Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом, який під час розгляду справи було уточнено, до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та члени її родини: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] Спірна квартира не є приватизованою та належить Запорізькій міській раді. Вказана квартира надавалася їм для проживання на підставі ордеру № 353 від 13 листопада 1992 року, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів. З 2008 року відповідач [PERSON] добровільно покинув квартиру та з цього часу не проживає, забрав з неї всі свої речі, і наскільки їй відомо переїхав в іншу країну до Російської Федерації та його місце проживання невідомо. Реєстрація відповідача за адресою спірної квартири чинить перешкоди позивачу у її користуванні, окрім того, вона вимушена сплачувати за нього кошти по рахункам комунальних установ у вигляді комунальних платежів, не може оформити субсидію на утримання квартири. З огляду на викладене, позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації [PERSON] за адресою зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявсь у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, заяви про розгляд справи за його відсутності, які і заперечень на позов до суду не надходило. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день і час слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Ветушко М.Ю. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд визнає неявку [PERSON] у судове засідання неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та третіх осіб, на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалення заочного рішення, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 28 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Квартира [ADDRESS] не приватизована та належить Запорізькій міській раді. Заселення сторін по справі до квартири [ADDRESS] відбувалося на підставі ордеру № 353 від 13 листопада 1992 року, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради народних депутатів. Позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Також, у вищезазначеній квартирі зареєстровані відповідач [PERSON], та треті особи по справі [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08 червня 2016 року № 01/5-2567. Свідок [PERSON], яка є подругою позивача, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] у квартирі, в якій мешкає [PERSON] не бачила більше 8 років, він не мешкає в квартирі та речей його у квартирі не має. Свідок [PERSON], який є сусідом по площадці, в судовому засіданні зазначив, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2006 року. В квартирі проживають [PERSON] її чоловік та їхня донька [PERSON]. Причини з яких [PERSON] в квартирі не проживає, йому не відомо. Згідно із ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин з 2008 року, тобто більше шести місяців, у зв'язку з чим, підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. За встановлених судом обставин, враховуючи те, що відповідач [PERSON] в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], не проживає понад шість місяців, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання його таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладені обставини, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання уповноваженою на це установою, а тому позовні вимоги в частині зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання, на думку суду, є передчасними. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що в разі відмови Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду про визнання його таким, що втратив права користування, вона має право оскаржувати дії державного органу в порядку адміністративного судочинства.

Outcome: partial