Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 листопада 2019 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 21 грудня 1991 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб ,який зареєстрований Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис №27, серії [NUMBER] від 21.12.1991 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком (а.с.8). Зазначає, що відповідач не приймає участі у виханні та утриманні дитини, а одна вона не має змоги забезпечити гармонійний розвиток дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1500,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі просить позовні вимоги задовольнити. Згідно отриманої судом інформації, зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] , однак судові повістки йому не були вручені, тому виклик відповідача у судове засідання здійснювався відповідно до ст.187 ЦПК України\~через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України 9 квітня 2020 року. Відповідно до положень ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Оскільки відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заява позивача про розгляд справи у її відсутність не містить заперечень проти заочного розгляду справи, тому суд проводить заочний розгляд справи згідно\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 1991 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Бірківською сільською радою Любешівського району Волинської області, про що в книзі актів зроблено відповідний запис №27, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.12.1991 року (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний відповідач: [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2012 року (а.с. 8) Відповідно до довідки про склад сім`ї № 3153 від 28.10.2019 року видана виконавчим комітетом Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, разом із позивачем проживає син [PERSON] , 2012 року народження та чоловік [PERSON] (а.с. 6). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 1, 2\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Днем звернення позивача до суду є 14 листопада 2019 р., оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду . Згідно ч.1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до\~ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, з урахуванням дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитинию повноліття, починаючи з 14 листопада 2019 року.

Outcome: approved