Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до [PERSON] (відповідач-1, позичальник), [PERSON] (відповідач-2, поручитель) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.01.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3796/74/66823/223322082, відповідно до якого відповідачу-1 було надано кредит в сумі 71 050, 00 доларів США, а останній зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі до 15.01.2028 року згідно з Графіком сплати платежів, та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 13,00 річних. В забезпечення виконання кредитного договору, 15.01.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 223322082, відповідно до якого поручитель зобов'язався відповідати за зобов'язаннями позичальника в повному обсязі до остаточного виконання боргових зобов'язань відповідача-1 по кредитному договору. Відповідач-1 скористався кредитними ресурсами, але свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 04.06.2015 року утворився борг на суму 71 369, 66 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 04.06.2015 року становить 1 499 188, 29 грн., та складається з: 62 944, 18 доларів США, що еквівалентно 1 322 202, 99 грн. - заборгованість по кредиту; 5 201, 08 доларів США, що еквівалентно 109 253, 68 грн. - заборгованість по відсоткам; 3 224, 40 доларів США, що еквівалентно 67 731, 62 грн. - пеня. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду, в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення до суду не подавали, тому суд вважає за можливе провести судове засідання без участі нез'явившихся осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі у їх сукупності та співставленні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/3796/74/66823/223322082, згідно якого позивач надав відповідачу-1 кредит на суму 71 050, 00 доларів США на придбання нерухомості (70 000,00 доларів США) та оплату комісії за надання кредиту (1 050,00 доларів США), а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов Договору та тарифів Банку, а також виконувати інші обов'язки за кредитним договором. Кредит надано строком на 240 місяців з датою остаточного погашення кредиту 15.01.2028 року (п. 1.1.6 - 1.1.7 кредитного договору) та процентною ставкою 13,00 % річних (п. 1.2.1 кредитного договору). Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту шляхом щомісячних ануїтетних платежів до 15 числа календарного місяця протягом строку кредиту (п. 1.3.3 кредитного договору) та додатково сплатити комісію за надання кредиту у сумі 1 050, 00 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 15.01.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 223322082, відповідно до умов п. 2.2 якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язання боржника - [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/3796/74/66823/223322082 від 15.01.2008 року в повному обсязі цих зобов'язань. Виходячи з п. 2.2. кредитного договору грошові зобов'язання позичальника за цим договором є безумовними та безвідзивними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов'язаннями позичальника, якщо інше не встановлено чинним законодавством. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки у розмірі, визначеному п. 1.2.1 кредитного договору, та додатково сплачує комісії на користь кредитора, що передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу (зарахування) всієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника. Після зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника та сплати позичальником всіх комісій банку, останній має право самостійно розпоряджатися коштами кредиту відповідно до його цільового призначення, у тому числі дати доручення банку на видачу готівки або на безготівковий переказ коштів кредиту (п. 6.3 кредитного договору). Згідно п. 6.4 кредитного договору, підставою для надання кредиту є заява, яка оформляється позичальником. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими, рівними) платежами в розмірі згідно Графіку погашення кредиту та інших платежів. Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Крім того у п. 7.2 зазначено, що платежі за кредитом сплачуються у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену п. 1.3.3 цього договору, тобто 15 числа. Згідно п. 16.1 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору, що підтверджується заявою на видачу готівки № 0S021863 від 15.01.2008 року, меморіальним валютним ордером № 0LJV99520 від 15.01.2008 року, випискою з балансового рахунку позичальника. Однак позичальник припинив належним чином виконувати свої грошові зобов'язання за кредитним договором, а саме - здійснювати щомісячні обов'язкові платежі відповідно до сум та строків, передбачених Графіком погашення, внаслідок чого станом на 04.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 71, 369, 66 доларів США, яка складається із: 62 944, 18 доларів США - заборгованість по кредиту; 5 201, 08 - заборгованість по відсоткам; 3 224, 40 доларів США - пеня. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачем, з якого також вбачається виконання умов кредитного договору позичальником до листопада 2014 року, тоді як після вказаної дати проплата належних сум згідно кредитних зобов"язань жодного разу позичальником не проводилася. Згідно п. 3.1 договору поруки, у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від прострочення до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно (п. 16.3 кредитного договору). Відповідно до п. 4.1 договору поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником всіх або окремих взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви, у відповідності до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України. Також представником позивача доведено, що відповідачам 31.03.2015 року були направлені вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та договором поруки, проте заборгованість не було погашено. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов'язання. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Поручитель, за ст. 553 ЦК України, відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як роз'яснено у п. 29 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилося, є самостійним. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Слід зазначити, що згідно висновку Верховного Суду України від 24.09.2014 року зробленого під час розгляду справи за № 6-145цс/14 вбачається можливість стягнення суми заборгованості в іноемній валюті , якщо сам кредитний договір укладений в такій. Проте, відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в доларах США із наведенням розрахунків в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 04.06.2015 року, остання підлягає перерахунку враховуючи курс встановлений НБУ на день ухвалення рішення. 13.10.2015 року НБУ встановив офіційний курс на долар США - 21, 81 грн. Отже, враховуючи вищевикладене та норми ст. 554 ЦК України, яка визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка станом на 04.06.2015 року, становить 71 369, 66 дол. США, яка складається з: заборгованості по кредиту - 62 944, 18 доларів США; заборгованості по відсоткам - 5 201, 08 доларів США; пені - 3 224, 40 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 1 556 572 (один мільйон п'ятсот п'ятдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 28 (двадцять вісім) коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені наступні судові витрати по даній справі - судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп. - по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з кожного відповідача, оскільки такі не є солідарними.

Outcome: approved