Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

заявник звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису. Свої вимоги мотивувала тим, що з 02 червня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою [PERSON] , який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу заінтересована особа почав постійно словесно погрожувати та ображати заявника. Восени цього року заінтересована особа дізнався, що вона разом зі своєю сестрою орендує квартиру [ADDRESS] та, приїхавши за вказаною адресою наніс тілесні ушкодження їй та її сестрі [PERSON] . У зв`язку з чим просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , строком на шість місяців, яким заборонити наближатися до [PERSON] та [PERSON] на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, а також де б вона не знаходилася. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримала. Дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу заінтересована особа почав постійно словесно погрожувати та ображати її. Восени цього року заінтересована особа дізнався, що вона разом зі своєю сестрою орендує квартиру [ADDRESS] та, приїхавши за вказаною адресою, наніс тілесні ушкодження їй та її сестрі [PERSON] . Представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримав з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заінтересованій особі не була відома адреса вказаної квартири до осені цього року. Як тільки колишний чоловік заявника дізнався місце проживання, то дочекався її біля будинку і під час сварки побив заявника. Свідку також спричинені тілесні ушкодження, тому що вона захищала заявника. Заінтересована особа після розлучення постійно виказує заявниці незадоволення її поведінкою. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено такі обставини справи. З 02 червня 2009 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі із заінтересованою особою [PERSON] , який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2017 року було розірвано (а.с. 18-20). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження № 12020100040000305 за заявою [PERSON] щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України (а.с. 10). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відкрито кримінальне провадження № 12020105040000758 за заявою [PERSON] щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 11). Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. На підтвердження заявлених вимог заявник надала суду листи Дніпровського управління Національної поліції в місті Києві (а.с. 12, 13, 14, 15), фотокартки, на яких відображено заявника із крововиливами на обличчі (а.с. 17), медичні довідки про стан здоров`я заявника (а.с. 22, 23, 24), витяг з протоколу засідання психолого-медико-педагогічної консультації від 22 вересня 2016 року (а.с. 25). Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Під час розгляду справи судом досліджено наданий заявником DVD-диск та встановлено, що запис містить розмову заявника та заінтересованої особи, зі змісту якої вбачається, що сторони пред"являють претензії один одному через відсутність взаєморозуміння. Отже, судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, які виникли з різних сімейних питань. На підтвердження вчинення домашнього насильства заявник посилається на медичні довідки та наявність двох кримінальних проваджень. Однак, дослідивши надані докази, суд вважає, що вони не містять достатньої інформації, що саме заінтересована особа вчинив домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у зв`язку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні. Інших доказів, що доводять вчинення [PERSON] по відношенню до заявника домашнього насильства, заявником суду не надано. З огляду на викладене суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] за участю заінтересованої особи [PERSON] про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed