Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 7106 грн. 59 коп., суму індексу інфляції 4448 грн. 08 коп., три проценти річних в сумі 564 грн. 46 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що КП «Міське будинкоуправління» по будинку № 9 по вулЛ.Українки в м.Здолбунів, в якому проживають відповідачі, надавалися послуги по освітленню місць загального користування, прибирання прибудинкової території, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, дератизація, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Проте, відповідачами плата за надані комунальні послуги своєчасно не проводилася, в зв'язку з чим на даний час утворилася заборгованість. Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій він просить стягнути відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в межах позовної давності, а саме: борг в сумі 3622,04 грн. за період з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 р., та за період з 01.10.2012 р. по 27.04.2018 р. - 2388,69 грн. суму індексу інфляції, 402,97 грн. - три проценти річних. В судове засідання представник позивача не з"явився. В заяві поданій суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання 20.06.2018 року не зявилися. Від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по 13.09.2018р. в звязку з тим, що він буде перебувати за кордоном. В попередньо поданих письмових поясненнях позов визнали частково та вказали, що з наданих позивачем документів неможливо однозначно визначити вартість загальних витрат, оскільки інформаційна довідка про надання послуг з проведення ремонтних робіт по будинку № 9 по вулЛ.Українки в м.Здолбунів не містить даних про вартість виконаних робіт та показує істотну розбіжність між фактично виконаними роботами та зобовязаннями по наданню послуг згідно структури тарифу. Крім того, позивачем вказані неправдиві дані про ремонт штукатурки та вапняне фарбування в 5 підїзді у 2013 році, оскільки за весь час перебування будинку на балансі КП «Міськебудинкоуправління» ремонт робився виключно за рахунок коштів мешканців будинку. Також не проводилося обслуговування димовентеляційних каналів. Також вказують на те, що їм невірно включено до розрахунку заборгованості поточний ремонт приладів обліку теплової енергії в 2013 році та ремонт теплового вузла в 2015 році, так як з 2008 року вони не є споживачами послуг центрального опалення. Разом з тим, відповідачі погоджуються оплатити послуги з прибирання прибудинкової території, освітлення місць загального користування та підвальних приміщень, послуг дератизації та обслуговування внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» вони рахуються багатодітною сімєю і згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» мають право на 50 відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами. Перевіривши матеріали справи суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін за наявними в справі письмовими доказами. При цьому суд враховує, що відповідачами подано письмові пояснення з приводу заявленого позову. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідачі проживають в [INFO], який знаходився на обслуговуванні КП «Міське будинкоуправління». Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76, утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок їхніх власників. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. За правилами ст. 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Рішеннями виконавчого комітету Здолбунівської міської ради від 26 грудня 2012 року № 346, від 25 грудня 2013 року № 264, від 24 грудня 2014 року № 260, від 23 грудня 2015 року № 320 КП «Міське будинкоуправління» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій міського житлового фонду. Надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, підтверджується актами про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 30 грудня 2011 року, від 31 грудня 2012 року, від 31 грудня 2013 року, від 31 грудня 2014 року, від 31 грудня 2015 року, від 30 грудня 2016 року складеними в присутності представника міської ради. Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано акти виконаних робіт щодо утримання будинку та прибудинкової території, довідки, з яких видно, що позивачем проводилось перерахування коштів за освітлення в будинку місць загального користування, дератизацію, обслуговування мереж холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання. Також надані довідки і листи виконавців відповідних робіт про надання ними послуг згідно укладених договорів з КП «Міське будинкоуправління». Будь-яких доказів, які б спростовували долучені до позовної заяви письмові докази про витрати, які несе позивач у звязку з утриманням будинку відповідачами суду не надано. Факт надання позивачем не в повній мірі послуг по утриманню будинку, в якому проживають відповідачі, останніми не спростований жодними доказами. Відповідно до ч.1, 3 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів. Належним та допустимим доказом невиконання чи неякісного виконання відповідачем своїх зобов'язань по утриманню будинку згідно зі ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є претензійні акти. У матеріалах справи відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.68 ЖК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року визначено, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається з висловленої Верховним Судом України правової позиції (постанова від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі в письмових поясненнях вказуть на те, що згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» вони мають 50 відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами. Проте, відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» батькам і дітям з багатодітних сімей видаються відповідні посвідчення. Зразок посвідчення, порядок виготовлення і видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України. Вказані посвідчення відповідачами не надані, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували статус багатодітної сімї відповідачами не надано. Крім того, ч.3 ст.13 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 4 частини третьої та пунктом 1 частини шостої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідний розрахунок відповідачами також не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що послуги з утриманням будинку і прибудинкової території позивачем надавалися і вони підлягають оплаті за встановленими тарифами. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3622,04 грн., індекс інфляції в сумі 2388,69 грн. та 402,97 грн. три відсотки річних При постановлені рішення згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення у дохід держави судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

Outcome: approved