Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач 23.04.2014 року звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про надання додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка за життя заповідала на ім'я [PERSON] земельну ділянку, площею 4,44 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що свідчить заповіт, посвідчений секретарем Салганської сільської ради. Позивач зазначає, що лише місяць тому він дізнався, що [PERSON] померла та залишила на його ім'я заповіт. Нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а тому позивач просить суд: визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у шість місяців після набрання рішенням суду законної сили. Позивач у судове засідання не з'явився,надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.24) . Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Білгород-Дністровської райдержадміністрації за наявними в матеріалах справи документами (а.с.22). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 21.11.2011 року(а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді земельної ділянки площею 4,44 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,масив № 24г ділянка №212, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 095847(а.с.5). 19.10.2010 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку площею 4,44 га, що розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області заповідала [PERSON], [INFO] Даний заповіт було посвідчено [PERSON], секретарем Салганської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.7). [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на що листом № 703/01-16 від 19.03.2014 року нотаріуса було відмовлено останьому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.3). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач у своєму позові зазначає, що не звернувся до нотаріальної контори в строк встановлений чинним законодавством у зв'язку із тим, що лише місяць тому дізнався, що [PERSON] померла та залишила на його імя заповіт. Однак посилання позивача на ці обставини як на причину пропуску строку судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини не є об'єктивними та поважними причинами, які б пояснювали неподання позивачем заяви до нотаріальної контори протягом настільки тривалого часу. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed