Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

В суд звернулися [PERSON], [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання права власності - по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS]. [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS]. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що [INFO], померла їх мати - [PERSON]. За життя нею було складено заповіт, згідно якого житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] остання заповіла в рівних частках позивачам [PERSON], [PERSON] та відповідачці-позивачці по зустрічному позові [PERSON] Після смерті [PERSON] позивачі вступили у фактичне користування та володіння майном, слідкують і підтримують його в належному стані, [PERSON], [PERSON] проживали з матір»ю однією сім»єю. [PERSON] подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Жодних претензій до них стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. Вважають, що набули право власності на дане майно. Просять визнати за ними право власності по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Таким чином позивачі, відповідачка-позивачка по зустрічному позові [PERSON] прийняли спадщину в шестимісячний термін. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їм відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності спадкодавця на будинок. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачі надіслали суду заву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують, зустрічний позов визнають. Відповідачка-позивачка по зустрічному позову заявлені вимоги визнала, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Зустрічний позов підтримує. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серія [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського МУЮ у Рівненській області, 23.01.2014 року. Батько позивачів помер [INFO]. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Більськовільської сільської ради Володимирецького району, 05.08.2013 року, [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями в рівних частках заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв»язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об»єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об»єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином , якщо вони не вилучені з цивільного обороту , або не обмежені в обороті , або не є невід»ємними від фізичної чи юридичної особи. З письмових доказів, зокрема довідки від 30.04.2014 року, виданої ФОП [PERSON] та технічного паспорту, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.04.2014 року, виданим Володимирецькою ДНК, довідки № 2723 від 30.07.2014 року, виданої Більськовільською сільською радою Володимирецького району, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,50 га, рахується за померлою [PERSON] Інвентаризаційна вартість даного будинку складає 64367 грн. Судом також встановлено , що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок [ADDRESS], не зареєстровано. Судом встановлено, що спірний житловий будинок збудований у 1972 році, на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов»язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв"язку з викладеним [PERSON] правомірно набула право власності на житловий будинок [ADDRESS], хоча не здійснила його державної реєстрації. У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєтсрації таких прав. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190 ЦК України, і в силу цього є об»єктом цивільних прав. В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за [PERSON] є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України. З цих підстав позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] було відмовлено у реєстрації права власності за покійною [PERSON] та у оформленні спадщини після її смерті. Оскільки вказаний житловий будинок до часу відкриття спадщини належав померлій [PERSON] на праві власності , він входить до складу спадщини, яка відкрилась 23 січня 2014 року. Та обставина, що позивачі є спадкоємцями вказаного майна за заповітом, підтверджується оглянутими в судовому засіданні свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвами про народження [PERSON], [PERSON], свідоцтвом про народження, одруження [PERSON], довідкою № 2721 від 30.07.2014 року, виданою Більськовільською сільською радою Володимирецького району з якої вбачається, що [PERSON], [PERSON] проживали однією сім»єю з [PERSON], копією заповіту. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], позивач-відповідач по зустрічному позові [PERSON] є законними спадкоємцями житлового будинку [ADDRESS] і набули право власності на цей будинок правомірно внаслідок прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.04.2014 року, виданим Володимирецькою ДНК та довідкою Більськовільської сільської ради №2721 від 30.07.2014 р. У відповідності до ст..ст. 1233-1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов»язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подату нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). З урахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що позивачі [PERSON], [PERSON], відповідач-позивач [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON], у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері, до складу якої входить і житловий будинок з господарськими будівлями, у зв»язку з чим їх позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved