Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління активами», треті особи Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитро Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позові посилається на те, що у січні 2020 року їй стало відомо що 26.10.2010 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Оніщенко Дмитром Степановичем відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 24.01.2020 року, зареєстровано у реєстрі за № 4506 про звернення стягнення з громадянки України, [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління активами» якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020р., якому у свою чергу Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 194/К від 09.02.2018 року, відступлено права вимоги за кредитним договором № 008/25039-261112 від 26.11.2012р. укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , та на підставі виконавчого напису від 24.01.2020 року зареєстрованого в реєстрі №4506 про звернення стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості за період з 08.02.2018 по 23.01.2020 року в сумі 52027,20 грн., що складається з 24752,00 грн.; заборгованість за тілом кредиту, 27125,00 заборгованості за нарахованими та сплаченими процентами та комісією, та 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконання у зв`язку з тим, що він вчинений безпідставно, відсутні документи на підставі яких приватним нотаріусом вчинено «Виконавчий напис№4506 від 26.10.2020 року». Просить, визнати виконавчий напис № 4506 від 26.10.2020 р. вчинений приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати покласти на відповідача та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу Рух справи Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.03.2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, та вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.04.2021 року підготовче провадження закрито. Позиція сторін Позивач [PERSON] , в її інтересах представник, адвокат Роскрут В.В. в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи, до суду представником скеровано клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги останніми підтримано в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» в судове засідання будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи не з`явився. 01.04.2021 року скерував до суду заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Третя особа приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Оніщенко Д.С. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений завчасно належним чином повісткою, про поважні причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе, згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, розглянути вказану справу у відсутності представника відповідача, третіх осіб, що не завили самостійних вимог відносно предмету спору, на підставі наявних у справі доказів. З"ясувавши обставини фактичні справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності по суті заявлених вимог, суд зважає на наступне. Згідно ч. 1 ст.\~3\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Досліджені судом докази і застосовані норми права. Судом належними допустимими доказами, встановлено, що 24.01.2020р. приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис №4506 за договором про відступлення прав вимоги №194/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №008-25039-261112 від 26.11.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року включно суму в розмірі 24752,20 ( двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні 20 коп. заборгованості за тілом кредиту, 27125 (двадцять сім тисяч сто двадцять п`ять ) гривень 00 копійок заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150,00 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 52027,20 (п`ятдесят дві тисячі двадцять сім) гривень 20 копійок (а.с.16) Директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами`м [PERSON] звернувся із заявою про примусове виконання рішення до приватного виконавця виконавчого округу м. Київа Оніщенка Д.С. (а.с.15) По даному виконавчому напису приватним виконавцем Оніщенком Д.С. 26.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63408790 (а.с.14). 04.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Оніщенком Д.С. видано постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди (а.с.27). 04.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Оніщенком Д.С. видано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.28) 11.01.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Оніщенком Д.С. видано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.29-30). 11.01.2021 року за вихідним №30245 року приватним виконавцем виконавчого округу Оніщенком Д.С. направлено для відомо постанову від 11.01.2021 року позивачу, відповідачу та в КНП Міська поліклініка №3 Чернівецької міської ради для відома та виконання (а.с.31). [PERSON] працевлаштована та працює в КНП «Міська поліклініка №3» з 05.05.2019 року (а.с.19) [PERSON] [INFO] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] з 04.06.2013 року (а.с.20). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат`визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат`та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. За наведених вище обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого Наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, а з довідки, яка надана Банком, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає. Відповідно до зазначених вище норм закону, нотаріус, перш ніж вчиняти виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який мова йдеться в Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлених Кабінетом Міністрів України, чи оформлені ці документи належним чином, чи підтверджується подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язань, чи не виник спір між зацікавленими особам, чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно викладеного у попередньому розрахунку суми судових витрат адвокатом Роскрут В.В.. за Договором про надання правничої допомоги від 09.02.2021 року всього було виконано правничої допомоги на загальну суму 5000,00 грн. Фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи та підтверджуються: Договором про надання правничої допомоги від 09.02.2021 року (а.с.22-23). Правова допомога здійснювалась шляхом аналізу правової позиції, збору доказів, складання проектів позовної заяви, відповіді на відзив, клопотання про витребування доказів, здійснення представництва в суді. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такою є позиція Верховного Суду Постанова КЦС ВС від 23.11.2020 № 638/7748/18 (61-13573св19): Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим Окрім наведеного, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А згідно з ч.3 ст.\~12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц звернуто увагу судів на те, із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (п.40); саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (п.44). З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позовні вимоги задоволено доказів не співмірності витрат на правову допомогу до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Суд вважає, що приватний нотаріус приватний нотаріус виконавчого округу міста Києва Оніщенко Дмитро Степанович вчиняючи виконавчий напис 24.01.2020 р. напис №4506 за договором про відступлення прав вимоги №194/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №008-25039-261112 від 26.11.2012 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» заборгованості за період з 08.02.2018 року по 23.01.2020 року включно суму в розмірі 24752,20 ( двадцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят дві) гривні 20 коп. заборгованості за тілом кредиту, 27125 (двадцять сім тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150,00 (сто п`ятдесят) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 52027,20 (п`ятдесят дві тисячі двадцять сім) гривень 20 копійок діяв всупереч нормам діючого законодавства, а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Висновки На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, визнання позову відповідачем, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved