Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 209667,87 гривень, витрати на проведення оцінки в розмірі 1800 гривень та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 серпня 2016 р. в м. Києві по Столичному шосе, 33 відбулась ДТП за участю автомобілю «Рено», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобілю [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва № 752/13612/16-п від 17.10.2016 р., [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд», на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6999803. Згідно з Полісом АЕ/6999803 розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну становить 100 000,00 грн., франшиза становить нуль гривень З метою визначення розміру матеріальної шкоди 22.08.2016 року позивач звернувся до оцінювача СОД ФОП [PERSON] та уклав договір № 1768/16 про надання послуг з оцінки від 22.08.2016 р., в результаті чого останнім 03.03.2017 року було складено Звіт про визначення вартості матеріально збитку № 2181/15. Відповідно до зазначеного Звіту матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля [NUMBER] складає 209675,45 гривень. За послуги оцінювача позивач сплатив кошти в розмірі 1800 гривень. Позивач зазначає, що згідно Акту виконаних робіт від 03.10.2016 р., складеного ТОВ «ВІДІ Еліт» фактичні витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склали 209667,87 гривень. Оскільки, Страхова компанія, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, позбавлена членства в МТСБУ, не виконує своїх зобов»язань щодо відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності Страховика, позивач на підставі положень ст.ст. 1187, 1192 ЦК України просить стягнути витрати, понесені ним на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з відповідача у справі в повному обсязі, а також стягнути з нього витрати на складання Звіту з визначення вартості матеріальної шкоди.. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, позивачу завдана матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню винною особою, незважаючи на існування Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, оскільки відповідач не позбавлений в подальшому можливості звернутись до Страхової компанії, де була застрахована його відповідальність, з вимогами щодо відшкодування коштів, які були сплачені в рахунок відшкодування шкоди. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином. На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.08.2016 р. в м. Києві по Столичному шосе, 33 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Рено», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17.10.2016 р., [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Скайд» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6999803. Згідно з Полісом АЕ/6999803 розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну становить 100 000,00 грн., франшиза становить нуль гривень Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що будь-яких виплат Страховою компанією, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, здійснено не було. Право особи, якій завдані збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на їх відшкодування є абсолютним, гарантованим законом, і не може бути обмеженим наявністю договірних відносин між винуватцем ДТП та Страховою компанією, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність, хоча цей договір і укладений на користь третьої особи. Зазначена позиція також висловлена в постанові Верховного СУД України у справі № 6-2808цс15. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою визначення розміру матеріальної шкоди 22.08.2016 року позивач звернувся до оцінювача СОД ФОП [PERSON] та уклав договір № 1768/16 про надання послуг з оцінки від 22.08.2016 р., в результаті чого останнім 03.03.2017 року було складено Звіт про визначення вартості матеріально збитку № 2181/15. За послуги оцінювача позивач сплатив кошти в розмірі 1800 гривень. З матеріалів справи вбачається, що позивач на момент розгляду справи здійснив дії щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу і згідно Акту виконаних робіт від 03.10.2016 р., складеного ТОВ «ВІДІ Еліт», фактичні витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу склали 209667,87 гривень, які були сплачені позивачем. З врахуванням викладеного вимоги позивача . про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також витрат на проведення оцінки транспортного засобу, які пов»язані з врегулюванням питання про відшкодування шкоди, завданої майну позивача, є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені при зверненні до суду.

Outcome: approved