Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що у червні 2020 року він вирішив передати у дар належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] . 23 червня 2020 року йому стало відомо, що на квартиру накладено арешт на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 2 грудня 1999 року, реєстратор - Білозерська державна нотаріальна контора; запис про обтяження внесено 10 жовтня 2006 року за № 36995141. З яких підстав 2 грудня 1999 року було накладено арешт на належну йому квартиру, яку він придбав 1 грудня 1999 року, йому невідомо, а тому просив суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна, належного йому - [PERSON] , накладеного на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 2 грудня 1999 року, про що вчинено запис про обтяження № 36995141 від 10 жовтня 2006 року. В судове засідання позивач не прибув, однак спрямував до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просив розглянути у його відсутності; не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв, заяв чи клопотань не надавав. Відзив та/або заперечення на позов не спрямовував. Третя особа по справі, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - завідуюча Білозерською державною нотаріальної конторою Херсонської області Алпеєва Т.В. спрямувала до суду листа, в якому просила справу розглянути без її участі. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку положень статті 280 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою судді від 2 липня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження, із викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи зі слідуючого. Суд встановив, що нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу № 5675 від 1 грудня 1999 року, на праві приватної власності, згідно відомостей Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить [PERSON] . Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , власником якої зазначений [PERSON] були внесені до Реєстру обтяжень 10 жовтня 2006 року (реєстраційний номер обтяження 36995141) реєстратором: Білозерською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 2 грудня 1999 року. У відповідності до інформації Білозерського районного суду Херсонської області від 31 липня 2020 року за вих. № 01-122/91/2020, згідно журналів реєстрації розгляду цивільних справ за 1999 рік прізвища учасників судового процесу [PERSON] , [PERSON] не значаться. Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до статті частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статтей 317, 319, 321, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд установив, що обставиною, яка стала підставою для накладення арешту на квартиру [ADDRESS] була ухвала Білозерського районного суду Херсонської області від 2 грудня 1999 року. Однак, враховуючи інформацію з Білозерського районного суду Херсонської області про те, що згідно журналів реєстрації розгляду цивільних справ за 1999 рік прізвища учасників судового процесу такі як [PERSON] , [PERSON] не значаться, то суд вважає, що усі ці обставини дають підстави зробити висновок про відсутність правових підстав для подальшої дії арешту майна [PERSON] , а тому ці права підлягають судовому захисту, шляхом звільнення майна [PERSON] з-під арешту. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна.

Outcome: approved