Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що 08 листопада 2016 року помер її чоловік, [PERSON]. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії № 327 від 09 листопада 2016 року, виданим Луганською багатопрофільною лікарнею. Заявниця із наявним вищевказаним свідоцтвом звернулася до легітимного державного українського органу Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області із проханням зареєструвати смерть її чоловіка та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Тому заявниця була вимушена звернутися до суду.\~Встановлення факту смерті потрібне заявниці для реалізації права на спадщину, отримання свідоцтва про смерть, отримання недоотриманих сум пенсії, що належала померлому і не була отримана у зв'язку зі смертю.\~\~\~\~\~\~ Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 08 листопада 2016 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 327 від 09 листопада 2016 року. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії II-ЮБ № 157887, виданого 27 січня 1963 року заявниця є дружиною померлого [PERSON]. Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON] народився 06 травня 1940 року в селищі Фрунзе Слов'яносербського району Луганської області, на момент смерті був зареєстрований за адресою: [INFO]. Заявниця із наявним свідоцтвом про смерть звернулася до легітимного державного українського органу Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області проханням зареєструвати смерть її чоловіка та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй листом від 22.11.2016 року № 305/02.2 було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Відповідно до ст. 257-1 ч.1,ч.4,ч.5 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved