Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON], треті особи: нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], Гатненська сілська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності, посилаючись на те, що 7 грудня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 9 грудня 2011 року. 4 лютого 2012 року нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори було до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи на майно [PERSON]. Особами, що прийняли спадщину є [PERSON], [PERSON] Валеріївна та [PERSON]. Протягом встановленого законодавством строку вони звернулись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса та відповідно прийняли її. Спадкове майно складається з житлового будинку та земельної ділянки. Реалізовуючи свої права спадкоємці подали до нотаріуса заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вул. Музейна, 4 та зареєстрували у рівних частках право власності на 1/3 частину житлового будинку, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, які видано 24 жовтня 2017 року державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24 жовтня 2017 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 жовтня 2017 року. Стосовно прав власності на земельну ділянку, то позивачам та відповідачу не вдалось реалізувати їх. Спадкоємці звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на земельну ділянку, проте 07 жовтня 2017 року нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0818 га. Від загальної площі 0, 1846 га., що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вул. Музейна, 2 у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. 31 грудня 2008 року мати спадкодавця [PERSON], своєму сину [PERSON] подарувала частину земельної ділянки, якою вона володіла на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.11.2006 року серії ЯК № 199934. Відповідно дане волевиявлення було оформлено договором дарування № 1-591, за яким дарувальник, [PERSON], передала обдаровуваному, [PERSON] у приватну власність частину земельної ділянки площею 0,0818 га. Від загальної площі 0, 1846 га. За адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Музейна, 2. Однак за своє життя спадкодавець [PERSON] не встиг зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку. На підставі викладеного та з урахуванням уточнених заяв позивач просила визнати в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] за [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,0818 від загальної площі 0, 1846 га., що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вулиця Музейна 2. Разом з тим відповідачем [PERSON] до суду було подано зустрічну позовну заяву до [PERSON], треті особи нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовуються тими ж обставинами, що і первіний позов. На підставі викладеного просила визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0818 га. Від загальної площі 0, 1846 га., що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вулиця Музейна. Позивач за первісним позовом та її представник в судове засідання не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Відповідач за первісним позовом до судового засідання також не зявилась. Відповідно до позовної заяви не заперечувала щодо задоволення первісного позову, та просила задовольнити її позовні вимоги за зустрічним позовом. Представник Гатненської сільської ради в судове засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника (а.с. 67). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 07 грудня 2011 року [PERSON] помер (а.с. 18). До спадкового майна померлого належить земельна ділянка, площею 0,0818 га., від загальної площі 0,1846 га., розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Музейна, буд. 2 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 199934 (94007), виданого Гатненською сілсьькою радою Києво-Святошинського району Київської області 27 листопада 2006 року, на підставі рішення 25 сесії 4 скликання Гатненської сільської ради від 06 серпня 2005 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010632900458 (а.с. 9). Вказана земельна ділянкка спадкодавцю була подарована [PERSON] , що підтверджується договором дарування частини земельної ділянки площею 0,0818 га. Від загальної площі 0, 1846 від 31 грудня 2008 року.(а.с.9) За життя спадкодавець належним чином не зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку. З копії матеріалів спадкової справи встановлено, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 7 жовтня 2017 року державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила заявникам у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Разом з тим 24 жовтня 2017 року [PERSON] - дочці, [PERSON] - дружині та [PERSON] дочці померлого [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/3 частці на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під № 4, що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вулиця Музейна. Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка є сформованою і може бути об'єктом цивільних прав та належить до спадкового майна померлого [PERSON], позивачі та відповідач за первісним позовом набули право власності в порядку спадкування за законом після смерті останнього на дану земельну ділянку, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Також підлягає задоволенню і зустрічний позов.

Outcome: approved