Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 12.02.2008 р. між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00003018-2008К, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит на придбання автомобіля бетонозмішувача FOTON BJ 3258 в розмірі 454 000 гривень зі сплатою 17,5% річних та строком користування до 11.02.2015 р. Відповідач [PERSON] зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути наданий кредит у повному обсязі, сплати проценти за користування кредитом та комісії у визначені Банком строки та суми. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 10.11.2011 р. між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та [PERSON] було укладено Договір поруки № 00629-2011, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання зобов'язань [PERSON] Відповідач [PERSON] не виконав належним чином своїх зобов»язань за договором, починаючи з 01.12.2011 р. перестав здійснювати щомісячні платежі, в зв»язку з чим станом на 22.10.2013 р. наявна заборгованість в сумі 266 805,99 гривень. Представник позивача подав заяву, в якій зазначено, що Банк підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у відсутність свого представника, проти постановлення заочного рішення позивач не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Судові повістки, надіслані судом на адресу відповідачів, були вручені останнім належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 12.02.2008 р. між ПАТ «Банк «Кліринговий Дім» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 00003018-2008К, відповідно до умов якого Банк надав останньому кредит на придбання автомобіля бетонозмішувача FOTON BJ 3258 в розмірі 454 000 гривень зі сплатою 17,5% річних. Договір укладено на строк до 11.02.2015 р. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту щомісяця до останнього робочого дня кожного місяця в сумі 5 410 гривень, починаючи з березня 2008 року, останній платіж в рахунок кінцевого погашення кредиту здійснити в сумі 5 370 гривень. Відповідно до п.4.4 Договору [PERSON] зобов'язався сплачувати Банку нараховані проценти, починаючи з 25 числа кожного місяця , але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, за який нараховано проценти, та одночасно з кінцевим погашенням кредиту. На підставі п.6.3.6 Кредитного договору Банком в односторонньому порядку було змінено розмір плати за користування кредитом до 20% річних, про що відповідача було повідомлено. З 01.07.2008 р. процентна ставка за кредитним договором була встановлена на рівні 20% річних, про що Позичальнику було направлено повідомлення від 25.06.2008 р. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, між Банком та [PERSON] р. було укладено договір поруки № 00629-2011 від 10.11.2011 р. Згідно з п.2.1 Договору поруки, Поручитель зобов»язався перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов»язань перед Кредитором, що виникли з кредитного договору № 00003018-2008К від 12.02.2008 р., укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих на час укладення, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Відповідно до п.2.2 Договору поруки, у разі невиконання таабо неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором Поручитель відповідає перед кредитором всім майном, коштами, що належать йому на праві власності та на яке може звернено стягнення. Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо. Судом встановлено, що Позичальник не виконав в повному обсязі свої зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 22.10.2013 р. становить 266 805,99, з яких: - заборгованість по кредиту - 163 403,04 гривень, - заборгованість по відсоткам - 49 423,83 гривень, - сума пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 53 979,12 гривень. Відповідно до п.7.1 Договору, за прострочення погашення кредиту, в тому числі кінцевого погашення кредиту або дострокового кінцевого погашення кредиту, на умовах, встановлених Договором, таабо процентів, в тому числі у випадку дострокової сплати процентів , а також належних до сплати комісій, позичальник сплачує Банку неустойку з розрахунку подвійної процентної ставки, зазначеної у п.2.3 Договору, від простроченої суми кредиту (його частини) таабо процентів за кожний день прострочення. Сплата неустойки не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити нараховані проценти за весь час фактичного користування кредитом (його частиною). Відповідно до п.6.2.8 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний достроково на вимогу Банку у передбачених договором випадках погасити кредит та сплатити проценти, сплатити неустойку, платежі (комісії), сплата яких передбачена цим Договором та Тарифами Банку, виконавши зазначені зобов'язання протягом строку, вказаного у відповідному повідомлені Банку. 25.06.2008 р., 25.10.2012 р., 26.11.2013 р.23.09.2013 р. Банком на адресу відповідачів було направлено повідомлення та листи вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором, однак, [PERSON] та [PERSON] не вчинили жодних дій, які свідчили б про їх намір у добровільному порядку погасити наявну заборгованість. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідачів не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в справі пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525,526, 611, 625, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved