Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 33 648,24 грн., посилаючись на те, що 11.05.2010 р. між ним та відповідачем укладено кредитний договір № TEH0AD40307717, згідно умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 57 776,59 грн. на термін до 09.05.2014 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, у звязку з чим, заборгованість за договором кредиту станом на 02.12.2016 р. складає 55 278,93 грн., з яких: 11 649,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9 723,95 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 204,99 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 33 700,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2014 р. з відповідача на користь банку стягнута сума заборгованості 23 471,08 грн., а тому, різниця (55 278,93 - 23 471,08) становить 31 807,85 грн., а також, штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1 590,39 грн. штраф (процентна складова). Отже, заборгованість достягнення становить 33 648,24 грн., яку позивач просить стягнути з боржника та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився та про причини неявки суд не повідомив, хоча судом приймалися необхідні міри для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За даних обставин, суд вважає за можливе розгляд справи без його участі з постановленням заочного рішення, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про права, обов'язки та фактичні взаємовідносини сторін, представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних обставин. 11.05.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № TEH0AD40307717, згідно умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 57 776,59 грн. на термін до 09.05.2014 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за договором кредиту банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитором повністю виконано зобовязання перед відповідачем [PERSON] Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у звязку з чим, станом на 02.12.2016 р. загальна заборгованість складає 55 278,93 грн., з яких: 11 649,43 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9 723,95 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 204,99 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 33 700,56 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.04.2014 р. з відповідача на користь банку стягнута сума заборгованості 23 471,08 грн., а тому, різниця (55 278,93 - 23 471,08) становить 31 807,85 грн., а також, штрафи відповідно до договору: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1 590,39 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодацем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Таким чином, ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагає сплатити йому по кредитному договору № TEH0AD40307717 від 11.05.2010 р. заборгованість на загальну суму 33 648,24 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору № TEH0AD40307717 від 11.05.2010 р. у розмірі 33 648,24 грн., а також, 1 600,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved