловим приміщенням, яке належало батькові позивачці, і на даний час належить позивачці. Відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, що належить позивачці у справі. Звернення позивачки до суду з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку є однією із форм захисту власником своїх прав. Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких умов заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved