Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 16.07.2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] . Вказує, що спільне сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя. Подружніх відносин не підтримують з січня 2020 року, проживають окремо. Вказує, що у них немає спільних інтересів, відсутні почуття любові та поваги, а також не ведуть спільного господарства. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.05.2021 року провадження по справі зупинено у зв"язку із наданням строку сторонам на припинення (а.с.16). Ухвалою Шевченківського районного ссуду м.Чернівці від 11.06.2021 року провадження у справі поновлено із призначенням справи до розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, спрямувала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала.(а.с.21) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, спрямував на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов про розірвання шлюбу визнає повністю, просив розірвати їх з позивачем шлюб. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Досліджені докази справи. Судом налдежними і допустими доказами по справі встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.07.2016 року Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис №132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.7). Відповідач [PERSON] [INFO] згідно довідки АДП ГУДМС України у Чернівецькій області станом на 12.04.2021 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Відповідно до роз`яснень п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало, не підтримання подружжям шлюбних відносин, окреме проживання та не ведення спільного господарства. Шлюб існує формально. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд з урахуванням досліджених доказів в їх сукупності, в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved