Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, ПАТ «Державний ощадний банк України»в особі територіально відокремленого без балансового відділення №10008/040 1-А типу м.Івано-Франківськ філії Івано_Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №1/12 від 19.04.2012 року в розмірі 748351,15 грн., стягнення судових витрат. Прокурор та представники ПАТ «Державний ощадний банк України» підтримали заявлені позовні вимоги з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON]" в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, подавши до суду заву, в якій вказано, що ТОВ «Карпати-Сервіс» визнає позов в частині стягнення основного боргу, процентів за користування коштами, витрат інфляції та 3% річних за користування коштами та просив зменшити розмір неустойки (пені) із 92427,89 грн. до суми в розмірі 8000 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з договором кредитної лінії №1/12 від 19.04.2012 року та додатковою угодою 1 від 24.09.2012 року, ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10008/040 [PERSON]І надано кредит ТОВ «Карпати-Сервіс» шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в розмірі 500000 гривень та з остаточним терміном повернення не пізніше 17 квітня 2015 року (а.с.16-25). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В забезпечення виконання кредитних зобовязань за вказаним договором між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпати-Сервіс» було укладено договір поруки №1-01/12 від 19.04.2012 року (а.с.26-27) . Згідно п.1.1 договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором та надав відповідні грошові транші, що підтверджується наявними в матеріалах справи розпорядженнями про видачу коштів та копіями платіжних доручень (а.с.35-104). Факт отримання коштів не заперечувався і представником відповідача. Відповідач належним чином не виконував умови договору, та станом на 23.06.2015 року заборгованість по кредиту становить 748351,15 грн., а саме: 488871,43 грн. основна сума заборгованості, 23854,86 грн. заборгованість по процентах, 92427,89 грн. заборгованість по пені, 137993,26 грн втрати від інфляції, 5203,71 грн. нарахування 3 % від простроченої суми (а.с.11-12). Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити частково позов, зменшивши суму заборгованості в частині пені із 92427,89 грн. до 8000 грн. Відповідно до частини 1,3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України). Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в пункті 27 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року, положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). В заяві поданій до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, представник відповідача просив списати розмір нарахованої позивачем пені, посилаючись на те, що він не в змозі сплатити таку суму у звязку з складною економічною ситуацією в Україні та фінансовими проблемами на підприємстві. Як зазначив Верховний Суд України в узагальненні «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», зазначене положення закону є правом, а не обовязком суду, однак, якщо наявні такі обставини, то вони мають ураховуватися судом у разі, якщо на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. Однак, враховуючи вищевикладене, та, зокрема те, що розмір нарахованої пені (92427,89 грн.) значно менший розмір основного боргу (488871,43 грн.), враховуючи співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні даного клопотання представника відповідача слід відмовити, стягнувши з відповідачів пеню в розмірі 92427,89 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю Карпати-Сервіс, [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії №1/12 від 19.04.2012 року в розмірі 748351,15 грн.. є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь держави. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved