Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 07.05.2017 року в с.Горщик Коростенського району померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку №11 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Героїв в с. Шатрище, Коростенського району Житомирської області. Він є єдиним спадкоємцем, на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем та доглядав за тіткою. яка була інвалідом 2 групи і потребувала сторонньої допомоги. Після смерті тітки з метою реалізації спадкових прав звернувся до органів нотаріату за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, оскільки надана довідка про належність будинку спадкодавцю не є правовстановлюючим документом. Рішенням суду просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла 07.05.2017 року, а саме житловий будинок №11 з надвірними будівлями та спорудами по вул.Героїв в с.Шатрище, Коростенського району Житомирської області. Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві представник відповідача зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 07.05.2017 року у віці 67 років в с.Горщик Коростенського району Житомирської області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №299008. З довідки [PERSON] сільської ради Коростенського району №1168/02-26 від 07.08.2017 року слідує, що житловий будинок №11 по вул.Героїв в с.Шатрище Коростенського району належить згідно запису в погосподарській книзі №3 за 2016-2017 роки [PERSON] (особовий рахунок 03-0141-3, рік забудови будинку 1928). Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 15.04.2016 року та наданих суду копій свідоцтв про народження: позивача серії ІІ-ТП №317101 від 28.03.1981 року, матері позивача [PERSON], серії А №2014618 від 29.01.1941 року та спадкодавця [PERSON], серії ЯТ № 448759 від 19.10.1949 року, вбачається, що позивач є племінником спадкодавця, а отже є спадкоємцем п"ятої черги за законом. З листа приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу [PERSON] від 09.12.2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за заявою [PERSON]. Інші спадкоємці, окрім позивача із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Коростенської державної адміністрації №3385 від 15.11.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] з 01.10.2015 року проживав із [PERSON], яка була інвалідом 2 групи і потребувала сторонньої допомоги, та доглядав за нею до дня її смерті. Державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась. Згідно технічного паспорту, виготовленого Коростенським МБТІ інвентаризація будинку була проведена 09.02.2016 року. На час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Позивачем надав суду копію листа нотаріуса , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок і надано роз'яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно в органах нотаріату. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved