Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2000 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] - дочка [PERSON]. Діти перебувають на його утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку припинила надання матеріальної допомоги на утримання дітей, а тому просив стягнути з неї аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей. До початку розгляду справи позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просив прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі, зазначила, що заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі визнає. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. В судовому засідання встановлено, що сторони являються батьками малолітніх : сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження: [NUMBER], виданим 07 вересня 2006 року Потіцькою сільською радою Миронівського району Київської області, [NUMBER], виданим 24 червня 2011 року виконавчим комітетом Полівської сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку. Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Вказані обставини підтверджені довідкою Полівської сільської ради Миронівського району Київської області № 02-44/8 від 12 січня 2016 року. Оскільки обов'язки по утриманню дитини батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 та ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти на дитину стягуються у відповідній частці від заробітку (доходу) батьків. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексуУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не встановлено фактів, які вказують на те, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін, не встановлено фактів приховування відповідачем доходів з метою ухилення від сплати аліментів. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що мати дітей офіційно не працевлаштована, постійного доходу не має. Суд вважає, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим та не порушує інтереси сторін і дітей. Відповідачем заперечень на позов не подано, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема щодо її незадовільного стану здоров"я, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, тому суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. За правилами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Рішення в частині стягнення аліментів з позивача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 141, 160, 180 - 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved