Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на будинок з надвірними спорудами, та на земельну ділянку в розмірі 0,56 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, та на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері за заповітом. 27.11.2013 року він звернувся до приватного нотаруса [PERSON] із заявою про оформлення спадщини, однак у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, оскільки не було правовстановлюючих документів на будинок. У судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. У зв'язку з відсутністю сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO](а.с.18). [PERSON] є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.21). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, та земельна ділянка за вищевказаною адресою(а.с. 12-15, 17). [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту( а.с.17). Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори від 27.11.2013 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.6). Згідно довідки Бердичівського МБТІ за адресою: [ADDRESS] правовстановлюючі документи на будинок не оформлені(а.с.7). Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд вважає, що визнання права власності за позивачем в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] не порушить прав інших осіб і не заборонено законом, а тому позовні вимоги в цій частині [PERSON] є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується визнання права власності на земельну ділянку, то суд вважає, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Як зазначено в ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (із змінами, внесеними Законом України від 5 березня 2009 року № 1066-V1). Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті, яка передбачає, що право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно - правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. В ст. 116 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768 - 111 теж зазначено, що набуття права на землю громадянам та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1218 ЦК україни, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиненні внаслідок його смерті. Як вбачається з довідки сільської ради дана земельна ділянка не приватизована(а.с.13). А тому суд вважає, що оскільки померла не набула права власності на дану земельну ділянку, то і судом не може бути визнано право власності на неї за позивачкою. Крім того позивач не надав суду жодних доказів про те, що він звертався щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку і йому було відмовлено, тобто в даному випадку відсутній спір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial