Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №02016831157 від 18 жовтня 2008 року в сумі 88670 грн. 64 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПростоФінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №02016831157, за яким кредитор надав відповідачу кредит в сумі 122930,00 грн. шляхом безготівкового перерахування цільових коштів на рахунок, який зазначив в своїй заяві позичальник (а.с.14), зі сплатою 14,5% річних, з кінцевою датою повернення до 10 жовтня 2013 року (а.с. 9-11). Погашення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно з графіком, який є невід'ємною частиною кредитного договору (додаток №1) (а.с. 12). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, відповідно до графіка комісійні винагороди за управління кредитом у розмірі 0,22% від початкової суми кредиту та за надання кредиту в розмірі 1,5% від початкової суми кредиту. Пунктом 7.2 р.7 договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань щодо сплати щомісячних платежів, кредитодавець має право вимагати від позичальника сплатити кредитодавцю неустойку (штраф) в розмірі 20% від повної суми щомісячного платежу, зобов'язання по сплаті якого порушено позичальником. ТОВ «ПростоФінанс» взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі та порядку встановленому договором, що підтверджується платіжним дорученням № [NUMBER] від 20 жовтня 2008 року (а.с. 15). Відповідач у порушення умов договору зобов'язання за кредитним договором не виконує. Внаслідок чого, рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2012 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором №02016831157 від 18 жовтня 2008 року в сумі 180 367 грн. 99 коп. Наразі, станом на 23 грудня 2015 року заборгованість, за вирахуванням сум стягнутих зазначеним абзацом вище рішенням суду, становить 97294 грн. 66 коп. та складається з заборгованості по відсотках в сумі 84343,44 грн., по комісії в сумі 4327,20 грн., по штрафам в сумі 8624,02 грн. Позовні вимоги пред'явлено в частині стягнення боргу в сумі 88670 грн. 64 коп., що складається із заборгованості по відсотках та комісії. 18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого, останній набув право вимоги первісного кредитора за кредитним договором, укладеним з відповідачем. До заборгованості відносяться зобовязання щодо повернення суми кредиту (несплаченої станом на день укладення цього договору, в тому числі суми повернення яких прострочено), сплати процентів за користування кредитом, сплати сум комісійної винагороди та інші платежі несплачені на день підписання договору (а.с.23-27). Згідно листа від 13.01.2016 року, позивачем було запропоновано відповідачу врегулювати спір в позасудовому порядку (а.с. 21). Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло права вимоги до [PERSON] за кредитним договором. За змістом ст.ст.526, 527, 530, 610 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, дане зобов'язання має бути виконане у зазначений період часу. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язання. Як визначено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. До штрафних санкцій Верховним Судом України віднесено в тому числі й проценти за користування кредитом та комісію (правова позиція у справі № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 88670 грн. 64 коп., яка доведена в судовому засіданні та підлягає стягненню з нього в повному обсязі на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати, понесені банком у звязку із подачею даного позову. На підставі викладеного ст.ст. 512,514, 526, 527, 530, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved