Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, відділу Держземагентства в Ярмолинецькому районі Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення Ярмолинецької селищної ради №22 від 03.02.2006; визнання недійсними державних актів серії ЯГ №116059, ЯГ №116060 про право власності на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,2366 га для ведення особистого селянського господарства, виданих відповідачам, та скасування записів про державну реєстрацію відомостей про ці земельні ділянки. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №01111 від 11.12.1997, виданого на підставі рішення Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 31.07.1997, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389, вона є власником земельної ділянки площею 0,14 га для обслуговування житлового будинку, будівель та інших споруд по [ADDRESS] . Звернувшись до землевпорядної організації для визначення меж земельної ділянки в натурі та присвоєння їй кадастрового номеру, позивач дізналася, що її ділянка передана у власність відповідачам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] згідно державних актів на право\~власності на\~земельні ділянкисерії ЯГ №116059, ЯГ №116060, які були видані 07.04.2006 на підставі рішення Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області №22 від 03.02.2006. На сьогодні позивач позбавлена права власності на земельну ділянку, а тому просить скасувати рішення Ярмолинецької селищної ради №22 від 03.02.2006, визнати недійсними вказані державні акти на право власності на земельні ділянки, видані відповідачам та зобов`язати відділ Держземагентства в Ярмолинецькому районі скасувати записи про державну реєстрацію цих земельних ділянок. \~ \~ \~ \~У серпні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради Про приватизацію земельних ділянок в селищі Ярмолинці відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92 Про приватизацію земельних ділянок від 31 липня 1997 року № 96 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,12 га по [ADDRESS] , визнання недійсним та скасування державного акту ХМ №01111 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,14 га, виданого на ім`я [PERSON] Ярмолинецькою селищною радою народних депутатів 11.12.1997. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських рад. До компетенції виконавчого комітету сільської ради віднесено питання лише реєстрації права власності на землю і права землекористування. Відтак, рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 31.07.1997, яким було передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку є незаконним, оскільки воно ухвалено з перевищенням компетенції виконавчого комітету. \~ \~ \~ \~Також позивач зазначив, що на даний час за ним і членами його сім`ї зареєстровано право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на земельну ділянку площею 0,2366 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] . Оскільки, за твердженням відповідача, належні їм земельні ділянки накладаються одна на одну, вказаним рішенням виконавчого комітету селищної ради порушено його майнові права. Державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №01111, виданий [PERSON] , також є недійсним, оскільки виданий на підставі незаконного рішення виконавчого комітету селищної ради. Крім того, зазначена у ньому площа земельної ділянки складає 0,14 га, в той час, як оспорюваним рішенням виконавчого комітету у приватну власність [PERSON] було передано земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,12 га. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 13.07.2017 зазначені позови були об`єднані в одне провадження. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду [PERSON] , як представник [PERSON] позов останньої підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Пояснив, що спірна земельна ділянка перебувала у користуванні позивача ще до 1997 року, оброблялася, за користування земельною ділянкою сплачувався земельний податок. У 1997 році земельну ділянку було вилучено із земель лісового фонду та було зареєстровано будівельний паспорт. Повноваження щодо виділення земельних ділянок для будівництва віднесені до компетенції виконавчих комітетів. Тому державний акт на право приватної власності на землю ХМ №01111 від 11.12.1997 був виданий законно та зареєстрований в поземельній книзі. [PERSON] обробляв земельну ділянку [PERSON] за її згодою. У 2005 році він звернувся до Держгеокадастру з метою присвоїти земельній ділянці кадастровий номер, і оскільки на момент реєстрації державного акта, виданого [PERSON] , не було ведення земельного кадастру, відсутність інформації про право власності [PERSON] на земельну ділянку в електронному кадастрі надало можливість провести цю земельну ділянку як вільну і приватизувати її. [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва площею 0,14 га. Писаренкам згідно державного акта надано у власність земельну ділянку площею 0,2366 га, яка поглинає ці 0,14 га, належні [PERSON] . \~ \~ \~ \~Таким чином передача земельної ділянки сім`ї [PERSON] порушує права позивача, як власника земельної ділянки, яка була передана їй раніше. Незважаючи на відсутність висновку експерта, вважає, що є накладення земельних ділянок, що підтверджується рішенням комісії селищної ради. Проти позову [PERSON] до [PERSON] , Ярмолинецької селищної ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 31.07.1997, визнання недійсним та скасування державного акта ХМ №01111 на право власності на земельну ділянку площею 0,14 га, виданого на ім`я [PERSON] , заперечив, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. [PERSON] та його представник [PERSON] . проти задоволення позову [PERSON] заперечили, заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позивача [PERSON] пояснив, що відсутні докази на підтвердження того, що земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] накладаються. В державному акті на право приватної власності на землю, виданому [PERSON] , відсутні дані про місце розташування належної їй земельної ділянки, лише вказано, що земельні ділянки [PERSON] і [PERSON] є сусідніми. При цьому земельній ділянці [PERSON] присвоєно кадастровий номер і адресу. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ст. 19 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні повноваженнями передавати земельні ділянки наділені виключно місцеві ради. Виконавчий комітет може передавати земельні ділянки лише в разі прийняття місцевою радою рішення про делегування повноважень. \~ \~ \~ \~Також вказав, що згідно списку, доданого до рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 31.07.1997, під №11 значиться [PERSON] , якій надано земельну ділянку площею 0,12 га, а згідно державного акта на право приватної власності на землю 0,14 га. Крім того, в державному акті вказано, що він виданий на підставі рішення сесії селищної ради від 31.07.1997, хоча такого рішення немає, а є рішення виконкому. Тобто державний акт містить недостовірну інформацію. Представник Ярмолинецької селищної ради визнав позовні вимоги [PERSON] Пояснив, що рішення про надання земельної ділянки [PERSON] було прийнято раніше. Чи виносилося рішення сесії селищної ради про делегування повноважень виконкому невідомо. Переважно питання передачі земельних ділянок виносилося на сесії селищної ради, було тільки декілька рішень виконкомів. При цьому ствердив, що неможливо встановити точне місце розташування земельної ділянки [PERSON] та її просторового розміщення відносно земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак іншої земельної ділянки, яка межує з земельними ділянками [PERSON] і [PERSON] не може бути. Представник відділу Держземагентства, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій проти задоволення позову [PERSON] заперечив, покликаючись на відсутність у відділу повноважень скасовувати записи у поземельній книзі щодо зареєстрованих земельних ділянок. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] і [PERSON] слід відмовити з огляду на наступне. Судом установлено, а також підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітетуЯрмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області Про приватизацію земельних ділянок в селищі Ярмолинці відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92 Про приватизацію земельних ділянок від 31 липня 1997 року № 96 [PERSON] було передану у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку будівель та інших споруд, для ведення особистого підсобного господарства площею 0,12 га по [ADDRESS] (т.1 а.с. 82). На підставі вказаного рішення [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ХМ № 01111 від 11 грудня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №389, про передачу їй у приватну власність земельної ділянки площею 0,14 га, яка розташована на території смт. Ярмолинці, вул. Хмельницька, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, будівель та інших споруд (т. 1 а.с. 11). Раніше, 29.07.1997 відділом містобудування і архітектури Ярмолинецької районної держадміністрації Хмельницької області був виданий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки про можливість будівництва, яке було проведено 23.07.1997 представником проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро Бобиком В.М. за участю землевпорядника Ярмолинецької селищної ради [PERSON] та забудовника - [PERSON] , під час огляду земельної ділянки [PERSON] , площею 0,14 га, було встановлено, що в минулому вказана земельна ділянка використовувалась як землі лісгоспу, з півночі вона межувала із городом [PERSON] , зі сходу із садибою [PERSON] , з півдня дорога, з заходу землі Держлісфонду (т.1 а.с. 66-71). Отже, земельна ділянка [PERSON] межувала, в тому числі, і з земельною ділянкою відповідачів по справі Писаренків. Як встановлено судом 22 грудня 1999 року відділом приватизації Ярмолинецької райдержадміністрації було видане свідоцтво про право приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на квартиру за [ADDRESS] , загальною площею 97,50 кв.м. (т. 1 а.с. 87). 28 листопада 2005 року директор ДП Ярмолинецьке лісове господарство Гудловський В.В [PERSON] звернувся з листом до Ярмолинецького селищного голови Атаманчука [PERSON] П. в якому просив припинити право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3866 га в зв`язку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться під житловим фондом, який на даний час приватизований громадянином [PERSON] (т. 1 а.с. 93). Рішенням 31 сесії IV скликання Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області від 30 листопада 2005 року №49 Про припинення права постійного користування земельною ділянкою було припинено право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3866 га, яка перебувала в користуванні ДП Ярмолинецьке лісове господарство, що на території Ярмолинецької селищної ради в межах смт. Ярмолинці, вул. Хмельницька, 53 а/1 (т. 1 а.с. 94). Рішенням цієї ж сесії органу місцевого самоврядування від 30 листопада 2005 року №51 Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі земельної ділянки у власність [PERSON] було надано дозвіл на підготовку технічної документації по наданні земельної ділянки площею біля 0,3866 га у приватну власність, яка знаходиться в [ADDRESS] (т. 1 а.с. 95). Рішенням 33 сесії IV скликання Ярмолинецької селищної ради Хмельницької області від 03 лютого 2006 року №22 Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку було передано у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS] , [ADDRESS] , загальною площею 0,3866 га, із них: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,1500 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,2366 га (т. 1а.с. 34). На підставі вказаного рішення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №116059 від 07 квітня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, за №010676500039, про передачу їм у приватну власність земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розташована на території [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва (кадастровий номер 6825855100:01:007:0013) (т. 1 а.с. 22). Також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №116060 від 07 квітня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, за №010676500039, про передачу їм у приватну власність земельної ділянки площею 0,2366 га, яка розташована на території [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 6825855100:01:007:0014) (т. 1 а.с. 23). Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зокрема із пояснювальної записки, вихідними матеріалами для складання такої документації були виписки з земельно-облікових документів, наявні планово-картографічні матеріали, дані бюро технічної інвентаризації, висновки відповідних служб щодо обмежень використання земельних ділянок, технічна документація на забудову земельної ділянки, правоустановчі документи на будівлі та споруди. В тому числі було досліджено місце розташування поворотних точок меж земельної ділянки, меж охоронних зон, зон санітарної охорони тощо. Також в технічній документації наявні оглядовий план розміщення вказаної земельної ділянки, протокол встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки (на місцевості), відомості про присвоєння земельній ділянці кадастрових номерів (т. 1 а.с. 25-38). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Частиною першою статті 22 ЗК України (в ред. 1990 року) передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 152 ЗК України (в ред. 2001 року) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав\~громадян та\~юридичних осіб\~на земельні\~ділянки здійснюється\~шляхом,\~в тому\~числі,\~ визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В силу ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно із статтею 76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, комісією Ярмолинецької селищної ради, яка 26.06.2015 обстежувала земельні ділянки Ковальчук та Писаренків було констатовано, що встановити місцезнаходження земельної ділянки Ковальчук по [ADDRESS] складно, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю вказані лише сусіди, немає кадастрового номера земельної ділянки, погосподарського номера, відсутня технічна документація на підставі якої був виготовлений державний акт і згідно якої можна було б встановити точне місцезнаходження земельної ділянки, відсутній протокол погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, про що був складений відповідний акт (т.1 а.с. 62). Свідок [PERSON] , який працював землевпорядником Ярмолинецької селищної ради з 1991 по 1998 роки пояснив, що він не пам`ятає, щоб обстежував на місцевості земельну ділянку, яка була передана у власність [PERSON] Також свідок зазначив, що акт обстеження земельної ділянки позивача для виготовлення державного ату на право приватної власності на землю ним робився нібито з будівельного паспорту. Свідок [PERSON] , який працював інженером КП Архітектурне бюро пояснив, що за заявою [PERSON] , на підставі рішення селищної ради в 1997 році він виготовляв будівельний паспорт. На місце розташування земельної ділянки [PERSON] він не виходив, нібито виходили працівники архітектурного бюро. В той же час свідки не могли ствердити чи встановлювалися межі земельної ділянки [PERSON] в натурі, чи передавалися їй на збереження межові знаки. Ухвалами суду від 12.08.2015 та 22.10.2018 по даній цивільній справі призначалися земельно-технічні експертизи на вирішення яких ставилося, в тому числі, питання про накладення земельної ділянки [PERSON] на земельні ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Проте згідно повідомлень експерта від 25.07.2016 № 2656/2658/15-26, 31.01.2017 №5915-5917/16-26 та №5822-5824/18-26 від 06.03.2019 такі експертні дослідження не були проведені через відсутність матеріалів, які були підставою для прийняття виконавчим комітетом Ярмолинецької селищної ради рішення №96 від 31.07.1997 Про приватизацію земельних ділянок в селищі Ярмолинці відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92 Про приватизацію земельних ділянок, а саме відомості щодо обґрунтування площі, розмірів та конфігурації земельної ділянки, яка була передана [PERSON] у приватну власність (т 1 а.с. 207, т. 2 а.с. 26, т. 3 а.с. 103). Крім того, згідно картографічних матеріалів, щодо розбивки земель Ярмолинецького лісництва станом на 1996 рік, які були надані ДП Ярмолинецьке лісове господарство площа ділянки №22 в квадраті №33, де власне і знаходиться земельна ділянка, яка була вилучена в ДП Ярмолинецьке лісове господарство і яка була передана у приватну власність [PERSON] , становить 1 га (т. 3 а.с. 41, 54). За таких обставин, без відповідної технічної документації, неможливо визначити місцезнаходження земельної ділянки [PERSON] і встановити, чи накладається її земельна ділянка із земельною ділянкою відповідачів. Матеріали справи\~не містять\~доказів,\~що земельна\~ділянка [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~була передана\~у власність\~за рахунок\~земельної ділянки\~ [PERSON] ,\~а позивач\~не надала\~доказів,\~що її\~земельна ділянка\~була відведена\~в натурі\~відповідно вимог\~земельного законодавства. Доводи позивача про те, що Ярмолинецькою селищною радою з порушенням норм чинного законодавства передані у власність відповідачам вищевказані земельні ділянки, в зв'язку з чим її \~було позбавлено права власності на належну їй земельну ділянку є безпідставні , оскільки не ґрунтуються на доказах та вимогах закону. Також суд враховує, що відповідним рішенням виконкому Ярмолинецької селищної ради рішення №96 від 31.07.1997, як правовстановлюючим актом, [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 0,12 га, а в державному акті на право приватної власності позивача на землю, площа земельної ділянки становить вже 0,14 га і позивач не надала належних доказів, які б підтверджували правомірність підстав для збільшення площі її земельної ділянки. Що стосується позовних вимог [PERSON] , то суд прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~положень ст.\~18\~ЗК України\~(в\~ред.1990\~року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. \~ \~ \~ \~Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї. \~ \~ \~ \~Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність. Згідно із положеннями Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92 Про приватизацію земельних ділянок виключно на сільські, селищні, міські Ради народних депутатів був покладений обов"язок забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. В той же час рішення від 31 липня 1997 року № 96 Про приватизацію земельних ділянок в селищі Ярмолинці відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. №15-92 Про приватизацію земельних ділянок яким [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку, приймалося виконавчим комітетом Ярмолинецької селищної ради. Однак, відповідач [PERSON] не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що оспорюваним ним рішенням виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, було порушено його права як землекористувача, а тому його позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 15 ЦК України, ст. 18, 22 ЗК України (в ред. 1990 року), 152, 155 ЗК України,

Outcome: dismissed