Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 15 червня 2002 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 558. Зазначала, що в звязку із ситуацією, яка склалася на сході України та проведенням антитерористичної операції на окупованих територіях, до яких відноситься і місто Макіївка, де вони проживали, були вимушені залишити рідну домівку. Вона разом з синами переїхала на проживання до м.Світловодськ з 22 квітня 2016 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER]. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинені з квітня 2016 року, так як позивач залишився в м.Макіївка. Вони мешкають в різних населених пунктах, спільне господарство ними не ведеться, тому переконана, що подальше сумісне життя з відповідачем не можливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходятся на її утриманні. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтриму, позов просить задовольнити. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликався в суд через оголошення у пресі, в судове засідання не прибув, заперечнь проти позову не подавав. З опублікуванням оголошення в ЗМІ про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. З підстав ч.2 ст.224 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-НО №166122, між сторонами зареєстровано шлюб 05 червня 2002 року Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 558. З доводів позивачки подружнє життя між подружжям не склалося, сімейні відносини між ними фактично припинені, мешкають окремо в різних населених пунктах. Подружжя не веде спільне господарство, тому позивачка переконана, що подальше сумісне життя не можливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходятся на її утриманні. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] [PERSON] з синами - [PERSON] та [PERSON] з 22 квітня 2016 року фактично проживають за адресою : [INFO]. Як вбачаєтся з матеріалів справи [PERSON] проживає за адресою : [INFO]. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1. ст. 1 Закону України № 1207-VII від 15.04.2014 року «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (набрав чинності 09.05.2014 року), тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно положень ст. 12 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено заходи правового реагування на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним наявність підстав для припинення шлюбу, оскільки рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З підстав ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved