Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.12.2015. Свої вимоги мотивував тим, що 21 грудня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.п.3.4.1 договору, клієнту відкривається поточний рахунок № 26259502155326 в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. В своїй заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив клієнту кредит у сумі 1500,00 грн. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв'язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів. В подальшому у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позивачем на адресу відповідача - було надіслано [PERSON] лист-вимогу за вих. № 100.19-07/32686/89 від 27.10.2017, яким боржника повідомлено про наявну заборгованість та про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 30 календарних днів з дати отримання листа-вимоги погасити заборгованість. Лист-вимогу залишено без задоволення, кредитну заборгованість не погашено. Станом на 17.10.2018 заборгованість за кредитним договором складає 2582,36 грн., із них: основна заборгованість 1400,00 грн., відсотки за користування кредитом 606,61 грн., пеня 432,89 грн.,заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 12,00 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 32,54 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 29,34 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 12,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.12.2018 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Сторони в судове засідання не з"явились, в установлений судом строк не подали заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст..264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно п.п.3.4.1 договору, клієнту відкривається поточний рахунок № 26259502155326 в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою. Банк надає клієнту платіжну картку та персональний ідентифікаційний код. В своїй заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, клієнт просив банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його кредитний рахунок. Банк встановив клієнту кредит у сумі 1500,00 грн. Згідно п. 6.6.1 процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить 28 % річних за користування кредитними коштами. Згідно додатку № 1 до основного договору плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку становить 40 % на рік. Згідно п. 6.6 Заяви про приєднання, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов'язкового щомісячного платежу, також клієнт має право провести повне чи часткове погашення кредиту. Згідно п. 1.5 розділу ХХІІ договору, датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії уповноваженим представником банку, датою надання кредиту є дата використання клієнтом кредиту. Згідно п.п.1.10.1 клієнт зобов'язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Згідно п.1.12. за користування кредитом клієнт зобовязаний сплачувати банку проценти в порядку та розмірах, визначених в заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в додатку № 1 до договору. Згідно п.1.13 проценти нараховуються методом факт/факт на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування ним, починаючи з першого дня отримання кредиту включно та до дня фактичного повернення кредиту (його частини). Клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом усі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа. За невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов'язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором (а.с.5-11). Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав повністю. Позичальник не виконав належно умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, внаслідок чого виникла заборгованість, яка Станом на 17.10.2018 заборгованість за кредитним договором складає 2582,36 грн., із них: основна заборгованість 1400,00 грн., відсотки за користування кредитом 606,61 грн., пеня 432,89 грн.,заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 12,00 грн., сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 32,54 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту 29,34 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 12,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача (а.с.17-20). На адресу відповідача банком направся лист-вимога № 100.19-07/32686/89 від 27.10.2017 щодо усунення порушень за кредитним договором, погашення простроченої кредитної заборгованості (а.с.16). Проте вимоги щодо порушень за кредитним договором залишились без належного реагування. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами ст. 536 ЦК України. Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду у рівних частках з кожного. На підставі наведеного та

Outcome: approved