Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач 01.09.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.08.2012 року по справі № 2-116/12 [PERSON] визнано батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Тим же рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але неменше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2012 року. Вважає, що розмір стягуваних аліментів, які сплачує відповідач на її користь є низькими. Оскільки дитина є інвалідом та потребує значних витрат на постійне лікування та догляд. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. та на своє утримання як подружжя яке проживає з дитиною інвалідом 1500 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Семиряко О.М., заявлений позов підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують, просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду надійшов відзив на позов в якому відповідач позов визнав частково, погоджується із стягненням аліментів на утримання дитини в сумі 1500 грн., в решті вимог просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.08.2012 року по справі № 2-116/12 [PERSON] визнано батьком малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Тим же рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але неменше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.01.2012 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] являється дитиною-інвалідом із наступними вродженими, стійким, хронічними захворюваннями: тролебоцитопенія; гіперспленизм; даліхоколон діохокігма; гастрошизис; грижа великих розмірів; злукова хвороба черевної порожнини; співдружня збіжна косоокість з перевагою правого ока.; гіперметропія сл.ст. обох очей та інше. Дитина навчається в школі, проте потребує постійного догляду та опіки через хворобливий стан. Позивач є працездатною, проте через необхідність догляду за дитиною інвалідом не має можливості працевлаштуватись. Встановлене судом підтверджено доказами дослідженими судом в судовому засіданні, а саме: - Копією посвідчення серії [NUMBER] ; - Копією виписки №791 з медичної карти амбулаторного хворого; - Копією виписки №1672 з мед.карти стаціонарного хворого; - Копією консультативних висновків від 25.11.2019 року,20.07.2020 року та 24.07.2020 року - Довідка про те, що позивач не отримує соціальної допомоги на дитину інваліда №1667 від 28.08.2020 року Іншими матеріалами справи. У відповідності до вимог ст.182 ч.2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст.. 184 СК України, Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. В силу ст.70 Закону України „Про виконавче провадження" від 02 лютого 2016 року (із відповідними змінами та доповненнями)зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідач в своїх запереченнях проти позовних вимог позивача не надав доказів про стан здоров`я та матеріальний стан, зазначивши лише, що працює та отримує мінімальну заробітну плату. Згідно з п. 5 ст. 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати визначається в Законі про Державний бюджет на відповідний рік. З 1 січня 2021 року мінімальна зарплата становитиме 6000 грн, а з 1 грудня - 6500 грн. Позивач надала суду відповідні докази того, що всі витрати по утриманню дітей несе вона. Сума аліментів стягнутих рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28.08.2012 року на даний час є значно меншою ніж встановлена законом, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За таких обставин суд вважає, що оскільки розмір стягнень, які просить стягнути позивач менше ніж 70% мінімальної заробітної плати, заявлений позов підлягає до задоволення

Outcome: approved