Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Глобинська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування (в особі служби у справах дітей) 26.03.2015 року звернулася до суду з позовом, в якому прохає позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця с. Вербки Семенівського району, щодо сина [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти перераховувати на особовий рахунок дитини. Мотивувала тим, що [PERSON] з 31.08.2004 року перебував на повному державному утриманні в Полтавській обласній школі-інтернаті, з серпня 2006 року опіку ( на даний час піклування) над ним здійснюють громадяни [PERSON] та [PERSON], в сім»ї яких він проживає. Згідно висновку органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, опіка названих громадян над [PERSON] відповідає інтересам дитини, має позитивний виховний вплив, забезпечує право на сімейне виховання. Мати дитини - [PERSON], у вересні 2006 року була позбавлена батьківських прав щодо [PERSON]. Біологічний батько дитини - [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов»язків. Він засуджений вироком колегії суддів з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду до 15 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину (вбивства) й відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 25). Строк покарання закінчується 07.07.2016 року. За час перебування сина в сім"ї опікунів він жодного разу не звертався по питанню спілкування з ним, не цікавився його життям та навчанням, матеріально не підтримував. У судовому засіданні представник позивача Клусович О.А. позов підтримувала, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Прохала його задовольнити. Прокурор Журба К.О. у судовому засіданні вказала, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. Треті особи на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явилися. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, прохали позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином, через начальника колонії, повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не надав, про проведення засідання у режимі відеоконференцзв»язку не клопотав. За згодою позивача проведено заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, дослідивши докази по справі суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками дитини - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, є [PERSON] - відповідач у справі, матір»ю - [PERSON]. Остання рішенням Глобинсього районного суду Полтавської області від 11.09.2006 року позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON]. Батько дитини - [PERSON], вироком колегії суддів у кримінальних справах Полтавського апеляційного суду засуджений до 15 років позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину (вбивства) і відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 25). Строк відбування ним покарання рахується з 7 липня 2001 року. У вищеназваному рішенні Глобинського районного суду Полтавської області від 11.09.2006 року, справа № 2-759/06, встановлено, що за приписом прокурора від 17.04.2004 року діти у [PERSON] були відібрані в зв»язку з існуванням загрози їх життю та здоров»ю і поміщені до спеціалізованих навчально-виховних закладів. Зокрема, син [PERSON] з 31.08.2004 року перебував на повному державному утриманні в Полтавській обласній школі-інтернаті, куди був влаштований на підставі розпорядження голови Глобинської РДА № 573 від 25.06.2004 року. Розпорядженням голови Миргородської райдержадміністрації Полтавської області № 242 від 17.08.2006 року та № 127 від 17.04.2007 року [PERSON] та [PERSON] тимчасово призначені опікунами над неповнолітнім - [PERSON], [INFO], якому надано статус «дитини, позбавленої батьківського піклування». Письмовими доказами підтверджено, що опікуни (нині піклувальники) мають постійну роботу, позитивно характеризуються за місцем проживання, створили для дитини належні житлово-побутові умови, відповідально відносяться до її виховання , цікавляться навчанням. Хлопчик зростає в атмосфері спокою та доброзичливості, сприймає піклувальників як своїх батьків і бажає лишитися у їх сім»ї. Підтвердив це власноручно написаною заявою. Олексій взагалі не знає свого біологічного батька. Останній з 2001 року перебуває в місцях позбавлення волі. Як достовірно встановлено, відповідач за всі ці роки не зробив жодної спроби щодо встановлення будь-якого контакту з дитиною, з органами опіки та піклування, опікунами, школою, не цікавився життям сина, його навчанням. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із абз.2 п.16. постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Глобинська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування надала суду висновок № 01-51/162 від 25.03.2015 року про те, що [PERSON] заслуговує позбавлення батьківських прав, оскільки продовж багатьох років не звертався до соціальних служб по питанню налагодження стосунків з сином, не цікавився його здоров'ям, життям та навчанням. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності вказують на винну поведінку відповідача, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками. З вказаним висновком суд погоджується і вбачає підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], оскільки він абсолютно байдуже відносився до долі свого сина, не підтримував з ним родинних стосунків і своєю асоціальною поведінкою може травмувати психіку дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. На цих підставах, суд стягує з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в заявленому розмірі, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення повноліття. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками , встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. З огляду на викладене, з [PERSON] в дохід держави стягується 487 грн. 20 коп. (243.60 +243.60).

Outcome: approved