Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 10 000 грн. 00 коп., починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 23 липня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №251. Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка з моменту розірвання шлюбу проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що вона не мала наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обов`язків щодо спільної дитини. На сьогоднішній день відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, лише інколи перераховує грошові кошти на картковий рахунок позивача, яких не вистачає на утримання та повноцінне забезпечення доньки. Окрім того, як вказує позивач, дитина 01 лютого 2019 року отримала травму, у зв`язку із чим потребує постійного стороннього догляду та матеріального забезпечення у зв`язку із довготривалим лікуванням та реабілітацією. Крім малолітньої доньки на утриманні позивача перебуває її мати [PERSON] , 1944 року народження, яка є інвалідом 1 групи, не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійного догляду. Дохід позивача, як вона вказує, складається із заробітної плати соціального працівника в розмірі 315 грн. 00 коп. на місяць та соціальної допомоги по малозабезпеченості в розмірі 2 000 грн. 00 коп. Влаштуватися на більш оплачувану роботу [PERSON] не має можливості, оскільки доглядає за матір`ю інвалідом та малолітньою донькою. Позивач [PERSON] вказує, що у відповідача є реальна можливість здійснення належної та необхідної матеріальної підтримки доньки та сплати аліментів у тому розмірі, що відповідач просить стягнути, оскільки відповідач протягом тривалого часу працює за контрактами на іноземних морських суднах, він має посвідчення моряка. Середній дохід відповідача, згідно змісту позову, на складає від 3 до 7 тисяч дол. США на місяць. Таким чином, як вказує позивач, відповідач отримує досить значний дохід, має у приватній власності об`єкти нерухомого та рухомого майна, непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто має реальну змогу надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Водночас позивач зазначає, що на час звернення до суду відповідач офіційно не працевлаштований. За вказаних вище обставин, позивач і вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Борсук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, завчасно надавши заяву, згідно якої просив суд розглядати справу без його участі з урахуванням змісту наданого ним відзиву та заперечень. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Сирота Д.І. в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, вважаючи заявлений до стягнення розмір аліментів необґрунтованим, а також вказав, що фактичний дохід відповідача не дозволяє останньому сплачувати аліменти у такому розмірі. Вказав, що зазначена в позові обставина працевлаштування відповідача на роботі на іноземних морських суднах та сума його доходу не відповідає дійсності, [PERSON] у зв`язку зі станом здоров`я з 2016 року не в змозі виконувати таку роботу. Вислухавши думку позивача [PERSON] та її представника - адвоката Борсук В.В., думку представника відповідача [PERSON] - адвоката Сирота Д.І., вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому 23 липня 2011 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №251 шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 липня 2017 року по справі №537/2620/17. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим 06 квітня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за №857 від 17 квітня 2020 року, виданої секретарем Виконавчого комітету Градизької селищної ради Стадніченко М. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, в порядку статті 187 Сімейного кодексу України, [PERSON] аліменти не виплачує. Угоди про добровільну сплату аліментів згідно статті 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей. Чинне законодавство, а саме Сімейний кодекс України, надає одержувачу аліментів право вибору способу стягнення аліментів - у частці від заробітку платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року, а саме в пункті 17, встановлено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем на підтвердження перебування її у скрутному матеріальному становищі та в обґрунтування необхідності сплати батьком дитини аліментів на утримання останньої у визначеному позивачем розмірі суду надано наступні письмові докази. Відповідно змісту виписки із медичної картки стаціонарного хворого №859 [PERSON] , [INFO] , дитина 01 лютого 2019 року отримала травму, їй встановлено діагноз; компресійний перелом тіл Тh v-v1, хребців І-ІІ ступенів. Згідно МРТ грудного відділу хребта від 30 грудня 2019 року, діагноз [PERSON] , [INFO] : клиновидна деформація тіл Тh5, Тh6 - І ст. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 16 лютого 2020 року, наданого у медичному центрі сімейного здоров`я ПП «Медіасервіс», [PERSON] , [INFO] , встановлено попередній діагноз: емоційні розлади в дитячому віці, змішані розлади шкільних навичок, специфічні розлади розвитку моторної функції. Водночас, в обґрунтування зазначеного в позові розміру щомісячного доходу позивача [PERSON] у виді заробітної плати соціального працівника в сумі 315 грн. 00 коп. та соціальної допомоги по малозабезпеченості в сумі 2 000 грн. 00 коп., останньою не надано жодних письмових доказів. На підтвердження зазначеного в позові матеріального становища відповідача [PERSON] та його працевлаштування стороною позивача на дано суду: повідомлення Державної служби морського та річкового транспорту України за вих. №1148/03/15-20 від 27 лютого 2020 року та повідомлення Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків за вих. №1/4-243/02-58пп/20 від 03 березня 2020 року, згідно якого на ім`я [PERSON] , [INFO] , видано посвідчення особи моряка серії [NUMBER] від 29 липня 2016 року, з терміном дії до 29 липня 2021 року, йому видано свідоцтво фахівця - матрос 1 класу; копію свідоцтва фахівця [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; посвідчення особи моряка серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] ; копію послужної книжки моряка ім`я [PERSON] , [INFO] ; протокол засідання державної кваліфікаційної комісії №0634/2016/01-С2 Т від 04 серпня 2016 року. Водночас, стороною відповідача надано до суду посвідчення особи моряка серії [NUMBER] , де датою останнього рейсу в ньому зазначено 17 липня 2016 року. Стороною відповідача на спростування твердження позивача [PERSON] щодо працевлаштування батька дитини на іноземних морських суднах було наголошено, що [PERSON] не може виконувати таку роботу у зв`язку із наявністю в нього ряду захворювань, в обґрунтування чого суду надано: виписку №1478/209 із медичної картки хворого [PERSON] , [INFO] ; виписку №269/26 із медичної картки хворого [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення ТОВ «Сенчурі Марітайм Ейджденсіс Україна», наданого суду на виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 вересня 2020 року про витребування доказів, вказане товариство ніколи не надавало посередницьких послуг у працевлаштуванні громадянину [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що змістом вказаних вище документів не підтверджується зазначена позивачем обставина працевлаштування відповідача на іноземних морських суднах по контракту та отримання ним доходу у вказаному [PERSON] розмірі. Водночас, встановлюючи матеріальне становище відповідача для визначення розміру стягуваних з нього на утримання дитини аліментів, суд виходить зі змісту наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що останній з 13 жовтня 2020 року прийнятий на посаду менеджера з продажу у ТОВ «Компанія Спецсплав» згідно наказу №7 від 13 жовтня 2020 року, за згідно довідок за вих.№1/11 від 02 листопада 2020 року, за вих.№1/12 від 18 грудня 2020 року, та за вих.№1/01 від 25 січня 2021 року, виданих вказаним підприємством, посадовий оклад [PERSON] становить 2 760 грн. 00 коп., за жовтень 2020 року він отримав заробітну плату з відрахованими утриманнями в розмірі 1 375 грн. 41 коп. Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, всупереч зазначених вище положень чинного законодавства, позивачем [PERSON] не доведено належними, достатніми та достовірними доказами її твердження щодо вказаного нею в позові розміру доходу позивача та його працевлаштування. Натомість, в матеріалах справи наявні письмові докази, а саме довідки за вих.№1/11 від 02 листопада 2020 року, за вих.№1/12 від 18 грудня 2020 року та за вих.№1/01 від 25 січня 2021 року, видані ТОВ «Компанія Спецсплав», які свідчать про розмір щомісячної заробітної плати відповідача [PERSON] - 2 760 грн. 00 коп. Інша будь - яка документально підтверджена інформація щодо інших доходів позивача в матеріалах справи відсутня. Окрім того, позивачем не доведено наявність перебування у власності відповідача нерухомого та рухомого майна, що приймається до уваги при визначенні розміру стягуваних аліментів згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, про що [PERSON] вказала у позовній заяві. За таких обставин, на виконання вимог статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру стягуваних на утримання дитини аліментів, суд виходить лише із вказаного вище розміру доходу відповідача - заробітної плати в розмірі 2 760 грн. 00 коп. Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд виходить із положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15 грудня 2020 року, якою встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від шести до вісімнадцяти років з 1 січня 2021 року в розмірі 2 395 грн. 00 коп. За таких обставин, із врахуванням щомісячного доходу відповідача, розмір якого становить 2 760 грн. 00 коп., суд не вбачає за можливе визначити встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дохід платника аліментів є недостатнім для сплати аліментів в такому розмірі. У зв`язку із викладеним вище, враховуючи встановлені обставини справи та обсяг і зміст наданих учасниками справи доказів,

Outcome: partial