Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Управління ДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. N 999 (далі - Порядок), інвалід війни І групи [PERSON] був забезпечений через Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Головне управління) гуманітарним автомобілем з правом передачі керування цим автомобілем членам сім'ї. Згідно з вимогами Закону України «Про гуманітарну допомогу» та Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України транспортних засобів», [PERSON] мав право на отримання через органи соціального захисту населення від іноземного донора, як гуманітарну допомогу, автомобіль віком не старше 8 років на момент ввезення в Україну з обсягом двигуна до 1800 куб.см. 30.07.2007 року [PERSON] (Німеччина) подарувала Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 03.11.2005 № 26/ГД-10704, автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, визнаний гуманітарною допомогою. На підставі митної декларації № 902000003/7/030212 від 11.10.2007 самоходом через Ягодинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу автомобіль «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, митною вартістю 40719,26 грн. 11.10.2007 [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 11.10.2007 року (копія додається до справи). Після митного оформлення автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON] з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в УДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління від 25.10.2007 № 9-6 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його онукові [PERSON]. 27.06.2012 управлінням праці та соціальною захисту населення Христинівської райдержадміністрації направлено лист-повідомлення на адресу Головного управління, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] додається). Абз. 7 п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої дирекції. Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, у випадках, зазначених в абзацах третьому-шостому пункту 16 цього Порядку в яких зазначено, що автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: - мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; - був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; - не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції після закінчення шестимісячного строку з дня смерті інваліда. Вилучення автомобіля здійснюється відповідно до абз. 12 п. 16 цього Порядку, яким передбачено, що автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними органами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. 17.08.2011 року Головним управлінням направлено листа члену сім'ї померлого інваліда [PERSON] якому надано право керування автомобілем, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль «Фольксваген Пассат», але автомобіль не повернуто. Слід зазначити, що 28.10.2011 року ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області позовну заяву Головного управління до [PERSON], треті особи: УДАІ УМВС України у Черкаській області, Черкаська митниця про вилучення та повернення предмету гуманітарної допомоги залишено без розгляду. Враховуючи, що судовий збір сплачено звертаємось до суду повторно з виконанням обов'язку Департаменту щодо вилучення та повернення гуманітарного автомобіля. Відповідно до ч. 1. ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 1. ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Враховуючи те, що членом сім'ї автомобіль добровільно, у відповідності із наведеною нормою підзаконного акту до Департаменту не повернуто, ним порушено вимоги ст. З Закону України «Про гуманітарну допомогу», згідно з якою отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Звертають увагу, що на підставі розпорядження облдержадміністрації від 11.04.2013 № 99 змінилась назва установи з Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації (далі - Департамент). А тому просили суд: Поновити строк звернення до суду. Вилучити у [PERSON] [INFO] «паспорт серії [NUMBER] ідентифікаційний номер [NUMBER]» автомобіль марки «VOLKSWAGEN - PASSAT 2000 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1,781 см. Куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, митною вартістю 40719,26 грн. та передати його Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації. В судовому засіданні представник позивача Ісакова С.П., позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не визнав вимоги та просив відмовити у їх задоволенні та пояснив суду, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки [PERSON] помер [INFO], а тому збіг строк позовної давності і позивач повинен був дізнатися про своє порушене право. Окрім того, дарча оформлена [PERSON] оформлена, саме на [PERSON], також відповідач доводив перед судом, що даний автомобіль забрала та розпорядилась [PERSON] на власний розсуд, а тому у задоволені позову просив відмовити. Представники третіх осіб УДАІ УМВС України в Черкаській області в судове засідання не з»явилося надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представники Черкаської митниці в судове засдання не з"явився, надіслав письмові пояснення в яких просив позов задовольнити та провести розгляд справи без участі представника. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31 серпня 2007 року [PERSON] (Німеччина) подарував Головному управлінню, як гуманітарну допомогу, автомобіль «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, для передачі його інваліду [PERSON] Рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 03.11.2005 № 26/ГД-10704, автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, кузов № [NUMBER], об'єм двигуна 1781 см. куб., номер двигуна [NUMBER], бензиновий, визнаний гуманітарною допомогою. На підставі митної декларації № 902000003/7/030212 від 11.10.2007 самоходом через Ягодинську митницю на адресу Головного управління доставлено гуманітарну допомогу автомобіль «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску, митною вартістю 40719,26 грн. 11.10.2007 [PERSON] письмово звернувся до Головного управління про передачу йому вищезазначеного предмету гуманітарної допомоги в тимчасове користування, що підтверджується відповідним зобов'язанням від 11.10.2007 року. Після митного оформлення автомобіль марки «Фольксваген Пассат», 2000 року випуску передано в тимчасове користування [PERSON] відповідно доЗУ «Про реабілітацію інвалідів в Україні» та «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою KM України від 19.07.2006 року № 999, з правом передачі керування членам його родини та зареєстровано в У ДАІ УМВС України в Черкаській області. На підставі заяви [PERSON], рішенням колегії Головного управління від 25.10.2007 № 9-6 у зв'язку з неспроможністю керування автомобілем, право керування надано його онукові [PERSON]. 27.06.2012 управлінням праці та соціальною захисту населення Христинівської райдержадміністрації направлено лист-повідомлення на адресу Головного управління, що [PERSON] помер [INFO]. Відповідач заявляє про те, що даний автомобіль був забраний [PERSON]. Однак доказів щодо неправомірного заволодіння, саме [PERSON] вищевказаного автомобіля відповідачем не надано, окрім показів свідків, а саме близьких родичів які є упередженими та заінтересованими і для суду є незрозумілим на якій правовій підставі [PERSON] заволоділа автомобілем інших доказів відповідачем суду не надано. Відповідач покликається на те, що дарчою оформлена [PERSON], саме на [PERSON], однак в самій дарчій чітко зазначено, що даний автомобіль був подарений Головному управлінню, як гуманітарну допомогу [PERSON] Окрім того, не зрозумілою є дана позиція відповідача, оскільки даний автомобіль був поставлений на облік в органах МРЕО на підставі чого і було отримано свідоцтво про реєстрацію автомобіля та номерні знаки без чого не можливо було б використовувати даний автомобіль на території України [PERSON] та відповідачем. Приймаючи до уваги, що [PERSON] помер, а члени сім'ї померлого інваліда взагалі не звертались до Департаменту з заявами щодо переоформлення автомобіля, то автомобіль відповідно до вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, повинен бути повернутий державі, яка надала його у користування, в особі Головного управління. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про гуманітарну допомогу» у разі відсутності обліку щодо отримання та цільового використання гуманітарної допомоги вона вважається використаною не за цільовим призначенням. Тобто, передача або продаж гуманітарної допомоги іншій особі тягне за собою втручання в умови благодійності, використання гуманітарної допомоги здійснюється не за цільовим призначенням, а тому автомобіль не може бути переданий у володіння іншій особі чи проданий (в тому числі в успадкування іншій особі). Транспортний засіб, раніше визнаний гуманітарною допомогою, може бути відчужений або переданий у володіння, користування, розпорядження зі сплатою передбачених законодавством податків та зборів, за умови прийняття Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України відповідного рішення. Статтею 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» передбачено, що після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному із членів сім'ї за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля. У разі несплати членом сім'ї інваліда, дитини-інваліда податків і зборів (обов'язкових платежів) автомобіль повертається (вилучається) органам праці та соціального захисту населення у порядку та на умовах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції Україниправовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно з п. 41 цього Порядку після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, крім випадків, зазначених в абзацах першому - п'ятому пункту 16 цього Порядку, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порідку черговості інваліду, який перебуває на обліку. Тому, за відсутності підстав для залишення автомобіля в користуванні сім'ї після смерті інваліда, вимоги Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про повернення (вилучення) автомобіля підлягали задоволенню. Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до ч. 1. ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 17.08.2011 року Головним управлінням направлено листа члену сім'ї померлого інваліда [PERSON] якому надано право керування автомобілем, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль «Фольксваген Пассат», але автомобіль не повернуто. Згідно ч. 1. ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Враховуючи те, що членом сім'ї автомобіль добровільно, у відповідності із наведеною нормою підзаконного акту до Департаменту не повернуто, ним порушено вимоги ст. З Закону України «Про гуманітарну допомогу», згідно з якою отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги. Відповідач наполягає на застосуванні строків позовної давності, оскільки накозом №188/43/5 від 18.05.2006 року про затвердження порядку передання відділами реєстрації актів цивільного стану органам праці та соціального стану населення інформації про громадян які померли передбачено механізм передання відділами реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи реєстрації актів цивільного стану) інформації про громадян, які померли, управлінням праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, а також структурним підрозділам з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцезнаходженням актових записів про смерть. Головне управління праці та соціального захисту населення Черкаської області, а нині Департамент соціального захисту наслення Черкаської обласної державної адміністрації не є структурним управлінням праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрації за місцезнаходженням актових записів про смерть. Позивачем надано лист-повідомлення від 27.06.2012 року надіслане управлінням праці та соціальною захисту населення Христинівської райдержадміністрації направлено на адресу Головного управління, що [PERSON] помер [INFO]. 17.08.2011 року Головним управлінням направлено листа члену сім'ї померлого інваліда [PERSON] якому надано право керування автомобілем, з вимогою в добровільному порядку повернути автомобіль «Фольксваген Пассат» тим самим дізнався про порушення свого права із позовом до суду позивач звернувся 16.01.2014 року. Загальна позовна давність становить 3 роки ст. 257 ЦК України, таким чином позивачем не пропущено строк позовної давності і тому не заслуговують на увагу заперечення відповідача щодо застосування строку позвної давності. Інших належних та допустимих доказів щодо застосування строку позовної давності відповідачем не надано хотя суд у відповідності до ст. 136 ЦПК України допомагав відповідачу у здобутті доказів. Питання судових витрат, слід вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст. 316,317,319,326, 387, 1212,1213 ЦК України, ч.4 ст.6 Закону України «Про гуманітарну допомогу», пункту 2 розділу ІІ прикінцевих положень Закону України від 07.12.2000 року № 2134-ІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання ринку автомобілів в Україні», п. 41 «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999,

Outcome: approved