Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, був повідомлений належним чином, через оголошення у пресі, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1025-н на суму 26 618,00 доларів США під 11,5 % річних, строком до 20.11.2012 р оку. Згідно п.п.3.3.1-3.3.4 кредитного договору №1025-н [PERSON] зобовязався точно в строки повернути кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за кредитним договором. У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між позивачем та відповідачем 20 листопада 2006 року укладено договір застави, предметом застави виступив - транспортний засіб типу легковий седан, марки FORD, модель Mondeo, 2006 року випуску, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №WF04XXGBB46B07664, реєстраційний номерний знак [NUMBER], належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №668936, виданого РЕВ 1-го МРВ [PERSON] Укра Одеській області 17.11.2006 року. 28 листопада 2006 року обтяження зареєстровано в Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №4125283, що дає АТ «Ощадбанк» право на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Відповідно до п.1.3 договору застави вартість заставленого майна станом на укладання договору застави від 20.11.2006 року, складає - 134 425,00 грн.. ВАТ Державний ощадний банк України належним чином виконало зобовязання по кредитному договору. Банком були надані грошові кошти в сумі 26 618,00 доларів США. Згідно з умовами кредитного договору №1025-н, п.п.1.5 за користування Кредитом відповідач (позичальник) зобовязаний сплачувати позивачу (Банку) відповідну плату (відсотки) в порядку, розмірі та строки, визначених в цьому договорі . Відповідно до розділу 6 договору застави Банк (заставодержатель) у випадку несплати зставодавцем у встановлений строк заборгованості за кредитним договором набуває право звернення стягнення на предмет застави та його реалізацію у випадку передбаченому чинним законодавством або цим договором. Проте в обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує. Сума заборгованості станом на 13.11.2015 року складає - 55 486,00 доларів США та 12 579,26 грн., в тому числі: -прострочений основний борг по кредиту - 20 119,00 доларів США; -прострочені проценти за користування кредитом - 16 390,61 доларів США; -прострочена комісія за супроводження кредиту - 5 160,00 грн.; -пеня за прострочений основний борг по кредиту - 9 745,42 доларів США; -пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 7 419,26 доларів США; - пеня за прострочену комісійну винагороду - 2 338,30 грн.; - 3% річних від простроченої заборгованості за основним боргом - 1 810,71 доларів США. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлю договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України (Кредитний договір), передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (ст.ст.1046-1053) ЦК України. Частина 1 ст.1049 ЦК України вказує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.20 Закону України „Про заставу, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу , шо визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження», встановлено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Позивач є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, у відповідності до ст.2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» та положень кредитного договору, у зв'язку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі застави не зареєстровано. Відповідно до п.4 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» звернення стягнення на предмет застави може бути здійснено у спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Частиною 1 статті 591 ЦК України передбачено, що реалізація предмета застави, на який звернення стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 19 договору застави передбачено, що реалізація предмету застави може бути проведена будь-яким прийнятим для заставодержателя способом на підставі виконавчого напису нотаріуса або самостійно заставодержателем чи третьою особою яку буде їм визначено. АТ Державний ощадний банк України" утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1999р. №876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство з метою створення умов для більш ефективної реалізації державою своїх прав власника і функцій держави. Засновником банка є держава в особі Кабінету Міністрів України і державі належить 100% акцій на всю суму Статутного фонду. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року №502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. №261» 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк» відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до ст.7 Закону України Про банки і банківську діяльність та статуту банку держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком - наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Не одержання прибутку Банку від виконання банківських операцій може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якої повністю належать державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. У звязку з зазначеним, порушення умов кредитного договору може спричинити невиконання Банком мети своєї діяльності. Суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved