Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ «[PERSON] Аваль» та ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області про звільнення майна з під арешту. В позові вказав, що при оформленні спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], яка померла 12.01.2013 року, йому стало відомо, що на спадкове майно накладено арешт відділом ДВС Лубенського МРУЮ у звязку з виконанням виконавчого листа №2-н-559/08 від 08.12.2008 року виданим Лубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» боргу в сумі 4334,80 грн. Коли він звернувся із заявою до Лубенського ВДВС про зняття арешту з нерухомого майна, то йому було відмовлено та розяснено, що даний арешт мав місце, але в даний час виконавче провадження закінчене у звязку зі смертю боржника і йому було рекомендовано звернутись в суд. Таким чином, позивач вважає, що на теперішній час відсутні правові підстави перебування спадкового майна під арештом. При його зверненні до відповідача з вимогою звільнити з під арешту вищевказане майно, йому було відмовлено, оскільки відповідно до положень ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» майно боржника звільняється з під арешту в разі завершення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 цього Закону в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. В даному ж випадку виконавче провадження в межах якого накладено арешт завершено на підставі п.3 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином можливість звільнення майна з під арешту у ВДВС відсутня. Враховуючи викладене позивач прохає суд зняти арешт з майна [PERSON], накладений постановою ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області №11824889 від 13.03.2009 року. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, звернулися до суду з заявою в якій прохали справу розглядати без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представники відповідачів ПАТ «[PERSON] Аваль» та ВДВС Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі. По суті позову покладаються на розсуд суду. Третя особа по справі перша Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, прохала справу розглядати без їх участі, покладаючись на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявний у справі доказів. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється сином померлої 12.01.2013 року [PERSON], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.7-8). Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №750240, виданого Новосанжарською районною державною адміністрацією 23.11.2009 року, земельна ділянка розміром 4,320 га, яка розташована на території Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області належала [PERSON] (а.с.6). Постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МРУЮ Полтавської області №11824889 від 13.03.2016 року на виконання виконавчого листа №2-н-559/08 від 08.12.2008 року виданого Лубенським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» боргу в сумі 4334,80 грн. було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] з забороною його відчуження (а.с.5). Відповідно до листа ВДВС Лубенського МРУЮ 28.02.2013 року виконавче провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника. Однак, враховуючи, що згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» майно боржника звільняється з під арешту в разі завершення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 цього Закону в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а оскільки виконавче провадження в межах якого накладено арешт завершено на підставі п.3 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» позивачу було відмовлено у звільненні вищевказаного майна з під арешту (а.с.10). Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, судом встановлено, що арешт на все майно, належне [PERSON] було накладено державним виконавцем ДВДС Лубенського МРУЮ з метою забезпечення виконання виконавчого листа про стягнення боргу з останньої. 28.02.2013 року виконавче провадження по вказаному виконавчому листу було закрито, таким чином необхідність у накладенні арешту на майно боржника відпала, а отже позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved