Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 06 листопада 2017 року померла [PERSON] - бабуся позивача та мама відповідача. За час свого життя [PERSON] набула у власність житловий будинок побудований у 1956 році з господарськими будівлями та спорудами, що складається згідно технічного паспорту з: літ. «А» житловий будинок загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.; літ. «А1» госпприбудова; літ. «Б» літня кухня; під «б» прибудова; літ «В» навіс; літ. «Г» сарай; літ. «Д» гараж; літ. «Е» літній душ; літ. «Ж» сарай; літ. «З» погріб з шийкою; літ. «К» сарай; літ. «Л» вбиральня; № 1 ворота, № 2 огорожа, № 3 ворота, № 4 водопровід, І вимощення. Вказане майно розташоване за адресою. вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області. За час свого життя [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане майно не виготовляла. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року (надалі інструкція), реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради від 13.06.2018 року № 467, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району числиться за [PERSON] Таким чином, вказаний житловий будинок, був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку була [PERSON] За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 27.01.2012 року, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 03. Відповідно до заповіту [PERSON] заповідала позивачу все своє майно, окрім земельної ділянки загальною площею 8,620 га., яку вона заповідала відповідачеві. Спадщину позивач прийняв у відповідності з вимогами діючого законодавства подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, а тому спадщина належить позивачу з дня її відкриття. Коли позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказані будівлі, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальний дій, так як відсутній правовстановлюючий документ на майно. Але постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом видано не було, в усній формі він повідомив, що надасть відповідні документи за запитом суду. Серед спадкоємців, які прийняли спадщину після [PERSON] є тільки відповідач. На даний час позивач являючись спадкоємцем за заповітом, не може оформити спадщину після [PERSON] з незалежних від нього причин. Позивач просить суд визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 06.11.2017 року, право власності на: літ. «А» житловий будинок загальною площею 64,3 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м.; літ. «А 1» госпприбудова; літ. «Б» літня кухня; літ. «б» прибудова; літ. «В» навіс; літ. «Г» сарай; літ. «Д» гараж; літ. «Е» літній душ; літ. «Ж» сарай; літ. «З» погріб з шийкою; літ. «К» сарай; літ. «Л» вбиральня; № 1 ворота, № 2 огорожа, № 3 ворота, № 4 водопровід, І вимощення, які розташовані за адресою: вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з"явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просить суд розглядати справу у відсутність представника сільської ради. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть серія І-КИ № 781403 від 07.11.2017 року [PERSON] померла 06.11.2017 року. За час життя [PERSON] склала заповіт від 27.01.2012 року, посвідчений секретарем виконкому Миколаївської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 03. Відповідно до заповіту [PERSON] заповідала позивачу все своє майно, окрім земельної ділянки загальною площею 8,620 га., яку вона заповідала відповідачеві. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, яка діяла до 13.12.1995 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Згідно довідки Миколаївської сільської ради від 13.06.2018 року № 467 та записів погосподарської книги № 1 Миколаївської сільської ради на особовому рахунку № 0021 житловий будинок по вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області значиться за [PERSON], яка померла 07.11.2017 року. Таким чином, житловий будинок, розташований по вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області, був зареєстрованим відповідно до чинного на той час законодавства та власником вказаного житлового будинку була [PERSON] Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1269 ЦК України, що підтверджується спадковою справою № 201/2017. Отримати через орган нотаріату свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивач не може через відмову нотаріуса у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований по вул. Українська, 31, в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області, до його складу входять: літ. «А» житловий будинок загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.; літ. «А1» госпприбудова; літ. «Б» літня кухня; літ. «б» прибудова; літ. «В» навіс; літ. «Г» сарай; літ. «Д» гараж; літ. «Е» літній душ; літ. «Ж» сарай; літ. «З» погріб з шийкою; літ. «К» сарай; літ. «Л» вбиральня; № 1 ворота, № 2 огорожа, № 3 ворота, № 4 водопровід, І вимощення. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але не може оформити спадщину на житловий будинок через органи нотаріату через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, який на момент виникнення у власника права власності на вказаний житловий будинок, не був передбаченим чинним на той час законодавством, то відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 392, 1269 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 392, 1269 ЦК України,

Outcome: approved