Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 16552,56 грн. заборгованності за договором від 15 липня 2014 року, з якої: 10087,02 грн. заборгованості за кредитом, 6435,54 грн. заборгованості за процентами. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що на виконання умов укладеного договору банк встановив на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту у сумі 10100 грн., зі сплатою 23% річних за користування дозволеним овердрафтом, 48% на суму простроченої заборгованості, відповідач зобов»язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20 жовтня 2016 року виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яка в добровільному порядку на користь банку не погашена. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 17 травня 2017 року підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи сповіщений, про що свідчить повідомлення від 20 лютого 2017 року про вручення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача відповідно до письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 15 липня 2014 року укладений договір №BUH-0000402-Ф/14-KRD на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки АБ «Укргазбанк», встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, предметом якого є відкриття банком відповідачу карткового рахунку в національній валюті України, встановлення ліміту дозволеного овердрафту в сумі 10100 грн. та процентної ставки у розмірі 23 %, сторонами погоджена процентна ставка у розмірі 48% річних в разі наявності простроченої заборгованості, термін дії платіжної картки-24 місяці, але не більше строку дії ліміту овердрафту, сторонами погоджена таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки за період з 15 липня 2014 року по 14 липня 2016 року, графік зменшення ліміту дозволеного овердрафту за вищезазначений період. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази про визнання даного договору недійсним, спростування належності та допустимості вищезазначених доказів,-станом на час розгляду справи відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 21 жовтня 2016 року становить: 10087,02 грн. заборгованості за кредитом, 6435,54 грн. заборгованості за процентами, а всього 16522,56 грн.. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Із врахуванням розміру основного боргового зобовязання (заборгованість за кредитом та нарахованими процентами) підстави для застосування положень ч.3 ст.551 ЦК України в судовому засіданні не встановлені. За таких обставин заборгованість у розмірі 16522,56 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, підстави для стягнення 16552,56 грн. згідно заявлених вимог в судовому засіданні не встановлені, згідно наданого позивачем розрахунку сума заборгованості становить 16522,56 грн.. Понесені позивачем судові витрати-1378 грн. судового збору відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial