Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею гуртожитку, та зняття з реєстраційного обліку. 04.12.2002 року місце проживання [PERSON] було зареєстроване у гуртожитку позивача розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією реєстраційної картки, за особистою заявою відповідача. Однак, [PERSON] не проживав у гуртожитку, досі не знявся зі спірною адресою з реєстраційного обліку, що підтверджується довідкою №440 від 05.03.2013 року та Актом комісії від 22.05.2014 року. Згідно зазначеного Акту комісії Державної установи "Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Національної академії медичних наук України", особистих речей відповідача у кімнаті не виявлено, комунальні платежі не сплачені. З 05.12.2002 року, [PERSON] не проживає за вказаною адресою, що підтверджують свідки [PERSON], [PERSON], котрі є черговими по гуртожитку, місцезнаходження відповідача невідоме. У трудових відносинах [PERSON] з ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім.. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України» ніколи не перебував, що підтверджується довідкою №2 від 13.01.2014 року. Представник позивача - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про згоду на заочний розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилися, про слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце перебування (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач належним чином був завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не з'явився в судове засідання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виниклий спір про усунення перешкод у здійсненні прав власника в силу ст.15 ЦПК України належить розглядати в порядку цивільного судочинства. 04.12.2002 року місце проживання [PERSON] було зареєстроване у гуртожитку позивача розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією реєстраційної картки, за особистою заявою відповідача.Однак, [PERSON] не проживав у гуртожитку, досі не знявся зі спірною адресою з реєстраційного обліку, що підтверджується довідкою №440 від 05.03.2013 року. У судовому засіданні встановлено, що згідно довідви з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.05.2014 року, відповідач [PERSON] прописаний за зазначеною адресою, однак фактично там не мешкає. Факт не проживання відповідача в даному гуртожитку з 05.12.2002 року по даний час підтверджується Актом комісії Державної установи "Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П.Філатова Національної академії медичних наук України", особистих речей відповідача у кімнаті не виявлено, комунальні платежі не сплачені, акт складений 22.05.2014 року. Так як реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивача по сплаті комунальних послуг, що порушує її конституційні права, то суд вважає, що на підставі наданих доказів необхідно вимоги позивача задовольнити. Згідно зі ст.127 ЖК УРСР, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст.132 ЖК УРСР, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, яким їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки його власністю і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він повинен бути зняти з реєстраційного обліку за цією адресою. Згідно ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою. Суд вважає, що своїми діями відповідач порушує право власності позивача, передбачене ст. ст. 21, 41 Конституції України, тому що він не може володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю за своїм розсудом у зв'язку з реєстрацією відповідача на жилій площі, яка належить Державній установі «Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім.. В.П.Філатова Національної академії медичних наук України».

Outcome: approved