Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що він проживав в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 541. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2013 року вони в зв"язку з погіршенням відносин стали проживати окремо, з моменту народження з 06.02.2014 року відповідач не дає позивачеві можливості бачитися з сином, повідомила йому, що не дасть можливості зустрічатися йому з сином, створює перешкоди в їхньому спілкуванні, відмовляє у побаченнях з сином, незважаючи на те, що він бажає брати участь у вихованні дитини, спілкуватися з сином, виконуючи свій батьківський обов"язок. В зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися в орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті Ради з письмовою заявою про надання йому можливості у спілкуванні та приймати участь у вихованні дитини. Виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті Ради від 16.07.2014 року дане питання було розглянуто та встановлено порядок участі позивача в вихованні та житті сина [PERSON]: періодичні зустрічі щотижня, тривалість зустрічей будні 1 год., субота або неділя - 3 год., місце зустрічей без обмежень. За час дії рішення № 380 від 16.07.2014 року позивачеві жодного разу не надано зустрічі з сином. Відповідач та її батьки постійно перешкоджають та не виконують рішення Виконкому , позивач так і не спілкується з дитиною, в зв'язку з цим він просить суд задовольнити його позовні вимоги, а саме усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO]: брати сина на вихідні та свята, розмовляти з сином по телефону кожного дня, не забороняти дитині брати іграшки , книги, та інші подарунки від позивача, брати дитину на ніч до місця проживання позивача, зобов'язати відповідача надавати позивачеві інформацію про стан здоров"я сина, та місце його знаходження, дозволити відвідувати з сином дитячі кімнати, цирк, кіно та інше, проводити спільний відпочинок, щорічної відпустки позивача та у літній період. Судовий збір просив стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 10 02 2016 року підтримав позовні вимоги, надалі звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 10 02 2016 року проти задоволення позову не заперечувала за умови сплати позивачем аліментів на утримання дитини, надалі надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради Березуцька Н.І. в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах дитини підтримала . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України 09 березня 2016 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] проживав в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 541 (а.с. 7 - свідоцтво). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 8 - свідоцтво про народження). З листопада 2013 року вони в зв"язку з погіршенням відносин стали проживати окремо, з моменту народження з 06.02.2014 року відповідач не дає позивачеві можливості бачитися з сином, а він бажає брати участь у вихованні дитини, спілкуватися з сином, виконуючи свій батьківський обов"язок. Позивач звертався в орган опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної в місті Ради з письмовою заявою про надання йому можливості у спілкуванні та приймати участь у вихованні дитини. Виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті Ради від 16.07.2014 року дане питання було розглянуто та встановлено наступний порядок участі позивача в вихованні та житті сина [PERSON]: періодичні зустрічі щотижня, тривалість зустрічей у будні 1 год., субота або неділя - 3 год., місце зустрічей без обмежень. (а.с. 9 - рішення виконкому). Рішенням Довгинцівського районного суду від 27.03.2014 року з позивача [PERSON] вже стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на її утримання. (а.с. 10 - рішення). Рішенням Довгинцівського районного суду від 24.04.2014 року з позивача [PERSON] вже стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 11 рішення). Згідно характеристики з місця роботи позивача ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» Структурний підрозділ Будівельно- Монтажне управління № 1 , позивач характеризується позитивно , добросовісно працює, користується авторитетом. (а.с. 12 - характеристика з місця роботи). Згідно побутової характеристики наданої майстром КП «ЖЕО № 8» [PERSON] позивач характеризується позитивно (а.с. 13- характеристика). Судом встановлено і цього не заперечує відповідач в судовому засіданні, що рішення Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті Ради від 16.07.2014 року відповідачем не виконується. Згідно з ч. 2 ст. 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Згідно зі ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини…. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Жодних обставин, які б перешкоджали їх вільному спілкуванні судом не встановлено, позивач працює, позитивно характеризується, веде нормальний спосіб життя, має місце постійного проживання, відповідальний та хоче приймати участь в житті сина, і їх спілкування не буде перешкоджати розвитку дитини. Відповідно до ст. ст. 141, 150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини та зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками, які згідно зі ст. 153 СК України мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Разом з тим, згідно з Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Відповідно до ч. 4, 5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. Конфліктні стосунки сторін, погано впливатимуть на дитину при зустрічах Позивача з дитиною в присутності матері. Зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки слугуватимуть покращенню їх стосунків. При вирішенні зазначеного питання, суд виходить з наявних у матеріалах справи та досліджених судом письмових доказів про те, що позивач має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, враховуючи його особисту прихильність до дитини, психологічну прив'язаність й бажання бути батьком, те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Таким чином, суд, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, з урахуванням віку дитини, приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO], не забороняти дитині приймати подарунки від батька [PERSON], надавати батькові всю необхідну інформацію про дитину, а також суд вважає можливим визначити способи участі позивача [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] наступним чином: -брати сина на вихідні (суботу або неділю) та свята на 2 години місце зустрічей без обмежень; -розмовляти з сином по телефону в денний період доби, без обмежень; -брати дитину на ніч до місця проживання позивача, тільки після виповнення дитині 7 років; -проводити спільний відпочинок в період відпустки позивача та в літній період після виповнення дитині 7 років. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Визначаючи саме такий спосіб участі батька у вихованні сина суд в достатньому обсязі враховує, що між сторонами існують не дуже неприязні стосунки, при цьому судом не встановлено будь - яких проявів антиморальної поведінки, вчинків позивача, а тому з врахуванням віку дитини (2014 р. н.), виходячи з балансу інтересів дитини та сторін по справі, суд дійшов висновку, що встановлення способу участі батька у вихованні дитини, як його спілкування без присутності матері або соціального педагога поза межами квартири місця проживання матері дитини на даному етапі буде відповідати інтересам дитини. Що стосується частини позовних вимог - брати дитину на ніч та проводити разом відпочинок на даний час , враховуючи перед усім інтереси дитини, суд вважає їх такими, що не відповідають інтересам дитини та її віку (2014 р.н.), коли дитині виповниться 7 років він буде розуміти більше та зможе сам висловлювати свої бажання з приводу спілкування з батьком та спільного відпочинку з ночівлею. Зміст таких вимог та їх підстави на даному етапі не узгоджується із вищевикладеними вимогами матеріального закону, та встановленими судом фактичними обставинами справи. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: partial