Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], зареєстрований 06 листопада 2015 року виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Львівської області, за актовим записом № 50. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 06 листопада 2015 року року він разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували в Ходорівській міській раді Львівської області, про що зроблено актовий запис № 50. Зазначає, що з початку спільного життя взаємовідносини були задовільними. Однак з часом стали погіршуватись, що призвело до того, що подружжя припинило спільне проживання і понад рік сторони проживають окремо. За цей час ніхто з них не зробив жодної спроби для примирення та збереження сім"ї. За таких обставин, вважає подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам, шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушений звертатись до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, а надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задоволити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, що вбачається з оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади веб-сторінки Жидачівського районного суду Львівської області. Про причини неявки не повідомила. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 06 листопада 2015 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Ходорівській міській ради Львівської області, за актовим записом № 50 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім'ї є стійким, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, бажають створити нові сім'ї. Неявка сторін в судове засідання свідчить про байдуже ставлення сторін до долі шлюбу та втрату останніми почуттів любові і поваги один до одного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивачки є підставними та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивачки без змін. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Outcome: approved