Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/1647/74/82105 від 22 грудня 2006 р. сума якої складає 9\~833,62 дол. США, що за курсом НБУ станом на 15.09.2015р. складало 222\~874,47 грн. (двісті двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 47 копійок), та стягнути судовий збір в сумі 3\~343,12грн., Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 22 грудня 2006 року між ВАТ «[PERSON] Аваль», назва якого змінена на ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON]Т.о. було укладено кредитний договір № 014/1647/74/82105, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000 доларів США на строк по 22.12.2021 року, із сплатою 14 % відсотків річних. Банк виконав свої зобовязання перед позичальником, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору. Відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за використання кредитних коштів. Оскільки відповідач не виконує належним чином умови договору, станом на 15 вересня 2015 року утворилася заборгованість в загальній сумі 9 833,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 222 874,47 грн., із них, в тому числі : заборгованості за кредитом 8 194,99 доларів США, що в еквіваленті становить 179 902,12 грн.; заборгованості за відсотками 957,49 доларів США, що в еквіваленті становить 21 019,49 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками 954,35 доларів США, що в еквіваленті становить 20 950,55 грн., пеня за прострочення кредиту та відсотків 681,14 доларів США, що в еквіваленті становить 14 952,86 грн. та розрахункові штрафи 7 000,00 грн., які позивач просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, надала судові аналогічні пояснення. Також представник позивача пояснила, що відповідач не виконує умови договору та заборгованість по кредитному договору не сплачує. Відповідач [PERSON]Т.о. проти задоволення позову заперечував та пояснив судові, що натепер не виконує умови договору, оскільки змінився курс долара по відношенню до гривні, у звязку із чим сума щомісячних платежів збільшилася і він не змозі сплачувати такі суми. Також відповідач пояснив, що він звертався до позивача із заявами про розрахунок заборгованості за договором за курсом меншим, ніж встановлено НБУ, однак відповіді від банка не отримав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 22 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», що підтверджується витягом із статуту, та [PERSON] Мирнаджаф Таги-огли було укладено кредитний договір № 014/1647/74/82105, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 000 (тридцять тисяч) дол. США 00 центів, на строк по 22.12.2021 року (включно), із сплатою 14 % відсотків річних (п. 1.1, 1.2., 1.4. Кредитного договору) / а. с. 14-18/. Відповідно до п. 3.1 цього договору [PERSON] надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, забезпечення, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 4.1 [PERSON] зобовязався відкрити Позичальнику позичковий рахунок та надати кредитні кошти, за умови надання Позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п. 3.5 . цього договору. Таким чином [PERSON] виконав свої зобовязання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачені умовами кредитного договору / а. с. 19/. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобовязався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора: - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення кредиту до 22.12.2021 року (включно) на рахунок; - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок. За порушення строків повернення кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених положеннями Кредитного договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% та штраф у розмірі 20 гривень від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 10.1. Кредитного договору). Позичальник зобовязався до отримання коштів здійснити страхування майна, яке надається в забезпечення/іпотеку та/або свого життя (або страхування від нещасних випадків) на користь Кредитора, в сумі не меншій за суму кредиту, та надати до Кредитора документ, що підтверджує сплату страхових платежів у повному обсязі. Щорічно, до дати закінчення періоду, за який сплачено попередній страховий платіж, протягом всього строку дії договору Позичальник зобовязаний поновлювати дію договорів страхування та надавати Кредитору копії платіжних документів про сплату страхових внесків у повному обсязі (п. 5.6. Кредитного договору). У п. 1.5.2 кредитного договору кредитор та позичальник погодили, що процентна ставка за кредитом збільшується на 5% від ставки у випадку відсутності у кредитора договору (полісу) страхування позичальника. У звязку з тим, що позичальник не надав Кредитору [PERSON] страхування та копії платіжних доручень про сплату страхових платежів відсоткова ставка за користування кредитом була збільшена на 5% річних на періоди: з 09.01.2013 13.02.2013 року; з 17.02.2014 11.03.2014 року та складала 19 % річних. 14 лютого 2013 року кредитор та позичальник уклали додаткову угоду №014/1647/74/82105/81-1-0-00/4021 та 12 березня 2014 року додаткову угоду №014/1647/74/82105/81-1-0-00/7145 до кредитного договору, відповідно до умов яких процентна ставка була встановлена у розмірі 14,00 % річних у звязку з тим, що позичальником були виконані умови Кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування / а. с. 25-33/. Позичальник не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, зокрема Позичальник не здійснює належним чином погашення щомісячних платежів, визначених графіком погашення, незважаючи на переплату по тілу кредиту, позичальник не сплачує відсотки. Внаслідок прострочення у кредитодавця виникло право на вимогу повернення тієї частини кредиту, строк виплати якої не настав, та сплати відсотків. Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, та неустойки, у випадках невиконання Позичальником умов Кредитного договору. 17.07.2015 року Позичальнику було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за вих. № 114-0-0-00/15-39727, якою було зобовязано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була / а. с. 34/. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 014/1647/74/82105 від 22.12.2006 року станом на 15.09.2015 року складає 9 833,62 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 222 874,47 грн., із них: - заборгованості за кредитом 8 194,99 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 179 902,12 грн.; - заборгованості за відсотками 957,49 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 21 019,49 грн.; у тому числі прострочена заборгованості за відсотками 954,35 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 20 950,55 грн. - пені за прострочення кредиту та відсотків 681,14 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 14 952,86 грн. - розрахункові штрафи 7 000,00 грн. / а. с. 7-12/. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з кредитного договору № 014/1647/74/82105 від 22 грудня 2006 року грошові кошти визначені в іноземній валюті, а саме в доларах США. Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до роз'яснень Верховного суду України у випадку наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України. У звязку із чим суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором № 014/1647/74/82105 від 22.12. 2006 року в загальній сумі 9833,62 долари США, що еквівалентно 215\~874 грн. 47 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Умовами кредитного договору, а саме пунктом 9.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з даним пунктом кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень діючого законодавства щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви в частині стягнення нарахованих штрафів в розмірі 7000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача витрати та сплаті судового збору в сумі 3343,12грн. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість погашення заборгованості та здійснення позивачем перерахунку заборгованості за іншим курсом валют, ніж визначений НБУ. Як вставлено в судовому засіданні відповідач [PERSON]Т.о. при укладанні кредитного договору та отриманні грошових коштів в іноземній валюті вимог щодо зміни визначення валюти кредитування не пред"являв. Вказані умови договору є суттєвими і оговорені в самому договорі, який підписано відповідачем. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд вважає, що відповідач свідомо звернувся до банку з метою отримання кредиту в іноземній валюті, при цьому мав право вибору та був вільним в його укладенні, у разі незгоди з умовами договору мав можливість його не укладати. Крім того, укладаючи спірний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане, оскільки незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Тому суд приходить до висновку, що посилання відповідача не спростовують надані позивачем докази щодо наявності у нього заборгованості перед банком, яка утворилася внаслідок невиконання [PERSON]Т.о. умов кредитного договору. На підставі викладеного ,

Outcome: partial