Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт та скасувати (припинити) обтяження у вигляді заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, на невизначене майно, все майно [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] ), реєстраційний номер обтяження 3862119 від 10.10.2006року, зареєстрованого реєстратором Дружківська державна нотаріальна контора на підставі постанови про арешт майна боржника, АА № 356304 від 05.10.2006р виданої Дружківським відділом Державної виконавчої служби Донецької області. Обгрунтовує вимоги таким. Він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина відкрилася у вигляді 1/2 частини квартири, що розташована в [ADDRESS] . Заповіту батько не склав. В липні 2021року він звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через наявність відомостей у єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна про арешт нерухомого майна , що належало його батькові [PERSON] . Він звертався до Дружківського відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту нерухомого майна, та скасування обтяження у вигляді заборони на відчуження нерухомого майна. проте в задоволенні йому було відмовлено з посиланням на те, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON] . Наявний арешт нерухомомго майна, наявність державної реєстрації обтяження № 3862119 від 10.10.2006р, зареєстрованого на підставі постанови АА № 356304 про арешт майна боржника виданої 05.10.2006р Дружківським відділом державної виконавчої служби Донецької області, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює володіння , користування та розпорядження даним майном, а саме оформлення спадщини після померлого батька. Ухвалою суду від 13 вересня 2021року відкрито провадження у даній справі . Розгляд справи визначено проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання. (а.с.23-24) Ухвалою суду від 08 листопада 2021року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідмолені. Надали клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, також повідомляють, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 16 листопада виконавчі документи відносно [PERSON] у відділі не зареєстровані. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність сторін. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Дружківка Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ( а.с. 8-9). Позивач є сином [PERSON] (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] . (а.с.11) В силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . (а.с.13) Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є - його син [PERSON] позивач по справі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON] подав заяву доВ.М. Миросєді - приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області, про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] ; 30.07.2021 року заведено спадкову справу № 68069389 (підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі - а.с. 16 і листом приватного нотаріуса Миросєді В.М. від 13.08.2021 № 461/01-16 (а.с.18). В листі приватного нотаріуса В.М. Миросєід від 13.08.2021 № 461/01-16 зазначено , що згідно постанови АА № 356304 від 05.10.2006р Дружківського відділу Державної виконавчої служби Донецької області на все нерухоме майно (невизначене майно), що належить [PERSON] накладено арешт. Рекомендовано звернутися до органів , які прийняли рішення про накладення арешту (а.с.18) Відповідно до листа в/о начальника Дружківського міського відділу державної виконавчої служби А.Корнєєва від 30.08.2021р №50859/15026/15027/28/21 (а.с.20) перевіркою автоматзованої системи виконавчого провадження, яка почала функціонувати з 2016р (до 2016року функіонував єдиний реєстр виконавчих проваджень, який є окремим спецрозділом та архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження , зареєстровані до запровадження Системи), встановлено про відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] . у відділі відсутня інформація на паперових носіях за 2006рік, яка моглаб містити відомості про виконавче провадження та підстави накладення арешту. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем в судовому порядку заявлено вимогу зняття арешту з нерухомого майна, яке входить до складу спадщини після смерті батька [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що арешт на квартиру по [ADDRESS] , накладено Дружківським відділом державної виконавчої служби Донецької області, постанова про арешт майна боржника АА №356304 від 05.10.2006р. Встановити на підставі якого виконавчого листа було відкрито вищезазначене виконавче провадження не уявляється мождивим через знищення виконавчого провадження. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, тому спірна квартира належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що узгоджується з ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Перешкодою в отриманні [PERSON] свідоцтва про право на спадщину беззаперечно є накладений на спадкове майно арешт. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно роз`яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі №6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Суд, враховуючи вищевикладене, з урахуванням вказаних правових норм, - приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог Дружченка про зняття арешту зі спадкового майна та скасування обтяження у вигляді заборони відчуження.

Outcome: approved