Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач 03. 12. 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 16. 07. 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-F02/054/2008, згідно якого було надано відповідачу кредит в сумі 24 091,99 Доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено Договір застави автотранспортного засобу № PCL-F02/054/2008 від 16. 07. 2008 року. Згідно даного договору, відповідачем було надано в заставу автомобіль марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, колір синій, кузов [NUMBER], тип легковий універсал- В, що належить йому праві власності. Станом на 30 жовтня 2014 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість, яка складається з: · 11 369,35 дол. США, що еквівалентно 147 263, 78 грн. - заборгованості за тілом кредиту; · 116 955,08 грн. - пені. Просять суд, стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеження відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 264 218,86 грн., судовий збір в сумі 2642,19 грн. та звернути стягнення на предмет за застави, автомобіль марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, колір синій, кузов [NUMBER], тип легковий універсал В, що належить на праві власності відповідачу. Представник позивача до судового засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі до судового засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі, від отримання кореспонденції суду ухилився. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства, та Законом України „Про заставу". Як встановлено в судовому засіданні, 16. 07. 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є позивач та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-F02/054/2008, згідно якого було надано відповідачці кредит в сумі 24 091,99 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,49 % річних. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконує не належним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 30 жовтня 2014 року становить 264 218,86 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 369,35 дол. США, що в еквівалентно по курсу НБУ (курс долара США до гривні на час розрахунку 12,9527 за 1 дол. США ) 147 263, 78 грн., та пені в сумі 116 955,08 грн., яка і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено Договір застави автотранспортного засобу № PCL-F02/054/2008 від 16. 07. 2008 року. Згідно даного договору відповідачем було надано в заставу автомобіль марки Nissan Qashqai, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, колір синій, кузов [NUMBER], тип легковий універсал В, що належить на праві власності відповідачу. Пунктом 6.1 Договору застави передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель може задовольнити у повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення згідно чинного законодавства України. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави, шляхом проведення прилюдних торгів або із застосуванням однієї з процедур передбачених ст. 26 цього закону. Яка передбачає право заставодержателя на продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Ст. 589 ЦК України, передбачає, що у разі невиконання зобов'язання зазначеного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 30 ЗУ «Про заставу» застоводержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Таким чином, суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмети застави в рахунок погашення заборгованості відповідача перед банком є цілком правомірною, обґрунтованою на законі та такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанцій розмір судового збору складає 2 642,19 грн., які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved