Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 30% всіх видів заробітку( прибутку) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку посилаючись на наступне: 20.09.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В період шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від надання передбаченої законом матеріальної допомоги на утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідач на даний час подав позов про розірвання шлюбу. З вересня місяця 2014 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного. Відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а саме дає продукти харчування, купив дитині джинси, але грошових коштів на утримання дитини особисто їй не надає. Дитина має захворювання зору, горла, потребує періодичного лікування і їй самій важко в повній мірі забезпечити ці потреби дитини. Крім того, їх донька відвідує гуртки, займається поглибленим вивченням окремих шкільних предметів з репетитором, що також потребує додаткових коштів . Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що він повність забезпечує потреби дитини в харчуванні, 1-2 рази на тиждень передає позивачці продукти для харчування дитини, купує дитині одяг, купив джинси, на зиму - курточку, взуття. Дитина часто приїздить до нього і він дає їй грошові кошти на оплату інтернету. Надав гроші на підготовку до випускного вечора. Коли дитина його відвідує він завжди надає їй кошти для забезпечення її потреб. Він працює, але отримує мінімальну заробітну плату , тому значних коштів на утримання дитини надати не може. Хвороби дитина має давно і лікувалась давно. В даний час значних коштів на лікування дитина не потребує, але при необхідності він надасть кошти на лікування дитини. Тому просить в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів відмовити. . Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.1997 року. Їх шлюб був зареєстрований Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому відповідач записаний батьком дитини. Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, що сторонами не заперечується. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але як правило в натуральній формі: продукти харчування, купівля одягу. В зв»язку з чим позивачка настоює на стягненні аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Так як згідно ст. 180,181, 182, 183, 194 СК України, той з батьків, з ким проживає дитина має право вимагати стягнення аліментів в примусовому порядку на утримання дитини. Крім того, з пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, хоч і надає матеріальну допомогу, але в натуральному вигляді, з власної ініціативи та при можливості. Надання такої допомоги систематично позивач заперечує. Грошові кошти відповідач вказує, що надає дитині, проте враховуючи вік дитини, дані кошти вона може витратити не на забезпечення необхідних потреб, а на інші цілі. Тому суд вважає за потрібне стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище сторін: сторони працюють, доказів які підтверджують розмір отримуваної ними заробітної плати суду не надали. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, сторони на своєму утриманні не мають. Згідно оглянутої в судовому засідання амбулаторної медичної картки дитини судом встановлено, що дитина дійсно має захворювання горла та зору. Проте лікування зору здійснювалось в основному в 2010 році. За період окремого проживання в медичній картці є лише три записи звернення до лікаря ЛОР за осінньо-зимовий період. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини всіх видів його заробітну (прибутку) але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як позивачка не довела, що на утримання дитини необхідно стягнути аліменти саме в розмірі 30% заробітку відповідача. Наявність у дитини захворювання не є підставою для стягнення аліментів у підвищеному розмірі, так як позивач не надала доказів щодо затрат, які вона несе в зв»язку хворобою дитини та їх періодичності. Крім того позивачка не позбавляється права на стягнення додаткових витрат в зв»язку з хворобою дитини відповідно до ст. 185 СК України. Також судом встановлено, що відповідач добровільно надає допомогу на утримання дитини, тому стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку відповідача суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 30.04.2015 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп., так як позивачка відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На основі ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial