Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 08.06.2017 року [PERSON] відмовилась забирати з Дитячої міської клінічної лікарні м.Полтави дитину чоловічої статі з причин відсутності постійного місця проживання, відсутності роботи та можливості утримувати дитину. 25.07.2017 року відповідачка звернулася із заявою про повернення дитини. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 30.08.2017 року вирішено не доцільне повернення дитини матері. Відповідач ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченні дитини. Просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Представник позивача та третьої особи - Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, у судове засідання не з'явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом виклику у суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно з п. 2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України та , у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно із заявою від 08.06.2017 року [PERSON] відмовилась забрати свою дитину - хлопчика, [INFO], із Дитячої міської клінічної лікарні м. Полтави у зв'язку з тим, що не має постійного місця проживання, роботи та фінансової можливості утримувати дитину (а.с.10), про що складено акт від 08.06.2017 року (а.с.9). Відповідно із наказом начальника служби у справах дітей №19 від 05.07.2017 року [PERSON], [INFO], взято на облік у службу у справах дітей Полтавської райдержадміністрації (а.с.11). Згідно з розпорядженнями голови районної державної адміністрації №281 та №282 від 05.07.2017 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування; встановлено форму влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування - інтернат ний заклад ; влаштовано [PERSON], [INFO], до спеціалізованого дитячого закладу, який буде визначено головним управлінням охорони здоров'я Полтавської облдержадміністрації на підставі висновку медичної комісії (а.с.12,13). 25.07.2017 року відповідачка звернулася із заявою про повернення дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.08.2017 року умови проживання [PERSON] в орендованій квартирі добрі, в кімнатах зроблений ремонт, є необхідні меблі та побутова техніка , санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам, є можливість створити умови для проживання дитини (а.с.14,15). Згідно з рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації №02-09/17 від 30.08.2017 року вирішено не доцільне повернення дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON], [INFO], матері [PERSON] Як вбачається з повідомлення Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини від 21.11.2017 року малолітня дитина [PERSON],[INFO], перебуває в їх закладі з 11.07.2017 року на повному державному забезпеченні, за час перебування, мати [PERSON] відвідала дитину 28.08.2017 року (а.с.33). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК . Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує батьківські обов'язки, будь якої участі у вихованні дитини не приймає та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач неодноразово повідомлялася про час та місце судового розгляду справи, проте жодного разу в судове засідання не з'явилася, відзиву на позов не надала. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved