Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2013 року відповідача визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185 КК України. Відповідача під час скоєння злочину розгромив повністю її магазин, зламав в ньому всі двері, які їй прийшлося відновлювати та ремонтувати за власний рахунок. Стверджує, що в результаті злочину їй було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 14747 грн. 30 коп., з яких 2932 грн. - заподіяна матеріальна шкода викраденого майна, 9460 грн. - завдана матеріальна шкода майна, розташованого в магазині, 2355 грн. 30 коп. - вартість ремонтних робіт. Діями відповідача їй була завдана моральна шкода, оскільки вона пережила сильний стрес, після чого відчуває депресивний стан, погіршився стан її здоровя. Просить стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином в сумі 14747 грн. 30 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю, та суду пояснила, що відповідач під час скоєння злочину не тільки викрав речі з її магазину, а ще й пошкодив майно в її магазині, а саме розбив магнітофон, холодильну вітрину, унітаз та двері. Потім їй прийшлося купувати нові двері за 3500 грн. та наймати робітників щоб їх встановили, а це додаткові витрати. Також після скоєного [PERSON] злочину вона була вимушена купити нову холодильну вітрину за 4500 грн. При розгляді кримінальної справи вона подавала позовну заяву лише щодо стягнення з законного представника [PERSON] матеріальну шкоду за викрадені речі, а за пошкоджені речі позову не подавала, бо пожаліла тоді підсудного. Крім того, вона є людиною похилого віку, через крадіжку в її магазині перенесла сильний душевний стрес, через що стан її здоровя суттєво погіршився. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що за вироком суду з його законного представника, а саме з його матері, були стягнуті на користь потерпілої [PERSON] кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Вважає, що позивач намагається безпідставно стягнути з нього ті ж самі кошти в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином, оскільки в магазині при скоєнні крадіжок він такої кількості майна не пошкоджував. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2013 року з законного представника підсудного були стягнуті кошти на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином. Вважає, що наявність спричинення шкоди в судовому засіданні не доведено, а позивач намагається безпідставно стягнути з відповідача кошти в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином. Третя особа в судовому засіданні суду пояснила, що за вироком суду вона сплатила стягнуте на підставі виконавчого листа. Проти даного позову вона заперечує. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами» які беруть участь у справі. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана особі, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується її батьками. Обов"язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття. В судовому засіданні встановлено, що вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2013 року неповнолітнього [PERSON] визнано винним та засуджено за ч.3 ст.185, 75, 104, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та з законного представника підсудного [PERSON] на користь позивача стягнута матеріальна шкода, заподіяна злочином у розмірі 5524 грн. 60 коп., цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна на суму 11976 грн. 80 коп. та на суму 2739 грн. залишено без розгляду за заявою позивача. (а.с.10-15). Відповідно до заяви [PERSON], завіреної приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 16 січня 2013 року, [PERSON] отримала від [PERSON] за ремонт належного їй нежитлового приміщення магазина «Продукти», розташованого в м. Тернівка по вул. Єсеніна,12, плату в сумі 1352 грн. (а.с.19). Відповідно до заяви [PERSON], завіреної приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області 16 січня 2013 року, [PERSON] отримав від [PERSON] за ремонт належного їй нежитлового приміщення магазина «Продукти», розташованого в м. Тернівка по вул. Єсеніна,12, плату в сумі 1580 грн. (а.с.20). Згідно копії товарного чеку № 1104 від 15 квітня 2012 року, вартість дверей залізних двустворчатих складає 3500 грн. (а.с.27). Згідно копії товарного чеку № 1150 від 10 квітня 2012 року, вартість вітрини з морозильною камерою складає 4500 грн. (а.с.27). Відповідно до копій товарних чеків від 25 лютого 2012 року, 07 лютого 2012 року, 23 лютого 2012 року, 16 березня 2012 року, 02 березня 2012 року, 09 березня 2012 року, 09 березня 2012 року, 09 квітня 2012 року, 31 березня 2013 року, 09 квітня 2012 року вартість ремонтно-будівельних матеріалів складає 2344 грн. 26 коп. (а.с.24-26). Згідно копії товарного чеку від 24 листопада 2011 року, вартість унітазу становить 630 грн. (а.с.26). З врахуванням викладеного, суд приймає як доказ по справі пояснення позивача про те, що спричинені в результаті злочину збитки відповідачем в повному обсязі не відшкодовано, оскільки за вироком Тернівського міського суду від 25 березня 2013 року з законного представника неповнолітнього підсудного [PERSON], а саме - з його матері [PERSON] на користь позивача була стягнута матеріальна шкода, заподіяна злочином, в сумі 5524 грн. 60 коп., а цивільний позов потерпілої [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна на суму 11976 грн. 80 коп. та на суму 2739 грн. залишено без розгляду за заявою позивача. В той же час, позивачем надані суду докази спричиненої їй матеріальної шкоди на загальну суму 13906 грн. 26 коп., тому ця сума матеріальної шкоди, завданої злочином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що в результаті вчинення відповідачем злочину, позивачеві були спричинено матеріальні збитки, та як наслідок цього моральні страждання, вона перенесла сильний душевний стрес, через що стан її здоровя суттєво погіршився. Але, разом з тим, заявлена сума моральної шкоди є завищеною, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкода в сумі 3 (три) тис. грн. Також відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам: за позовні вимоги майнового характеру в сумі 243 грн. 60 коп. та позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 243 грн. 60 коп., а разом 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial