Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 19.05.2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 6. Від спільного подружнього життя у них народилися: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Спочатку їхнього подружнього життя вони жили непогано, однак протягом останніх двох років між ними все частіше почали виникати сварки та конфлікти, причиною яких стало надмірне зловживання відповідачкою алкогольними напоями та ведення нею аморального способу життя. Він неодноразово просив її припинити пиячити, змінити своє ставлення в сім'ї, приділяти увагу вихованню дітей, однак вона свою поведінку в сім'ї не змінила. Відповідачка і надалі продовжує зловживати спиртними напоями, не займається вихованням дітей. Тому спільне проживання з нею і виховання нею неповнолітніх дітей є неможливим і найперше суперечить інтересам неповнолітніх дітей, оскільки вони спостерігають таку негативну поведінку своєї матері. Вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочастий розлад в сім'ї, викликаний випадковими причинами, а його тверде переконання, що їхні відносини як подружжя припинені остаточно без будь - якої можливості в подальшому їх поновити. Будь - які заходи, спрямовані на відновлення їхнього шлюбу, будуть марними і не приведуть до збереження сім'ї, оскільки його наміри розірвати шлюб є обдуманими і остаточними. Ствердив, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] в даний час проживають разом з ним. Лише він займається вихованням дітей, а тому вважає, що суд має всі підстави визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з ним. Спільно набутого майна, яке б підлягало поділу, у них не має. А тому просить суд постановити рішення, яким: - розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 19.05.2001 року у Бісковицькій сільські раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 6, свідоцтво про шлюб видане 19.05.2001 року серії [NUMBER]; - визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним, їхнім батьком. У судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення. Пояснила, що на даний час в неї є інший мужчина, з яким має намір виїхати за кордон. Обіцяє допомагати позивачу матеріально утримувати дітей. Представник служби у справах дітей Самбірської районної державної адміністрації, залучений до участі в якості третьої особи [PERSON] просить позов щодо визначення місця проживання дітей задовольнити, так як перебування дітей з відповідачкою може негативно відбитися на їхньому здоров'ї та вихованні. Щодо інших позовних вимог покладається на думку суду. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що 19.05.2001 року сторони зареєстрували шлюб у Бісковицькій сільській раді Самбірського району Львівської області за актовим записом № 6, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 19.05.2001 року Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилися: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 18.06.2002 року Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області, та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 26.10.2011 року Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області. Як було встановлено в судовому засіданні, спочатку подружнього життя сторони жили непогано, однак протягом останніх двох років між ними все частіше почали виникати сварки та конфлікти, причиною яких стало надмірне зловживання відповідачкою алкогольними напоями та ведення нею аморального способу життя. Незважаючи на намагання позивача, спрямовані на зміну поведінки відповідачки, остання своєї поведінки не змінила. Вона і надалі продовжує зловживати спиртними напоями, не займається вихованням дітей. Дана обставина підтверджується наявними у справі характеристиками по місцю проживання. Спільно набутого майна, яке б підлягало поділу у них не має. Шлюбні відносини сторони не підтримують протягом тривалого часу, тому заперечують проти надання їм терміну для примирення. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу Українипозов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК Українишлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка цей позов визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється надмірне зловживання відповідачкою алкогольними напоями та ведення нею аморального способу життя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу- одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя досягло згоди, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті однозначно з вимогою про розірвання шлюбу. Як було встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] в даний час проживають разом з позивачем. Лише він займається вихованням дітей, їхнє проживання з відповідачкою є неможливим, оскільки вони спостерігають її негативну поведінку, остання не займається їхнім вихованням, матеріально їх не утримує, має намір їх покинути, а відтак суд вважає, що необхідно визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], та неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з позивачем, їхнім батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved