Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 108436,50 грн. та судові витрати в розмірі 1084,36 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 19.12.2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 120320316 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, згідно умов якого відповідач бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, сплачувати передбачені договором платежі, а оператор LeaseIT (позивач) зобов'язується забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умови виконання клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином та надав відповідачеві обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120320316 від 24.11.2011 року. Водночас, відповідач умови договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на дату подання позову, має заборгованість в розмірі 108436,50 грн., з яких 8489,98 грн. компенсація вартості наданого обладнання та 99946,52 грн. плата за прострочення місячних платежів. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, при цьому зауважив, що Правилами передбачено нарахування додаткових платежів за несплату щомісячних платежів, які за своєю природою є штрафними санкціями за невиконання грошового зобов'язання. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, у запереченнях зазначив, що дійсно відповідач отримав від позивача обладнання згідно договору про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, однак розмір заборгованості, який зазначає позивач є значно завищеним. Відповідно до умов договору та обраного відповідачем пакету обслуговування, платіж становить 10 % вартості отриманого обладнання, тобто 1061,26 грн., за прострочення одного платежу [PERSON] повинен сплатити 106,12 грн, тому відсутні підстави стягувати заборгованість в розмірі 108436,50 грн. Крім того, на момент укладення договору юридичної особи, як Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» не існувало. Надав суду заяву про застосування позовної давності, в якій зазначив, що позовна давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена строком в один рік, а перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Право позивача пред'явити вимоги про повне виконання зобов'язання за договором виникло не пізніше 01.11.2012 року, а отже перебіг строку позовної давності щодо стягнення пені закінчився 01.11.2013 року. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2011 року між Закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій», яке було перейменовано у ПАТ «Лізинг Інформаційних технологій» та [PERSON] укладено договір № 120320316 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, згідно умов якого відповідач отримав у користування ноутбук на загальну суму 10612,50 грн. та зобов'язався сплачувати місячні платежі за користування обладнанням. При підписанні вказаного договору відповідач [PERSON] погодився з усіма його умовами, про що на примірнику договору проставлено його особистий підпис. Позивач, Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» свої обов'язки за договором виконав належним чином та надав відповідачу обладнання, що підтверджується актом приймання-передачі майна № 120320316 від 24.12.2011 року, згідно якого позивачем було передано [PERSON] обладнання, а саме ноутбук Acer Aspire 5830 TG. ( а.с. 15) Згідно з ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» "фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до витягу з протоколу № 65 позачергових зборів акціонерів ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» від 16.12.2011 року прийнято рішення акціонерами змінити найменування в Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» відповідно до норм Закону України «Про акціонерні товариства».(а.с. 21) Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. А Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 цього Закону лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ч. 4 вказаної статті лізингоодержувач може мати інші права та обов'язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. Договором передбачено, що клієнт зобов'язаний своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені пакетом LeaseІТ та цим договором. Строки та порядок сплати лізингових платежів встановлені пп. 6.1-6.12 Правил. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Умовами пакету LeaseІТ є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10 %; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 10; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності передбачено після виплати повної вартості обладнання. Згідно структури грошових нарахувань та надходжень № 2014091533 від 15.09.2014 року вбачається, що відповідач повинен був оплатити 10 платежів по 1061,26 грн. щомісяця, однак виконав зобов'язання лише оплативши 2176,00 грн., з яких 53,48 грн. штрафних санкцій. Внаслідок невиконання зобов'язання утворилась заборгованість та з [PERSON] підлягає стягненню 8489,98 грн. компенсації вартості наданого обладнання. (10612,50 - (2176,00-53,48) = 8489,98) Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 14.2 Правил, у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора LeaseІТ плату за прострочення платежу: в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за Договором; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за Договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє Клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseІТ. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відтак, за своєю правовою природою платежі, визначені пунктом 14.2 Правил є видом неустойки, яку повинен сплачувати відповідач у разі несвоєчасного виконання грошових зобов'язань. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд погоджується із доводами відповідача про наявність підстав для застосування строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки. Крім того, ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що має істотне значення. Оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір основного боргу, суд вважає, що розмір неустойки підлягає зменшенню до 30000,00 грн. відповідно до положень ст. 551 ч. 3 ЦК України та з урахуванням строку позовної давності. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 384,90 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial