Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 15.07.2007 року під розписку передав відповідачу грошові кошти у розмірі 400000 грн, які [PERSON] зобов"язався повернути до 15.07.2009 року, уклавши таким чином договір позики у спрощений спосіб. 20.12.2008 року [PERSON] передав відповідачу під розписку грошові кошти у розмірі 820000 грн, які він зобов"язався повернути 15.07.2009 року. 23.05.2010 року відповідач знову отримав від позивача грошові кошти у розмірі 500000 грн під розписку зі строком повернення - до 31.12.2011 року. Відповідач свої зобов"зання не виконав, борг у встановлений строк не повернув. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.06.2014 року з відповідача стягнуто на користь позивача борг у розмірі 1720000 грн. Рішення суду відповідачем не виконано. Раніше вимоги про стягнення з відповідача процентів він не заявляв. Просить стягнути з відповідача на свою користь проценти за користування грошовими коштами за договорами позики у розмірі облікової ставки НБУ за весь час користування станом на 28 липня 2016 року у загальному розмірі 1479903,29 грн та суму інфляційних втрат станом на 28.07.2016 року загальним розміром 1936032,11 грн, а всього - 3415935,40 грн. Позивач у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідно до розписки від 15.07.2007 року [PERSON] отримав позику у розмірі 400000 грн від [PERSON] для ремонту належного йому нерухомого майна. Зобов"язався повернути до 15.07.2009 року (а. с. 12). Відповідно до розписки від 20.12.2008 року [PERSON] отримав у борг у [PERSON] 820000 грн для купівлі магазину. Зобов"язався повернути до 15.07.2009 року (а. с. 13). Відповідно до розписки від 23.05.2010 року [PERSON] отримав в якості позики від [PERSON] 500000 грн строком до 31.12.2011 року (а. с. 14). Відповідно до рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 05.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 1720000 грн, інфляційні витрати в розмірі - 24080 грн, три відсотки річних в розмірі 12723 грн (а. с. 11). Станом на 28.07.2016 року проценти за користування грошовими коштами складають - 1479903,29 грн, інфляційні втрати складають - 1936032,11 грн (а. с. 3-9). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із зобов»язань за договором позики, недопустимості односторонньої відмови від виконання договірних зобов'язань та наслідків невиконання зобов»язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики, підтвердженням укладення яких є розписки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення право позивача на своєчасне отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідачем. Враховуючи, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідач визнав позов повністю, суд вважає можливим позов задовольнити.

Outcome: approved