Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] 02 листопада 2017 року звернулася до суду із позовом і просить визнати за нею - [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) право власності на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 4,1910 га, яка складається з двох ділянок: площею 0,3553 га та площею 3,8357 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], якому вони належали згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.03.2003. Посилається на те, що [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 4,1910 га, яка складається з двох ділянок: площею 0,3553 га та площею 3,8357 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги та прийняла спадщину на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подавши у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, на за заповітом, ні тих, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку в зв'язку з тим, що нею не було надано витягу з Державного земельного кадастру. Зареєструвати дану земельну ділянку в даний час неможливо у зв'язку зі смертю її власника. Факт володіння померлим [PERSON] вищезазначеною земельною ділянкою підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.03.2003; копією листа Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 13.09.2017; звітом про оцінку майна, а саме: земельної ділянки [NUMBER] загальною площею 4,1910 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, від 10 жовтня 2017 року. Право позивача [PERSON] на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 12.04.2016; довідкою Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 892 від 10.08.2017; копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 13.08.1977; копіє Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44711154 від 09.08.2016; постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2566/02-31 від 31.10.2017; копією паспорта позивача; матеріалами спадкової справи відносно померлого [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача, Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень не має, наслідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі, просить повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.п.9, 10 Розділу VII „Прикінцевих і перехідних положень" Закону України „Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07 липня 2011 року „до 01.01.2013 державна реєстрація земельних ділянок здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Документи, яким було посвідчено право власності земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим законом, є дійсними". З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 12 березня 2003 року на ім'я [PERSON], вбачається, що право власності останнього на земельну ділянку [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,1910 га, що розташована на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 258. Із звіту про оцінку майна від 10 жовтня 2017 року вбачається, що об'єктом оцінки є земельна ділянка [NUMBER] загальною площею 4,1910 га, яка складається з двох ділянок: площею 0,3553 га та площею 3,8357 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 12.03.2003. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved