Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В позові вказав, що на праві приватної власності йому належить квартира [ADDRESS] . Відповідач, хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, проте фактично не проживає там понад чотирьох років в тому числі понад рік з моменту набуття позивача права власності на вказану квартиру), за житлово-комунальні послуги не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Від зняття з реєстрації у позасудовому порядку відповідач ухиляється. Внаслідок бездіяльності відповідача з не зняття з реєстраційного обліку позивач несе заяві витрати на утримання житла, оплачуючи комунальні послуги, в тому числі за відповідача, зазначає, що порушуються її право на володіння та розпорядження своєю власністю. На підставі вищенаведеного позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , а також просить стягнути судові витрати з відповідача у розмірі 908 грн. 08.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03.11.2021 року протокольною ухвалою було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 24.11.2021 року. Представник позивача просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Позивач підтримав думку представника. Свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили обставини, що викладені у позові. Відповідач відзив не надав, до суду не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК. З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Право приватної власності [PERSON] підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майна, номер інформаційної довідки 276905135 від 28.09.2021 (а.с. 8). Відповідно до пояснень у судовому засіданні позивача та свідків, які є його сусідами, судом було встановлено, що відповідач був членом сім"ї попереднього власника квартири, та не проживає у вищезазначеній квартирі понад 4-х років. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Судом встановлено, що відповідач понад чотири роки не мешкає, за адресою, [ADDRESS] , що вказує на відсутність у нього інтересу до вказаного житла, у зв`язку з чим він може бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved