Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2013р. призначено арбітражного керуючого Мальцеву А. В. розпорядником майна позивача як боржника. Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.04.2013р. у вказаній справі: відсторонено керівника ТОВ Ріелторі Плюс» або будь-яких інших осіб, які виконують обов'язки керівника ТОВ «Ріелторі Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи: 33092788, від посади керівника товариства; покладено виконання обов'язків керівника ТОВ «Ріелторі Плюс» на розпорядника майна Боржника - арбітражного керуючого Мальцеву A.B. За таких умов, позивач зазначає, що ч. 8, 9 та 10 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на момент відкриття провадження у справі) унормовано права та обов'язки розпорядника майна в процедурі розпорядження майном боржника. Так, розпорядник майна має право: аналізувати фінансове становище боржника та рекомендувати зборам кредиторів заходи щодо фінансового оздоровлення боржника; зобов'язаний: вживати заходів для захисту майна боржника, аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках, діяти при здійсненні своїх повноважень добросовісно, розумно, враховувати інтереси боржника та його кредиторів. У зв'язку з наведеним, а також у відповідності до норм чинного законодавства, ТОВ «Ріелторі Плюс» звертається до суду за захистом свого права та законного інтересу, порушення яких виявилося у безпідставному вибутті належного ТОВ «Ріелторі Плюс» майна з власності останнього. 27.10.2009р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі №2-2093/2009р. визнано право власності за [PERSON] на нежилі приміщення №103 (18, 7 кв, м), №104 (2, 2 кв. м), №105 (22, 1 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №10; нежилі приміщення №106 (43, 2 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №11; нежиле приміщення №121, виділене в окремий об'єкт права власності №12, які розташовані у [ADDRESS]. На момент винесення вказаного вище рішення та його перегляду судом апеляційної інстанції, нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]., належало ТОВ «Ріелторі Плюс» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 25.02.2011р., про що внесено реєстраційний запис №19805356 від 07.08.2007р. В той же час, використовуючи наведене рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2009р. у справі №2-2093/2009р. в якості правовстановлюючого документу та всупереч вже зареєстрованому праву ТОВ «Ріелторі Плюс». [PERSON] зареєстровано право власності на окреслені вище об'єкти нерухомого майна за собою. За результатами перегляду справи №2-2093/2009р. у касаційному порядку, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.04.2014р. ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28.11.2013р. про залишення рішення Ірпінського міського суду Київської області без змін, було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, 28.05.2014р., при новому розгляді справи, Апеляційним судом Київської області було скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2009р. у справі №2-2093/2009р. та ухвалено нове, яким [PERSON] відмовлено у заловоленні позовних вимог про визнання права власності. Скасувавши ухвалу Апеляційного суду Київської області 28.11.2013р. про залишення рішення Ірпінського міського суду Київської області у наведеній справі без змін, суд касаційної інстанції фактично скасував правову підставу набуття [PERSON] права власності на об'єкти нерухомого майна-нежилі приміщення №103 (18, 7 кв. м), №104 (2, 2 кв. м), №105 (22, 1 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №10; нежилі приміщення №106 (43, 2 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №11; нежиле приміщення №121, виділене в окремий об'єкт права власності №12, які розташовані у [ADDRESS] та, по суті, підтвердив факт незаконності переходу права власності на такі приміщення від ТОВ «Ріелторі Плюс» до [PERSON] [PERSON], 17.06.2014 подарував спірні приміщення [PERSON], зокрема: приміщення № 10,11,12 по [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського Нотаріального округу Київської області Бова Т.В. За вказаних вище обставин, а також у відповідності до норм чинного законодавства, що регулюють відносини власності, ТОВ «Ріелторі Плюс» вважає ефективним способом захисту свого майнового права звернення до суду з позовом про витребування нерухомого майна - нежилих приміщень №103 (18, 7 кв. м), №104 (2, 2 кв. м), №105 (22, 1 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №10; нежилі приміщення №106 (43, 2 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №11; нежиле приміщення №121, виділене в окремий об'єкт права власності №12, які розташовані у [ADDRESS] з незаконного володіння [PERSON] вилучення такого майна та реєстрації права власності за ТОВ «Ріелторі Плюс», адже законодавцем не обмежено пред'явлення позову про визнання права власності з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, відтак, він може бути самостійним або додатковим (супутнім) позовом до іншого речового позову. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав телефонограму про слухання справи в його відсутності. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи в його відсутності, заперечував проти задоволення позову. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Заслухавши доводи сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ТОВ «Ріелторі Плюс» звертається до суду за захистом свого права та законного інтересу, порушення яких виявилося у безпідставному вибутті належного ТОВ «Ріелторі Плюс» майна з власності останнього. 27.10.2009р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області у справі №2-2093/2009р. (копія додається) визнано право власності за [PERSON] на нежилі приміщення №103 (18, 7 кв, м), №104 (2, 2 кв. м), №105 (22, 1 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №10; нежилі приміщення №106 (43, 2 кв. м), виділені в окремий об'єкт права власності №11; нежиле приміщення №121, виділене в окремий об'єкт права власності №12, які розташовані у [ADDRESS]. На момент винесення вказаного вище рішення та його перегляду судом апеляційної інстанції, нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]., належало ТОВ «Ріелторі Плюс» на праві власності на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 25.02.2011р. (копія додається), про що внесено реєстраційний запис №19805356 від 07.08.2007р. В той же час, використовуючи наведене рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2009р. у справі №2-2093/2009р. в якості правовстановлюючого документу та всупереч вже зареєстрованому праву ТОВ «Ріелторі Плюс». [PERSON] зареєстровано право власності на окреслені вище об'єкти нерухомого майна за собою. 10.07.2008р. [PERSON] та ТОВ «Ріелторі Плюс» укладено договір про фінансування будівництва. Пунктом 2.1 зазначеного Договору вказано, що [PERSON] взяв на себе зобов'язання профінансувати будівництво частини торгівельного центру в [ADDRESS] а ТОВ «Ріелторі Плюс», зобов'язався передати йому у власність об'єкт фінансування. Додатком до Договору за [PERSON] закріплювалися нежитлові приміщення об'єкту фінансування. Договором також передбачено, що ТОВ «Ріелторі Плюс» зобов'язується сприяти [PERSON] у оформленні права власності на об'єкт фінансування. На виконання п. 7.1. Договору та в дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ 15.12.2004 року №637 в редакції від 20.01.2007 року [PERSON] сплатив ТОВ «Ріелторі Плюс» грошові кошти в сумі 400 000,00 грн. Виконавши фінансове зобов'язання, в подальшому, [PERSON] повинен був одержати частину загальної площі торгівельного центру «Буча-Пасаж», а саме 100 кв.м., які розташовані на другому поверсі. Так, 15.09.2008 року між ТОВ «Ріелторі Плюс» та [PERSON] укладено Акт прийому-передачі об'єкту фінансування до Договору про фінансування будівництва № 10/2008 від 10.07.2008 року, за яким спірні приміщення перейшли у власність [PERSON] 18.11.2008 року Виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області прийняв рішення №544 «Про оформлення права власності за інвесторами торгівельного центру по [ADDRESS]». Зі змісту встановлено, що воно винесене на підставі Заяви генерального директора ТОВ «Ріелторі Плюс», [PERSON] від 10.11.2008 року №236 щодо оформлення права власності на інвесторів будівництва, які брали участь у фінансуванні будівництва торгівельного центру по [ADDRESS]. Позивач звертався до органу місцевого самоврядування із заявою щодо реєстрації права власності на спірне нерухоме майно на ім'я [PERSON] За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача можуть мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав його у користування, не з їхньої волі. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Враховуючи вимоги статті 10 ЦПК України та виходячи зі змісту статті 388 ЦК України, на власника покладається обов'язок довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав його, не з їхньої волі. Якщо майно вибуло з володіння власника за його волею (передано за договором іншій особі, яка його відчужила), він не має права вимагати повернення майна від добросовісного набувача. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає Можливість його витребування від добросовісного набувача. ТОВ «Ріелторі Плюс» за своєю волею уклало договір про фінансування будівництва, отримавши кошти від [PERSON]; за своєю волею склало Акт прийому-передачі об'єкту Фінансування до Договору про фінансування будівництва №10/2008 від 10.07.2008 року, за яким спірні приміщення перейшли у власність [PERSON]; за своєю волею звертався до Виконавчого комітету Бучанської міської ради" із заявою щодо оформлення ава власності на інвесторів будівництва, в тому числі, на [PERSON], передача спірних приміщень Відповідачу відбулась саме за волею позивача, а тому витребувати дані приміщення на підставі ст. 388 цивільного кодексу України є неможливим. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2008 року, не можливо встановити, чи являється Позивач власником спірних приміщень, а відповідно до ст. 387 ЦК України, лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, факт передачі [PERSON] спірних приміщень [PERSON] за договорами дарування № 524, 525, 526 від 17.06.2014 року, жодним з доказів поданим Позивачем підтверджено не було. Згідно наданої детальної та актуальної інформації з Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції, ні [PERSON], ні ТОВ. «Ріелторі Плюс» не являються власниками спірних приміщень. Враховуючи викладене, за ТОВ «Ріелторі Плюс» не може бути визнано право власності на спірні приміщення, і дані спірні приміщення не можуть бути витребувані на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України з володіння [PERSON], оскільки судами встановлено факт виконання сторонами [PERSON] та ТОВ «Ріелторі Плюс» зобов'язання за договором фінансування будівництва; факт законної передачі спірних приміщень ТОВ «Ріелторі Плюс» у володіння [PERSON] за Актом прийому-передачі об'єкту фінансування до Договору про фінансування будівництва №10/2008 від 10.07.2008 року та факт наявності у [PERSON] права на реєстрацію права власності на спірні приміщення як на новостворене майно. Крім того, Позивачем не доведено наявність у [PERSON] права власності на спірні приміщення. В рішенні Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 року, яким рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2009 року скасоване, зазначено, що відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України [PERSON] в судовому порядку не міг набути право власності на новостворену річ. Суд, вважав, що ТОВ «Ріелторі Плюс» є таким, що повністю виконало свої зобов'язання за договором (до речі за власною волею) з моменту підписання [PERSON] Акту приймання - передачі об'єкту фінансування. Також Апеляційний суд зазначив, що [PERSON] не оформив право власності на об'єкт фінансування - на спірні приміщення в установленому законом порядку для оформлення права власності на новостворене майно. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27.10.2009р. скасоване через, що [PERSON] обрав невірний спосіб захисту своїх прав та оформлення права власності, звернувшись до суду, а не до уповноваженого органу (на той час до Бюро технічної інвентаризації), який мав провести реєстрацію права власності [PERSON] на спірні приміщення. Тому, згідно винесених судами рішень (рішення Апеляційного суду Київської області від 28.05.2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.08.2014 року) та згідно встановлених даними судами обставин, [PERSON] має звернутись до органу реєстрації прав на нерухоме майно задля здійснення реєстрації права власності на новостворене майно - спірні приміщення. Враховуючи викладене, за ТОВ «Ріелторі Плюс» не може бути визнано право власності на спірні приміщення, і дані спірні приміщення не можуть бути витребувані на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України з володіння [PERSON], оскільки судами встановлено факт виконання сторонами [PERSON] та ТОВ «Ріелторі Плюс» зобов'язання за договором фінансування будівництва; факт законної передачі спірних приміщень ТОВ «Ріелторі Плюс» у володіння [PERSON] за Актом прийому-передачі об'єкту фінансування до договору фінансування будівництва № 10/2008 від 10.07.2008р.та факт наявності у [PERSON] права на реєстрацію права власності на спірні приміщення як на новостворене майно. Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі плюс». На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed