Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

В лютому 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5973 грн. 09 коп., посилаючись на те, що рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 19.02.2008 року з відповідача на користь [PERSON] було стягнуто 7789 грн. 83 коп.. Вказане рішення було виконано виконавчою службою в примусовому порядку 29.05.2014 року та на його рахунок було перераховано вказану суму. З огляду на викладене позивач додатково просить суд стягнути на його користь за період з 15.04.2008 року по 29.05.2014 року 3% річних в сумі 1431 грн. 62 коп. та інфляційні витрати в сумі 4541 грн. 47 коп., а всього коштів на загальну суму 5973 грн. 09 коп. Позивач до суду не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність,\~в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася та будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що 19.02.2008 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно договору оренди від 01.01.2005 року стягнуто вартість ремонтних робіт в сумі 6683 грн., відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. та судові витрати на суму 106,83 грн., а всього 7789,83 грн. \~\~\~\~ 23.10.2015 року державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. \~\~\~\~ Згідно з платіжним дорученням №8 від 23.01.2014 року [PERSON] перерахувала 7\~789,3 грн. на рахунок [PERSON] Таким чином рішення суду з вини боржника не виконувалося з 15.04.2008 року по 29.05.2014 року. Так, в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.ч.1 та 4 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Разом з тим, п.п. 17 та 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526 та 599 ЦК України. За змістом ст. 552 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином, на думку суду, позивач має право після закінчення строку дії договору, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України. З огляду на вказане з відповідачки за період з 15.04.2008 року по 29.05.2014 року підлягають стягненню 5973 грн. 09. коп., в тому числі 3% річних в сумі 1431 грн. 62 коп. та інфляційні витрат в сумі 4541 грн. 47 коп. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність неналежного виконання [PERSON] зобовязань перед позивачем, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно із ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні,\~на користь якої ухвалюється рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому\~ сплачений судовий збір в розмірі 597,31\~грн. також підлягає стягненню із відповідачки\~на користь позивача. На підставі викладеного, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а також

Outcome: approved