Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 28 січня 2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), який згодом уточнила (а.с.19) в якому просить збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісяця, на кожну дитину, але не менше 50 % від мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивач обґрунтовує тим, що вона самостійно забезпечити належний рівень життя дітей не спроможна, так як суттєво погіршилося її матеріальне становище внаслідок інфляційних процесів в державі, зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розміри витрат на утримання дітей значно зросли, діти потребують більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в навчанні та розвитку, позивачка не в змозі повністю забезпечити лікування, засоби гігієни, харчування дітей, сплачувати гуртки та купувати новий одяг. З метою забезпечення належних умов життя дітей, необхідних для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку позивач звернулась до суду з вказаним позовом. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 2. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, але від представника позивача надійшла заява, в якій уточнив позовні вимоги, виклавши їх коректо та просить проводити судове засідання без їх участі, наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог (а.с. 20,28,29). 3. Відповідач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, надав до суду заяву, в якій визнав уточнені позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 21). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 6. Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося і рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.25). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8,9) 7. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з дня подачі позову до суду - з 06.10.2017 року, та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, тобто до [INFO] , починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 06.10.2017 року. (а.с. 24) ІV. Оцінка Суду. 8. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 9. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 10. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 11. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 12. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 13. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 14. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 15. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 16. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 17. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 18. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 19. Суд надіє оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому ч.2 ст.183 СК встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 20. У судовому засіданні встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1200 гривень щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України є обґрунтованими. 21. Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, прав яких стосуються розгляд цієї справи, буде задоволення позовних вимог. 22. Тому, діючи в найвищих інтересах дитини, суд робить висновок про те, що розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто починаючи з набрання рішенням законної сили, у твердій грошовій сумі 1500 гривень, щомісячно на кожну дитину і до досягнення до досягнення ними повноліття. 23. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 24. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для збільшення стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved