Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить: - розірвати шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 2 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 22; - визначити місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] з ним, [PERSON] та передати сина на його утримання та виховання за адресою [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала та пояснила, що спільно вони не проживають біля 6 місяців. Вона проживає за адресою [ADDRESS], а позивач в [ADDRESS], а тому вважає, що шлюб слід розірвати. Щодо вимоги про передачу сина [PERSON] на утримання та виховання позивача - не заперечує, оскільки у нього є належні умови та задовільний матеріальний стан, а вона має намір залишити територію України та виїхати на роботу за кордон. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та пояснив, що поскільки вони з відповідачкою спільно не проживають і їх сім'я розпалася, то шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. Щодо утримання сина, то пояснив, так як відповідачка має намір виїхати за кордон, то вважає, що дитині буде краще біля батька, оскільки у нього є всі належні побутові умови і він добре забезпечений матеріально. Крім того пояснив, що він за професією лікар, має постійне місце роботи і в змозі належно доглядати та утримувати сина. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кельменецької РДА - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] щодо визначення місця проживання [PERSON] [INFO] підтримує, оскільки ними проведено дослідження його побутових умов за адресою смт. Кельменці вул. Грушевського 24/11 Чернівецької області, які є добрими, позивач позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, добре забезпечений матеріально, а тому вважає за можливе визначити місце проживання дитини біля батька. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER], виданий 28 лютого 1997 року Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 30 серпня 2012 року відділом РАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, довідка № 3789, видана 30 жовтня 2014 року та довідка №3896, видана 10 листопада 2014 року виконкомом Кельменецької селищної ради Чернівецької області, акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 30 жовтня 2014 року, свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], видане 02 червня 2011 року відділом ДРАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, висновок про розв'язання спору між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 2011 року в відділі ДРАЦС Кельменецького РУЮ Чернівецької області, про що зроблений актовий запис за № 22. Спільно подружнім життям сторони проживали до травня 2014 року. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] [INFO], який проживає біля батька в [ADDRESS]. Сторони спільно не проживають та не підтримують подружні відносини, шлюб носить формальний характер, в даний час між позивачем та відповідачкою склалися неприязні відносини. Подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу - слід задовольнити. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO]. В даний час сторони спільно не проживають. Згідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із проголошеного в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування, позивач має стабільний самостійний дохід, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Відповідачка в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу, проживає в [ADDRESS] та має намір виїхати на роботу за кордон. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства", якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання [PERSON] біля нього слід задовольнити. З урахуванням думки позивача, яка викладена в позовній заяві, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] слід стягнути на його користь витрати понесені ним на сплату судового збору.

Outcome: approved