Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] (інтереси якого представляє [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: виконавчий комітет Трускавецької міської ради. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він являється наймачем квартири [ADDRESS] . На момент видачі ордеру в квартирі була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка [INFO] померла. На даний момент у вказаній квартирі зареєстрована його донька [PERSON] , [INFO] , однак з вересня 2015 року, вона в данному житловому приміщенні не проживає, так як виїхала в іншу область, жодних комунальних платежів не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавиться, місцеперебуванняїї не відоме. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просив задовольнити. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, однакдо суду не з`явилася і не повідомила про причини своєї неявки, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце судового засідання належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з"явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач являється наймачем квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією ордеру №44 від 18.04.1990 року. Даний будинок обслуговується ТОВ «УПРАВИТЕЛЬ БУДИНКУ ПО НАДАННЮ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИХ ПОСЛУГ «ТЕПЛЕ ЖИТЛО»», що підтверджується копією довідки № 643 від 23.07.2020 року. На момент видачі ордеру в квартирі була зареєстрована дружина позивача [PERSON] , яка [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 12.10.1994 року відділом РАГС м. Трускавця. З копії довідки про склад сімї № 643 від 23.07.2020 року вбачається, що в спірній квартирі, крім позивача, зареєстрована його донька [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з актів № 257 від 08.09.2016 року, № 248 від 25.09.2017 року, № 70 від 24.12.2019 року, № 16 від 24.02.2020 року, № 22 від 29.05.2020 року,№ 37 від 23.07.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак там не проживає. Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Статтею 9 Житлового кодексу УРСР визначено, що ніхто не можу бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку передбаченому законом. Статтею 64 Житлового кодексу УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 71 Житлового кодексу УРСР передбачено, що при відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї, в тому числі, колишніх, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Немає значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців. Відповідно до п.10 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах, про визнання наймача або члена його сім`ї такими, що втратили право на користування житловим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї, тощо) суд може продовжити пропущений строк. Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач відсутня за місцем реєстрації: [ADDRESS] , більш ніж шість місяців без поважної причини, домовленості з даного приводу між сторонами не було, то її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved