Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача 5 429,84 грн. та судові витрати в сумі 1762, 00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 25.03.2015 між ПАТ СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6674а5цв. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВMW», д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 09.09.2015 [PERSON] , керуючи ТЗ «Санг Йонг», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на вул. Сковороди, 17-Г, допустив зіткнення з автомобілем «ВMW», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 758/11355/15 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку страхувальник звернувся та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих документів були складені страхові акти, на підставі яких ПАТ «СК «АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9339,76 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № А14018373 в АТ «ПРОСТО-страхування», то остання відшкодувала АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 3909,92 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 429,84 грн. Представник позивача до початку судового засідання звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 03.11.2020 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 25.03.2015 між ПАТ СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 6674а5цв. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВMW», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 16-21). 09.09.2015 [PERSON] , керуючи ТЗ «Санг Йонг», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на вул. Сковороди, 17-Г, допустив зіткнення з автомобілем «ВMW», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.11.2015 у справі № 758/11355/15 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 22). З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку страхувальник звернувся та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих документів були складені страхові акти, на підставі яких ПАТ «СК «АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9339,76 грн., що підтверджується копією платіжного доручення (а.с. 34). Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № А14018373 в АТ «ПРОСТО-страхування», то остання відшкодувала АТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 3909,92 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 5 429,84 грн., а тому її потрібно стягнути з відповідача в порядку регресу. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підставою для притягнення до цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкода, завдана такою поведінкою; причинний зв`язок між протиправною поведінкою й шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду, у вигляді умислу або необережності. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Згідно із статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Саме на таку обставину подання регресного позову посилається позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на відсутність доказів з боку відповідача на спростування правових підстав позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування.

Outcome: approved