Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкову М.В., про визнання виконавчого напису від 12 лютого 2021 р. № 23837, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № Ск-278-000718/9-2008 від 16.09.2018 р. в розмірі 20140 грн. таким, що не підлягає виконанню та судові витрати пов`язані з розглядом справи , які складаються із судового збору за подачу позовної заяви в сумі 908 грн., судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката 5 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в березні 2021 року за місцем його роботи від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 02.03.2021 р. ВП № 64627919. Вказана постанова винесена про примусове виконання виконавчого напису № 23837 від 12.02.2021 року, який був виданий приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу [PERSON] З постанови про звернення стягнення на заробітну плату вбачається, що проводиться стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 20 140 грн. Позивач зазначив, що йому нічого не відомо на підставі чого виникла заборгованість та на підставі чого проводиться її стягнення. [PERSON] зазначив, що крім постанови про звернення стягнення на заробітну плату, інших документів, які б вказували на заборгованість та права вимоги отримання заборгованості від відповідача не отримував. Вважає, що виконавчий напис вчинений всупереч вимогам норм права, нотаріусом не була перевірена безспірність заявлених вимог. Надані ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріусу документи не підтверджують вказані обставини, так як з дня виникнення права на вимогу минуло більше трьох років, тобто за межами строку позовної давності. У виконавчому написі від 12.02.2021 року нотаріусом зазначається, що [PERSON] являється боржником за кредитним договором № Ск-278-000718/9-2008 укладеним між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» від 16.09.2008 р., згідно договору відступлення права вимоги боргу від 04.06.2019 р., право вимоги було відступлено ТОВ «Вердикт Капітал», строк за яким проводиться стягнення 04.06.2019 р. по 27.01.2021 р. Загальна суми заборгованості, в тому числі і за вчинення виконавчого напису складає 19 490 грн., з якою позивач не погоджується та вважає, що обрахування проведені невірно та безпідставно. Зазначив, що виконавчий напис було вчинено без попередження боржника, без направлення письмової вимоги боржнику та без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, без дотримання нотаріусом вимог встановлених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. На даний час згідно наказу МЮ України від 24.02.2021 року № 727/5 свідоцтвро про право зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮ України 26 грудня 2011 року № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , анульоване. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису порушено його права, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 червня 2021 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Сторонам було роз`яснено право на подачу відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, пояснень , письмових доказів та заперечень. Витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 12.02.2021 р, реєстраційний номер 23837 ( а.с. 34-35). Ухвалою суду від 01 червня 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 20140 грн., яке проводиться в межах виконавчого провадження № 64627919, відповідно до виконавчого напису № 23837, який виданий 12.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] на час розгляду справи в суді ( а.с. 37-39). 13.07.2021 року до суду надійшов відзив від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., в якому останній прохав відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що для вчинення виконавчого напису, нотаріусу було надано документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. При цьому цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках , якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (а.с.51-55). 13 липня 2021 року від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, у якому останній прохав відмовити [PERSON] у стягнення витрат на правову допомогу, оскільки до позовної заяви не додано належних та допустимих документів. які б підтверджували оплату правничої допомоги , в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 5000 грн. (а.с.62-64) Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Ск-278-000718/9-2008, згідно п. 1.1.5 якого банк надав держателю споживчий кредит у розмірі 7636,30 грн. строком дії до 16.09.2010 р. включно зі сплатою 7 % річних, а держатель зобов`язується повність погасити споживчий кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та сплату за обслуговування споживчого кредиту у строки та на умовах цього договору (а.с.11-14). 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] , на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ « Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 23837, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , який народився [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» заборгованості за кредитним договором № Ск-278-000718/9-2008 від 16.09.2008 р. укладеного з ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав . Стягнення заборгованості проводиться з 04 липня 2019 року по 27 січня 2021 року за період з 21.09.2017 року у розмірі: -7 636,30 грн.- прострочена заборгованість за сумою кредиту, -5 058,95 грн.- прострочена заборгованість за комісією, -1 062,79 грн.- прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, -704,70 грн.- строкова заборгованість за комісією, -5 027,26 грн.- строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом,, -650 грн.-плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 20 140 грн.( а.с.7) 24.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 23837 виданого 12.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 20 140 грн.( а.с.10). 02.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому напису № 23837, виданого 12.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 20 140 грн. ( а.с. 9). З копії відповіді наданої ТОВ «Вердикт Капітал» від 19.04.2021 р. за Вих. № 19827 на адвокатський вбачається , що 04 липня 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» придбало у ПАТ «Родовід Банк» усі права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № Ск-278-000718/9-2008 (а.с.10). Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Враховуючи вказане, для одержання виконавчого напису має бути додано оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. В обгрунтування даної постанови суд зазначив, що оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису виключно на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Однак, не зважаючи на вищевикладене, відповідачем не спростовано твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис від 12.02.2021 року № 23837 було вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Суду також не надано документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 23837, виданий 12.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], які витребовувалися ухвалою суду від 01 червня 2021 року, а тому твердження позивача щодо безспірності заборгованості не спростовані та судом визнаються обставини, для з`ясування яких витребовувався доказ, згідно ч.10 ст. 84 КПК України. Нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.п.1,2 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 133, 137, ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1362 грн. як за вимогу немайнового характеру поданою фізичною особою та за подану заяву про забезпечення позову. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правнипчою допомогою адвоката в сумі 5 000 грн., оскільки в порушення ст. 137 ЦПК України позивачем не додано доказів , які підтверджують здійснення даних витрат.

Outcome: partial