Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інетерсах якого діє адвокат Верченко Ольга Олександрівна до Зорянської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,22га. наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться та території Зорянської сільської ради. Після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем першої черги є її син [PERSON] . [PERSON] , звернувся до державного нотаріуса Красногорівської держаної нотаріальної контори Клименко Н.І., із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було відмовлено видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що згідно з даними інформаційної довідки від 19 травня 2020 року Олексіївською сільською радою Амвросіївського район Донецької області 27 листопада 2001 року від імені [PERSON] , був посвідчений заповіт. 19 травня 2020 року Красногорівською ДНК був направлений запит в Олексіївську сільську раду. 31 липня 2020 року вказаний запит було повернуто до Красногорівської держнотконтори з відміткою «вручення не можливе Зона АТО». Після смерті спадкодавця [PERSON] , будь хто із спадкоємців за заповітом до нотаріальної контори не звернувся у строк встановлений Цивільним Кодексом України, а саме до 30.07.2020 року. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 134779 підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 4,22 гектари, що розташована на території Зорянської сільської ради Мар`їнського району, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 03.02.2020 року. Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 15.08.2020 року нотаріус Красногорівської держаної нотаріальної контори Клименко Н.І. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку плошею 4,22 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської ради в зв`язку із тим, що згідно з даними інформаційної довідки від 19 травня 2020 року Олексіївською сільською радою Амвросіївського району Донецької області 27 листопада 2001 року від імені [PERSON] , був посвідчений заповіт. 19 травня 2020 року Красногорівською ДНК був направлений запит в Олексіївську сільську раду. 31 липня 2020 року вказаний запит було повернуто до Красногорівської держнотконтори з відміткою «вручення не можливе Зона АТО». Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за] заповітом та за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки." Відповідно до положень частини першої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved