Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що останні являються батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час знаходяться на вихованні у КЗ «Оршівський дитячий будинок санаторного типу». Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.05.2010 року малолітніх дітей відібрано від відповідачів без позбавлення батьківських прав. Висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА Чернівецької області від 14.08.2017 року № 01-15/7-413 визнано за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідачі по місцю проживання характеризуються посередньо, не працюють, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не займаються, матеріально їх не утримують Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, що вбачається із поданої ними спільної заяви. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Так встановлено, що висновком органу опіки та піклування Кіцманської РДА Чернівецької області, з метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей, визнано за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що відповідачі проживають по [ADDRESS], в цегляному житловому будинку, загальною площею 63 кв.м., однак умови проживання даної сімї незадовільні. З характеристик Оршовецького ЗНЗ І-ІІІ ступенів виданих щодо малолітніх [PERSON] та [PERSON], слідує, що батьки їх відвідують, однак навчанням та поведінкою не цікавляться. Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], що підтверджується спільною відповідачів від 24.10.2017 року. Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 я судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав; нормативно-правовий акт № 3 від 30.03.2007року, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Ч. 7-10 ст. 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачено ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Оцінивши зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний та духовний розвиток своїх дитей, не виявляють інтересів до їх внутрішнього світу, періодично самоусувається від покладених на них законом батьківських обов'язків, покиндаючи дитину на тривалий час, суд постановляє рішення про позбавлення їх батьківських прав щодо [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного,

Outcome: approved