Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що перебуває з нею у шлюбі з 07 грудня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнью дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки не склались через різні погляди на життя та подружню зраду. З серпня 2013 року шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, наміру зберігати сім'ю не має, а тому просив розірвати укладений шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07 грудня 2012 року виконачим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 23 січня 2013 року виконавчим комітетом Зеленківської сільської ради Миронівського району Київської області. Встановлено, що між подружжям фактично не існує сімейних стосунків. Сімейні відносини між подружжям розладились через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя. Сторони не змогли створити в сім"ї атмосферу, основану на почуттях взаємної любові та поваги. З серпня 2013 року сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, відповідач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком. Суд дійшов висновку, що причини розладу подружніх відносин є справжніми, сім'я розпалась, шлюб сторін носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Заходи про примирення подружжя відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України є непотрібними. Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що є достатня кількість підстав для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Підстав, які виключають можливість вирішення питання про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України не має. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду заяві відповідач вказала, що після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». У відповідності до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатив 243 гривні 60 копійок судового збору, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 8748 від 14 березня 2014 року. Вказані понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved