Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на адресу Дубенської райдержадміністрації надійшов лист служби у справах дітей Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області від 19.10.2016 № 583/01-05 щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], який згідно акта про покинуту дитину від 15.04.2016 був залишений в дитячому відділені Перечинської ЦРЛ. Станом на сьогоднішній день дитина знаходиться на повному державному утриманні в обласному Будинку дитини м. Свалява Закарпатської області. Мати дитини, [PERSON], покинула сина [PERSON] в пологовому будинку, про що свідчить акт про покинуту дитину, складений працівниками органу внутрішніх справ та відділу охорони здоров'я м. Перечин. Сама ж [PERSON] зникла у невідомому напрямку. Місце її перебування (проживання) станом на сьогоднішній день невідоме. Рішенням Перечинського районного суду від 30.08.2016 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Оскільки батько дитини також не проявив належної батьківської уваги, турботи та піклування і не забрав дитини із пологового будинку, не забезпечив синові сімейних форм виховання та родинного оточення, питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] було винесено на засідання комісії з питань захисту прав дітей райдержадміністрації. [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії не з'явились, хоча про дату та час засідання були повідомлені. Членами комісії одноголосно було прийнято рішення рекомендувати органу опіки та піклування райдержадміністрації надати службі у справах дітей Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадян: [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], в якому рекомендувати суду позбавити вищевказаних громадян батьківських прав відносно сина [PERSON]. [PERSON] зловживає алкогольними напоями, перебуває на "Д" обліку у лікаря нарколога, веде аморальний спосіб життя, спілкується із сумнівними компаніями, жебракує, що несе пряму загрозу життю та здоров'ю дитини у випадку виховання батьком свого сина. Батьки малолітнього [PERSON], [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі, але разом не проживають. У них ще є спільні малолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] [PERSON] та [PERSON] перебувають на неповному державному утриманні у комунальному закладі «Дубенська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради. Єва є вихованкою комунального закладу «Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр Рівненської обласної ради». Відповідач [PERSON] взагалі не виховує, не утримує та не забезпечує дітей, ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно доньок, а також малолітнього сина [PERSON], не надає матеріальної та фінансової допомоги, не цікавиться їх станом здоров'я та подальшою долею. Згідно інформації виконавчого комітету Стовпецької сільської ради гр. [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає протягом п'яти років. [PERSON] ще у 2013 році було двічі офіційно попереджено відповідно до вимог ст. 184 Кодексу України про можливість притягнення до відповідальності у встановленому порядку за ухилення від створення належних умов життя та виховання дітей. Беручи до уваги ті обставини, що відповідно до довідки Дубенського диспансеру психосоціальної реабілітації від 08.06.2011 № 483 [PERSON], 1964 року народження, перебуває на обліку у лікаря нарколога, а також проходив курс психотерапевтичного лікування з послідуючим "кодуванням" по методу О.Р.Довженко від зловживання алкоголем, працівниками служби неодноразово з ним проводились відповідні профілактичні, роз'яснювальні та попереджувальні бесіди. Однак усі вищезазначені заходи впливу жодних позитивних результатів не дали. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, просять позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] та стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 368 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - начальник служби у справах дітей Дубенської райдержадміністрації Матвійчук С.С., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.50). Прокурор Дубенської місцевої прокуратури Самсонов А.А., згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.51). Відповідач в судове засідання двічі не з»явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39, 44). Враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вирішує позов по суті на підставі наявних у справі доказів (а.с.52). Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м.Перечин Закарпатської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відомості про батька вказано на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER], актовий запис №2 від 18.03.2011, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00016576435 від 21.04.2016 (а.с.12-13). За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Мати дитини, [PERSON] покинула сина в пологовому будинку, про що свідчить акт про покинуту дитину. Місце перебування матері не відоме (а.с.20). Рішенням Перечинського районного суду від 30.08.2016 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.4-6). Також встановлено, що протягом усього цього часу ані батько, ані родичі з дозволу органу опіки та піклування не виявили бажання забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 143 СК України мати, батько дитини, які перебувають у шлюбі, зобов'язані забрати дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я. Якщо батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я, забрати дитину мають право її баба, дід, інші родичі з дозволу органу опіки та піклування. Відповідно до повідомлення обласного Будинку дитини м.Свалява №595 від 30.06.2016, дитина [PERSON], [INFO], виховується в закладі на повному державному утриманні з 30.05.2016 (а.с.21). Згідно довідки виконкому Стовпецької сільської ради №1308 від 17.11.2016, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], але з 2011 року за місцем реєстрації не проживає (а.с.17). Відповідач [PERSON] на території Стовпецької сільської ради характеризується з негативної сторони, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається, про що свідчить характеристика, видана виконкомом Стовпецької сільської ради від 23.09.2011 (а.с.16). Відповідно до характеристики, виданої КП «Житловик» за вих.№16 від 18.01.2017, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], за місцем проживання характеризується з негативної сторони (а.с.43) Згідно повідомлення Дубенського диспансеру психосоціальної реабілітації №483 від 08.06.2011, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.18). Відповідно до висновків органу опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області № 1529/02-13/16 від 07 червня 2016 року, №394/02-13/17 від 10.02.2017, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.7, 46-48). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач не забрав дитину з пологового будинку, свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку відносно свого сина [PERSON], [INFO], не вчиняє жодних дій спрямованих на це, не цікавиться станом здоров'я, життям та подальшою долею дитини, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток хлопчика, не виховує, не утримує сина, не приділяє дитині батьківської уваги, суд вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дитини та стягнути з нього аліменти на його утримання у розмірі 368 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме: судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому відповідно до пп. 1 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved