Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно нього - неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні законний представник позивача його мати - [PERSON],прокурор, представник органу опіки та піклування позовні вимоги та просили суд їх задовольнити, зокрема, законний представник позивача суду пояснила, що відповідач ніколи не приймав участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям та розвитком, матеріальної допомоги на утримання свого сина - не надає. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлялась за правилами ч.4 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] (відповідача по справі). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Павлоградскої міської ради від 21 грудня 2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON], [INFO]. У висновку йдеться про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, наявності кримінального переслідування з приводу злісного ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 165 СК України за позивачем закріплено право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. ст. 150, 151 Сімейного кодексу України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно Міжнародної конвенції ООН «Про права дитини» (20 листопада 1989 року), предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини, а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити його батьківських прав відносно позивача. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved