Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати припиненим зобов'язання поруки за договором поруки № 166/П/29/2007-840 від 22.11.2007 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 166/П/29/2007-840. У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 22.11.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки-1 до № 166/П/29/2007-840, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 166/П/29/2007-840 від 22.11.2007 року, в тому числі: повернути до «19» листопада 2032 року кредит у сумі 157 509,00 доларів США 00 центів; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49 % відсотків на рік (із розрахунку фактичної кількості днів у період (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Дія цього Договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. У зв'язку з порушенням Позичальником Основного договору, 01.06.2010 року Банк звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На думку позивача, зобов'язання поруки за Договором поруки, укладеного між позивачем, з одного боку, та Банком, з іншого боку, підлягає визнанню припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, у зв'язку з чим він звернувся до суду із позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 22.11.2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 166/П/29/2007-840. Відповідно до п.п. 1.1., 3.3.1. Основного договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 157 509,00 доларів США 00 центів в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «нове житло». Щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1730,78 доларів США 78 центів. 22.11.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки-1 до № 166/П/29/2007-840. Відповідно до п.п. 1.1., 5.3. Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON], взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 166/П/29/2007-840 від 22.11.2007 року, в тому числі: повернути до «19» листопада 2032 року кредит у сумі 157 509,00 доларів США 00 центів; сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,49 % відсотків на рік (із розрахунку фактичної кількості днів у період (28-29-30-31/360); сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором; сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Дія цього Договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. У зв'язку з порушенням Позичальником Основного договору, 01.06.2010 року Банк звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості до [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст. 5.3. Договору поруки дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору чи виконанням Поручителем своїх зобов'язань, згідно умов цього договору. Отже, зобов'язання поручителя щодо сплати процентів за користування кредитом діє до повного виконання зобов'язання з повернення кредиту і не припиняється з закінченням строку повернення кредиту, передбаченого у договорі (спливом терміну повернення кредиту). [PERSON] взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 19.11.2032 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами). Відповідно до п. 24 Постанови № 5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосуванням судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, як умови чинності поруки, слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином відповідач, звернувшись до суду з позовом в червні 2010 року про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором, скористався свої правом на пред'явлення вимоги про стягнення кредитної заборгованості. Посилання позивача на те, що право відповідача на пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, виникло з 13.10.2008 року, тобто з дати останнього погашення позичальником чергового платежу, суд не приймає до уваги, оскільки, строк виконання основного зобов'язання - кредитного договору, продовжується до 19.11.2032 року, а ПАТ "КБ "Надра" вимагало дострокового погашення заборгованості не внаслідок зміни строків кредитного договору, а на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України внаслідок порушення умов договору позичальником. Відтак, банк звернувся до поручителя із достроковим стягненням заборгованості, що не суперечить вимогам ч. 4 ст. 559 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed