Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 07.06.2013 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з процентами за користування кредитом 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання не виконала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 31.07.2017 року заборгованість перед позивачем становить 63195,35 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явилася, її представник, [PERSON] в судовому засідання подала заперечення на позовну заяву в якій просила відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Вивчивши письмові матеріали справи, пояснення відповідача, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що між сторонами 07.06.2013 року укладено кредитний договір б/н, за яким ПАТ ПриватБанк зобовязувався надати грошовий кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку "Універсальна", зі сплатою відсотків 30,00% річних на умовах та в строки визначених в умовах та правилах надання банківських послуг, а [PERSON] погашати заборгованість за кредитом, зі сплатою відсотків, комісій, передбачені договором. Свої зобовязання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок цього станом на 31.07.2017 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 63195,35 грн., а саме: - заборгованість по кредиту 6603,67 грн.; - сума заборгованості відсотків за користування кредитом 49906,19 грн.; - сума заборгованості за пенею та комісіями 3200,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2985,49 грн. (процентна складова). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Останній платіж проведений відповідачем 06 листопада 2014 року в межах строку дії платіжної картки. Позов подано до суду 30 серпня 2017 року, тобто банком строк звернення до суду не пропущено. Разом з тим, наданий банком розрахунок суми заборгованості суперечить умовам договору та не узгоджується з вимогами законодавства, оскільки нарахування банком відсотків в даному випадку здійснювалось на тіло кредиту (6603,67 грн.) та відсотки. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг, та тарифами для погашення заборгованості за кредитними картками для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обовязкових платежів. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обовязкових платежів зазначені в тарифах, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за звітним. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом. У анкеті-заяві сторони погодили процентну ставку за користування грошима у розмірі 30% річних. Така ж ставка зазначена й у тарифах. За період з 07 червня 2013 року по 31 серпня 2014 року, обраховуючи заборгованість за процентами за користування кредитом, банк обґрунтовано застосував вищевказану проценту ставку, а за період з 01 вересня 2014 року по 31 липня 2017 року банк нарахував проценти за користування кредитом на тіло кредиту і проценти, що суперечить вимогам чинного законодавства. Враховуючи процентну ставку в розмірі 30%, заборгованість за процентами за користування кредитом в за період з 31.07.2014 року по 31.07.2017 рік становить 5943,30 грн. Фактично банком при розрахунку кредитної заборгованості були застосовані нові ставки процентів (які можуть застосовуватись лише до нової кредитної заборгованості), в той час, як в останнє кредитні кошти були використані відповідачем коли діяла відсоткова ставка у 30,00 % річних. Умови договору щодо права банку змінювати розмір відсотків в односторонньому порядку є нікчемними. З врахуванням заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією підлягають зменшенню до 900 грн. згідно наданого позивачем розхрахунку. Крім того, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) 500 грн. та 2985,49 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобовязання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у с.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 134 грн. 47 коп.

Outcome: partial