Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування з вимогами встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER], в період з вересня 2010 року по 08.06.2014 року. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування на 1/4 частину наступного майна: земельна ділянка площею 0,0675га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,0110 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою : [ADDRESS]; автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, номерний знак [NUMBER] автомобіль Opel Astra 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування на 1/44 частину наступного майна: земельна ділянка площею 0,0675га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою : [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,0110 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою : [ADDRESS]; автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, номерний знак [NUMBER] автомобіль Opel Astra 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS]. Позовні вимоги аргументовані тим, що з 1985 року батьки позивачів [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Проте згодом між батьками часто виникали непорозуміння, сварки, шлюбні відносини припинилися з вересня 2010 року, батько почав спільно проживати з [PERSON]. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2010р., яке набрало законної сили 21.12.2010р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Натомість з [PERSON] [PERSON] шлюб не реєстрував, однак проживав з нею однією сім'єю. За час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] придбали певне майно. Однак частину майна зареєстрували на ім'я батька позивачів, а частину - на ім'я [PERSON] Зокрема, на ім'я [PERSON] зареєстровано: земельну ділянку площею 0,0675га, кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0110 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS]; автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, номерний знак [NUMBER] На ім'я [PERSON] зареєстровано: автомобіль Opel Astra 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER] Крім того, за час спільного проживання батько позивачів та [PERSON] побудували на земельній ділянці, розташованій за адресою [ADDRESS] Позивачі зазначають, що за [INFO]. після чергової сварки [PERSON] застрелив [PERSON], її сина від першого шлюбу, а потім застрелився сам. Таким чином, після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, а після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги є її мати - відповідач у справі. Втім, оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, документальне підтвердження правового статусу придбаного ними майна, як спільного сумісного, відсутнє, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання позову заперечував. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивачів по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці від 07.07.1992р. та свідоцтвом про народження виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці 25.04.1986 р. ( а. с. 8-9, т.1,) Позивач [PERSON] змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» після реєстрації шлюбу, що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану ВМУЮ Вінницької області від 04.09.2010р., серія [NUMBER] ( а. с. 7, т.1,) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.12.2010р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.( а. с. 10-11, т.1, ) Згідно свідоцтва про смерть від 12.06.2014р. серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл. [PERSON] помер [INFO].( а. с. 12, т.1,) Згідно свідоцтва про смерть від 10.06.2014р. серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл. [PERSON] померла [INFO].( а. с. 13, т.1,) Судом встановлено, що [PERSON] належали земельна ділянка площею 0,0675га, кадастровий номер [NUMBER], розташована за адресою : [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16.10.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В.(а.с.14-15, т.1, ) та земельна ділянка площею 0,0110 га кадастровий номер [NUMBER], розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 16.10.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В.(а.с.16-17, т.1,) Суд бере до уваги, що [PERSON] укладено договір про приєднання до електричних мереж від 28.12.2010р. на обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] рахунків за надані послуги ВАТ "АК Вінницяобленерго" від 23.12.2010 року та від 29.12.2010р. спласувались [PERSON] ( а.с.127-133, т1,) З копії Технічного паспорту виготовленого КП "Вінницьке об'єднане бюро технічної інвентаризації-" на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], вбачається, що власником вказаного будинку є - [PERSON], ". Згідно даного Технічного паспорту вказаний вище будинок зведено самочинно, рік побудови - 2010. ( а. с. 107-113) Будинок [ADDRESS] після сметрі [PERSON] успадковано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2015 виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] також [PERSON] успадковано земельну ділянку [ADDRESS] та земельну ділянку [ADDRESS] що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об?єкта нерухомого майна. ( а. с. 26-37, т.2, ) Представником відповідача надано суду докази на спростування доводів позовної заяви на підтвердження відсутності обставин, ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] наявності у сторін спільного бюджету тощо, а саме, докази щодо того, що [PERSON] за доходи, які отримувала працюючи керівником підприємства та, одночасно, здійснюючи підприємницьку діяльність, в т.ч. фінансово - кредитні операції придбала нерухомість, автомобіль, збудувала будинок, судом також встановлено, що [PERSON] мала значні грошові вкладення в банках, що підтверджено матеріалами справи. ( а.с. 41-48, 51-101, т.1, ) Згідно декларацій [PERSON] за 2009, 2010 роки відповідно, доходу не отримувала, згідно декларації за 2011 рік сума річного оподатковуваного доходу становить 53402,88 грн. З 02.10.2014 року вище зазначений ФОП перебуває у стадії припинення підприємницької діяльності в зв'язку зі смертю. ( а. с. 205-209, т.1) Судом встановлено, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 50 000 доларів США, що підтверджується кредитним договором від 13.05.2009р., та договором іпотеки від 13.05.2009р., щодо забезпечення повернення кредиту в сумі 50 000 доларів США, взятого [PERSON] згідно кредитного договору від 13.05.2009р. ( а. с. 181-189, 49-50, т.1) Як вбачається з реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль Toyota RAV4, 2014 року випуску, номерний знак [NUMBER] належав [PERSON], що також підтверджується договором купівлі-продажу автомобіля від 14.03.2014р. №РМ-1-14.03.14( а. с.18, 147-151, т.1, ) Згідно з реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль Opel Astra 2003 року випуску, номерний знак [NUMBER] належав [PERSON]. ( а. с.17, т.1,) З договору про надання житлово-комунальних послуг від 21.11.2009 року, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ( а.с.103-106) Судом встановлено, що [PERSON] з 17.08.2010р. був пенсіонером за вислугу років. ( а. с. 157, т.1, ) З довідки виданої головою квартирного комітету від 23.06.2014р. №439 [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS].( а.с.154, т.1, ) В судовому засіданні з метою повного та об?єктивного розгляду справи досліджувались матеріали інвентаразиційної справи на буд. [ADDRESS], кримінальне провадження № 12014020000000135. Представник відповідача в судовому засіданні неодноразово вказував, що [PERSON] не вкладав кошти в будівництво буд. [ADDRESS], [PERSON] здійснювалось будівництво будинків за адресою [ADDRESS], та [ADDRESS] для сина та доньки - позивачів по справі, в зв?язку з чим судом досліджувались інвентаризаційні справи на вказані будинки. В судовому засіданні допитувались свідки, зі сторони позивачів та зі сторони відповідача. Зокрема свідок [PERSON], що є матір'ю [PERSON] повідомила, що з 2010р. її син став проживати з [PERSON], з якою почав спільне будівництво будинку. Після закінчення, якого стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились. Вказала, що її сином витрачено значку частину коштів на будинок. Батько [PERSON]- [PERSON] повідомив, що знайомий з дружиною сина- [PERSON]. з 2013р. Вказав, що надав [PERSON] та, [PERSON] кошти на будівництво спільного будинку, проте доказів цього немає, точну адресу будинку на пам'ятає. Свідок [PERSON], що був другом та колегою [PERSON], повідомив суду, що [PERSON] проживав однією сім'єю спільно з [PERSON] з 2010р. за чиї кошти велось будівництво будинку [ADDRESS] йому невідомо. Представником позивача допитано свідка про те, які обов'язки виконував [PERSON], працюючи в органах МРЕО на що отримав відповідь, що до обов'язків [PERSON] входило прийняття іспитів для отримання водійського посвідчення, що на думку представника позивача спростовує доводи представника відповідача, стосовно того, що [PERSON] та [PERSON] об'єднували лише ділові стосунки. Свідок [PERSON], що був сусідом [PERSON] та [PERSON], повідомив, що [PERSON] та [PERSON], знає з 2011р. в 2012р. подружжя стало проживати разом. Повідомив, що на будівництві бував [PERSON], проте, кому належить будинок та за чиї кошти здійснювалось будівництво йому невідомо. Свідок [PERSON] що була подругою [PERSON] вказала, що з [PERSON] не була знайома взагалі, із [PERSON] знайома близько 12 років, повідомила, що будівництво спірного будинку здійснювала сама [PERSON] за свій рахунок, зазначила, що після розірвання шлюбу з першим чоловіком [PERSON] проживала сама, проте мала кавалера. Свідок [PERSON], що був хорошим знайомим [PERSON], вказав що після того як [PERSON] розлучилась зі своїм чоловіком [PERSON] в 2011р. запропонувала йому здійснювати будівельні роботи на території спірного будинку по [ADDRESS], розраховувалась з будівельниками [PERSON] Свідок зазначив, що в 2012р. та в 2013р. він здійснював, ще деякі роботи. [PERSON], вперше побачив 2013р., повідомив, що [PERSON] не повідомила про статус [PERSON] Свідок повідомив, що [PERSON], достатньо заробляла для того, щоб самостійно побудувати будинок. Свідок на питання представника позивача вказав, що стверджувати про наявність чи відсутність близьких відносин між [PERSON] та [PERSON] не може. [PERSON], що працювала продавцем в магазині [PERSON], з лютого 2013р. до червня 2014р. зазначила, що з [PERSON], відомий як співвласник магазину, вказала, що з [PERSON] у [PERSON], були ділові стосунки, оскільки в магазині знаходився, ще товар і [PERSON] зазначила, що їй невідомо про особисте життя [PERSON] Свідок [PERSON], що був другом [PERSON], повідомив суду, що [PERSON] з [PERSON], проживали в громадянському шлюбі, за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] спільно будувався будинок спочатку за кошти [PERSON] згодом, як говорив свідку [PERSON] він продав вантажні автомобілі та виручені кошти на будівництво будинку. Безпосередньо будівництвом займався [PERSON] В даному будинку [PERSON] та [PERSON] проживали спільно. За місяць до смерті разом не проживали. Свідок [PERSON], що був колишнім чоловіком [PERSON] вказав, що був також знайомий з [PERSON], оскільки вантажні автомобілі його та [PERSON], разом здійснювали перевезення. Повідомив, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю з 2010р. Зі слів своїх знайомих йому було відомо, що між [PERSON] та [PERSON], були складні стосунки, жили спільно до травня місяця 2014р. [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти будували будинок. Свідок [PERSON], що був другом [PERSON], з [PERSON] знайомий з 1990р. з [PERSON] знав як дружину [PERSON] Суду повідомив, що [PERSON] було продано значну частину майна для будівництва будинку. [PERSON] та [PERSON], проживали як подружжя близько 5-ти років. Свідок [PERSON], що є сестрою [PERSON], повідомила, що допомогла матеріально купити сестрі земельну ділянку під будівництво будинку в с. Пирогово, а саме дала сестрі 18 000 доларів США, на питання представника позивачів чи є цьому докази вказала, що доказів немає. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] свідок заперечила, зазначивши, що [PERSON], допомагав [PERSON], вирішувати питання по роботі, та був лише залицяльником [PERSON] з [PERSON] свідок познайомилась в 2010р. При допиті свідка представник позивачів звернув увагу на протилежність показів даного свідка по даній справі та згідно протоколу допиту потерпілого по кримінальному провадженню по факту вбивства [PERSON], де свідок вказував, що була знайома з [PERSON] більш тривалий час, проте як вказала [PERSON], протокол допиту потерпілого вона підписала не читаючи. Свідок [PERSON], що є сусідкою меншої сестри [PERSON] [PERSON] згодом працювала в [PERSON] хатньою працівницею з грудня 2012р. по травень 2014р., вказала, що [PERSON], проживала в спірному будинку сама, [PERSON], знала як ділового партнера [PERSON] Суд критично оцінює показання свідків допитаних в судовому засіданні, та ставить під сумнів достовірність та правдивість фактів повідомлених останніми, які є або родичами або друзями [PERSON] та [PERSON], суд бере до уваги, що крім показів свідків матеріали справи не містять жодних доказів в обгрунтування заявлених вимог, доказів того, що [PERSON] здійснювалось будівниництво саме будинку по [ADDRESS] не надано, суд звертає увагу, що жоден із свідків не вказав, що [PERSON] та [PERSON], мали спільний бюджет, побут та вели спільне господарство на момент смерті. Ст.3 СК України визначено, що сім?ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених Законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, «майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності». Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка й чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності жінки й чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. П. 23, 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК) ( 2947-14 ). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Згідно п. 22 ППВС України № 11 від 21.12.2007р. - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 та ст. 372 ЦК України. Згідно з п. 23 Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частини 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. Ч.1 ст. 316 ЦК України встановлено, що - правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. ч.1 ст.392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. ч. 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER], в період з вересня 2010 року по 08.06.2014 року, необгрунтовані, непідтверджені матеріалами справи, твердження позивачів ґрунтується лише на припущеннях жодних інших доказів, в обгрунтування того, що [PERSON] та [PERSON], в період з вересня 2010 року по 08.06.2014 року проживали однією сім?єю, мали спільні кошти, за які здійснювали будівництво та купівлю спірного майна, суду не надано, що підлягає обов?язковому доказуванню по даній категорії справ на що також звертає увагу Верховний суд України у постанові від 02.10.2013р., в якій вказано, що належність майна до спільної суміної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті цього майна, також не надано доказів того, що [PERSON] вкладались кошти на будівництво спірного будинку та на купівлю автомобіля Toyota RAV4, 2014 року випуску, крім того, суд погоджується з доводами відповідача, щодо того, що [PERSON] та [PERSON] об?єктивно не можуть вважатись такими, що проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу, оскільки лише 10.12.2010р. між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджено матеріалами справи ( а. с. 10-11, т.1,) суд звертає увагу, що саме в цей період [PERSON] придбала у власність спірні земельні ділянки та збудувала будинок, що знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи. Суд погоджується з доводами відповідача, щодо того, що факт реєстрації [PERSON] в спірному будинку не є ознакою сімейних відносин між [PERSON] та [PERSON], оскільки реєстрація [PERSON] мала тимчасовий характер з 02.03.2013р. по 06.06.2014р., та як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, [PERSON] на прохання [PERSON], з яким мала ділові стосунки, дала дозвіл на реєстрацію [PERSON], який не мав реєстрації. Крім того задоволенню також не підлягають вимоги позивачів про визнання за ними права власності на майно, що на їх думку є об?єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], оскільки дані вимоги є похідними від вимог про встановлення факту проживання однією сім?єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в задоволенні якої відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed