Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що є власником квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі зареєстровані її сини, відповідачі по справі, але не мешкає в ній понад рік. Посилаючись на норми ст..405 ЦК України, позивач просив визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, додатково пояснила, що відповідачі по справі її сини, які зареєстровані в спірній квартирі з квітня 2010 року. ЇЇ молодший син після реєстрації в спірній квартирі в ній не проживав, а знімав житло, до неї приходив лише у гості. У 2014 році між нею та молодшим сином виник конфлікт, внаслідок якого син разом із невісткою перестав приходити до неї навіть у гості, а старший син його підтримав і також залишив спірну квартиру. Починаючи з літа 2014 року вона навіть не знає де знаходяться її сини, вони більш до неї не приходили, та в спірну квартиру не поверталися. Вказувала, що речей молодшого сина в квартирі взагалі не було, а старший син їх забрав коли залишав квартиру. Пояснювала, що відповідачі за даний проміжок часу не виявляли бажання проживати у спірній квартирі, не приймали участі в її утриманні та сплати комунальних платежів. Просила суд задовольнити її позовні вимоги та визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучі повідомленими належним чином про час і місце розгляду справи, двічі не з"явилися в судове засідання з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, на підставі наявних в справі доказів, що вказують на права і обов'язків сторін. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом квартира [ADDRESS], на праві власності належить позивачу по справі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лашиною Н.Г. ( № реєстру 341), зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 10.03.2010 року та БТІ міста Маріуполя 10.03.2010 року (а.с.7-9). Як вбачається із копії особового рахунку [NUMBER] ККП «КК»Східна» , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з 01.04.2010 року за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Як вбачається із акту від 20.07.2015 року, складеного представниками житлової організації Комунальне комерційне підприємство «КК»Східна», на підставі опитування сусідів [PERSON] (проживає [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає [ADDRESS]), відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають за місцем реєстрації з червня 2014 року по цей час (а.с.10). Об'єктивно вказані обставини підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що відповідачі більш як півтора року не проживають у спірній квартирі, та з літа 2014 року навіть не з'являлися за даної адресою. Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз'яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачі, не прибувши до судового засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв'язку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки. За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS], тим самим по суті задовольнити позовні вимоги. Згідно зі ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст..79 ЦПК України відноситься судовий збір. Однак, позивач відмовився у судовому засіданні про стягнення з відповідачів на його користь судового збору.

Outcome: approved