Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимогу визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить земельна ділянка площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, розташована на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області. При юридичному оформленні спадкових прав у позивача виникли певні перешкоди, а саме нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. За таких обставин, [PERSON] , посилаючись на ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст. 79-1 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», звернувся до суду за захистом прав в спосіб визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Малькевич Н.В. у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. ст. 58, 60, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при чому позовні вимоги підтримані. Відповідачем Сергіївською сільською радою Покровського району Донецької області відзив на позов відповідно до ст. 191 ЦПК України не надано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] є сином [PERSON] (родинні відносини підтверджено копією свідоцтва про народження - а.с. 5). [INFO] [PERSON] померла (підтверджено копією свідоцтва про смерть - а.с. 6), в силу ч. 1 ст. 1220 ЦК України, після її смерті відкрилася спадщина. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не скористалася, наданим ст. 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Позивач [PERSON] , з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, подав заяву до Другої покровської нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57327493 від 23.08.2019 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57962067 від 18.10.2019 року - після смерті спадкодавця [PERSON] відкрито спадкову справу № 177/2019 за заявою [PERSON] (а.с. 7, 28) Згідно листа Другої покровської нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1061/01-16 від 18.10.2019 року свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалося, заяву про відмову від спадщини ніхто не подавав (а.с. 27). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2019 року державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори вказано на неможливість видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, розташовану на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно - державний акт (а.с. 15). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 року для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. З матеріалів справи вбачається, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, розташована на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області. Згідно розпорядження голови Покровської (Красноармійської) районної державної адміністрації № 372 від 17.08.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Сергіївської сільської ради» - 36-ти громадянам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною загальною площею 72,00 гектарів ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Сергіївської сільської ради в розрізі заявників та площ згідно додатку (а.с. 8). Відповідно до Списку громадян, яким надається дозвіл на розробку проекту (додаток до розпорядження голови райдержадміністрації № 372 від 17.08.2012 року) - під № 119 включено [PERSON] , площа землі (ріллі) - 2,00 гектари (а.с. 9). Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403305562018 від 05.05.2018 року [PERSON] відведено земельну ділянку площею 2,0000 гектарів, кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, розташована на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області (а.с. 10-12). Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 3191-СГ від 23.10.2018 року - [PERSON] безоплатно у власність надано земельну ділянку площею 2,0000 гектарів, в тому числі ріллі площею 2,0000 гектари, кадастровий номер 1422786000:03:000:2009 (а.с. 13). Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 47 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердж. постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року для державної реєстрації прав власності та прав постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. З взаємоузгодженого, логічного аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності на об`єкт нерухомого майна, яке виникло з моменту реєстрації земельної ділянки не породжує в особи цього права, а лише засвідчує офіційне визнання, підтвердження державною факту наявності в особи цього права. З урахування вказаного, суд приходить до переконання, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 2,0000 га кадастровий номер 1422786000:03:000:2009, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, призначена для ведення особистого селянського господарства, що узгоджується з положенням ст. 1218 ЦК України. Право власності на нерухоме майно, а саме на спірну земельну частку, належало [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок її смерті. Разом з тим, отримання позивачем, який є спадкоємцем за законом, свідоцтва про право на спадщину дійсно неможливо з об"єктивних причин. За приписами п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] фактично, будучи титульним власником спірного спадкового майна змушений в судовому порядку захистити свої майнові права та інтереси, оскільки будь-яких інший спосіб відсутній. Таке рішення відповідає ст. ст. 316, 328 ЦК України, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1296 ЦК України, ст. ст. 79-1, 125 ЗК України ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved