Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що 2 квітня 2012 року ним було надано в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 24000 грн., 3 квітня 2012 року - 6000 грн., 6 квітня 2012 року - 20000 грн. на загальну суму 50000 грн. Дані гроші були перераховані на картковий рахунок в ПАТ КБ „ПриватБанк" [NUMBER], який належить [PERSON] Останній зобов'язався в 3-х денний термін після останнього перерахування повернути борг у вигляді автомобіля ДАФ XF 95 або повернути кошти. Станом на 25 грудня 2013 року [PERSON] своє зобов'язання не виконав. Після чого, він звернувся до відповідача з вимогою в 10-денний термін повернути борг в розмірі 50000 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 50000 грн. В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнали, просять справу розглядати без їх участі. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. З ксерокопії листа від 25 грудня 2014 року вбачається, що 25 грудня 2013 року позивач звернувся до відповідача з вимогою в 10-денний термін повернути борг в розмірі 50000 грн., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 8, 9). Разом з тим, суд не приймає до уваги як належний доказ чеки ПриватБанку від 03.04.2012р., 02.04.2012р. та 06.04.2012 р. (а.с. 29-31) щодо перерахування [PERSON] кошів в сумі 24000 грн., 6000 грн., 20000 грн., на картковий рахунок [NUMBER], оскільки у зазначених чеках відсутній повний номер рахунку та не зазначено хто конкретно перераховував дані кошти. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статті 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Проте, відповідачем всупереч вищезазначеним положенням закону не надано суду договору позики укладеного у письмовій формі або інших доказів щодо підтвердження факту отримання відповідачем коштів у сумі 50000 грн., а судом даних обставин не встановлено. Посилання [PERSON] щодо [PERSON] після перерахування даних коштів, повинен був віддати автомобіль ДАФ ХF95 також не знайшли свого підтвердження. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надав суду довідку видану центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Володарського, Ставищенського, Таращанського, Тетіївського районів при УДАІ ГУМВС України в Київській області від 20 лютого 2014 року за № 165 (а.с. 26), з якої вбачається, що транспортні засоби на ім'я [PERSON] не значаться, не реєструвалися та з обліку не знімалися. Згідно ст. 11 ЦПК України, згідно з якою суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки, позивач не надав суду належних доказів, які б підтверджували те, що саме він перерахував кошти на рахунок, який начебто належить саме відповідачу [PERSON], а судом даних обставин не встановлено, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed