Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої доводи мотивує тим, що з відповідачем по справі був укладений договір без номеру від 28.09.2007 року, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», а 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивач умови виконав і надав кредитні кошти, а відповідач самоусунувся від виконання взятих зобов'язань, тому станом на 30.06.2015 року заборгованість за кредитом 2987.00 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3846,15 гривень, штраф (фіксована частина) 250.00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 394.16 гривні, заборгованість за пенею та комісією 1050 гривень, а всього 8527.31 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 243.60 гривні. Представник позивача в судове засідання не з'явився, а подав клопотання про розгляд справи у його відсутність позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився про день і час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, але за отриманням судової повістки до відділу зв'язку за місцем реєстрації не з'явився, тому судова повістка була повернена до суду, причину неявки відповідача суд визнає не поважною і вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Господарська діяльність позивача відбувається на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 17.07.2009 року, Банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року та довідки з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, номер запису про включення відомостей про юридичну особу АА № 241170, що є наявними в матеріалах справи. Так, з анкети заяви без номеру від 28.09.2007 року та доданих до неї витягу з умов та правил надання банківських послуг, що є наявними у справі вбачається, що позивач і відповідач по справі, уклали кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу, кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в сумі 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно вносити платежі і відсотки за користування кредитними коштами, що дає суду право визнати, що договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055 ЦК України. Позивач умови кредитного договору виконав і надав відповідачу кредитні кошти. Про те, що відповідач порушив умови кредитного договору і утворилась заборгованість по кредитному договору, свідчить розрахунок заборгованості, який є наявним у справі, станом на 30.06.2015 заборгованість за кредитом - 2987.00 гривень, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3846,15 гривень, штраф (фіксована частина) 250.00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 394.16 гривні, заборгованість за пенею та комісією - 1050,00 гривень, а всього 8 527.31 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 243.60 гривні. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а у відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, і відповідно зі ст. 530 ЦК України зобов'язання виконуються в встановлений строк, а згідно зі ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позивач по справі має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом, а відповідно зі ст. 1054 ЦК України позивач надав відповідачу кредит, а відповідач зобов'язався сплачувати відсотки на суму залишку заборгованості за кредитом, одностороння відмова від виконання зобов'язань на підставі ст. 525 ЦК України не допускається, а згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач порушив взяті їм зобов'язання згідно кредитного договору, оскільки станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 8527.31 гривень, чим порушив право позивача, тому на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 393.11 гривні. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved