Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій вказала, що вона народилася [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про народження її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 01.10.1988 року вона уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Користуючись своїм правом, передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, 18.09.2014 року у Мишинській сільській раді її батьком [PERSON] був складений заповіт, як розпорядження на випадок його смерті, у відповідності до якого він все майно заповів їй, [PERSON]. [INFO] року батько помер. З метою оформлення спадщини вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак, отримала відмову з тих причин, що виявлено помилку в написанні прізвища її батька в Державному акті про право приватної власності на землю, а саме помилково зазначено прізвище «[PERSON]" з апострофом,замість правильного «[PERSON]». Внаслідок такої помилки в неї виникли неузгодженості в Державному акті на право приватної власності на землю, який був виданий на ім'я [PERSON], що в свою чергу є перешкодою в оформленні права власності на спадкове майно після смерті батька. Незважаючи на те, що така помилка зумовлена неуважністю працівника Коломийської районної ради, згідно чинного законодавства внести зміни в документ на землю вже неможливо. В судове засідання заявниця подала письмове клопотання, в якому вимоги заяви підтримала повністю, просить їх задовольнити, розгляд справи провести без її участі. Представник заінтересованої особи Мишинської сільської ради в судове засідання подав клопотання з проханням слухати справу у відсутність представника, вимоги заяви визнав. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання подали клопотання з проханням слухати справу у їхній відсутності, вимоги заяви визнали. Розглянувши письмові клопотання заявниці та заінтересованих осіб, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). 01.10.1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис №18, у зв'язку з чим змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON], який мешкає в [ADDRESS], на підставі ХІХ сесії ХХІ скликання Мишинської сільської ради народних депутатів від 28 грудня 1993 року, передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,7768 гектарів, яка розташована на території с. Мишин для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства (а.с.10). 18 вересня 2014 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Мишинської сільської ради Коломийського району, зареєстрований в реєстрі за № 26, згідно якого все своє майно на випадок своєї смерті заповів [PERSON], тобто заявниці (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 7 (а.с.11). Згідно довідки Мишинської сільської ради № 078/06-06/06 від 10 березня 2016 року, [PERSON], який помер [INFO] року, належали: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, записаного в реєстрову книгу за № 272 від 31 травня 1990 року; незавершене будівництво господарських будівель згідно будівельного паспорту № 16, виданого 22 листопада 2013 року за реєстраційним № 221/14.11.2013; земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і ведення особистого селянського господарства розміром 0,6968 га (державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 25 грудня 1994 року). Заповіт від імені померлого [PERSON], посвідчений виконкомом Мишинської сільської ради за реєстром № 26 від 18 вересня 2014 року не змінювався і не скасовувався (а.с. 9). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. від 16 лютого 2017 року № 19/02-14, [PERSON] роз'яснено, що необхідно встановити в судовому порядку факт належності померлому [PERSON] державного акту серії [NUMBER], виданого 25 грудня 1994 року мишинською сільською радою за № 118, оскільки у державному акті власником вказаний [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до Витягів з державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-2602850682017 від 05.10.2017 року та № НВ-2602775272017 від 06.09.2017 року право власності на земельні ділянки площами 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,4468 га для ведення особистого підсобного господарства зареєстровано за [PERSON] на підставі Державного акту від 25.12.1994 року ІФ 07-26-2/000196 (а.с. 14-19). У зв'язку з такими розбіжностями написання прізвища, заявниця не може оформити спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а тому змушена звернутися до суду. Згідно з вимогами ч. 1 п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження. Прізвище померлого дійсно в ряді документів зазначено по різному як з апострофом так і без нього - «[PERSON]» та «[PERSON]», що пов'язано з неправильним заповненням документів та/або помилковим написанням прізвища при перекладі прізвища з уркаїнської мови на російську мову, а отже, заяву про встановлення факту належності документу слід задовольнити. На підставі наведеного та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року,

Outcome: approved