Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [PERSON] з 01.09.2008 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ, який розпорядженням КМУ від 27.08.2010 року № 1709-р реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, 09.09.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 242 про підготовку фахівця, згідно якого відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. Після здобуття вищої освіти відповідача було направлено до подальшого проходження служби до Департаменту оперативної служби МВС України. Наказом від 23.09.2013 року №00125 о/с відповідача було звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту за власним бажанням, що є порушенням умов укладеного між сторонами договору. В звязку з цим відповідач зобовязаний згідно умов договору та норм діючого законодавства відшкодувати витрати на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, розмір яких згідно розрахунку витрат становить 25 575 грн.95 коп. Уточнивши позовні вимоги позивач просив суд стягнути з відповідача зазначену суму витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлені, до суду надіслано заяву позивача щодо розгляду справи без участі їх представника, в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи [PERSON] був повідомлений за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, а також, був викликаний через оголошення в ЗМІ, жодних клопотань чи заперечень суду не подав, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, згідно наказу № 0015 від 26.07.2008 року ректора Київського національного університету внутрішніх справ відповідача [PERSON] зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання КНУВС за спеціальністю «Правознавство», з 01.09.2008 року (а.с.9). 09.09.2008 року між КНУВС та відповідачем укладено договір № 242 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за напрямом /спеціальністю/ правознавство, що слідує з даного договору (а.с.10). Згідно п.2.1 договору, позивач зобов'язувався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України; після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати особі документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами. Відповідач на підставі п. 2.3.5 договору зобов'язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку його призначено, і відпрацювати не менше трьох років. Пунктом 2.3.6 договору у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ (НАВС), яка є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. З матеріалів справи вбачається, що що згідно наказу ректора Національної академії внутрішніх справ від 31.05.2012 року № 002 «Про черговий випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції у 2012 році» випускнику [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста, що стверджується витягом з наказу (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконані умови п. 2.1.7 договору, а саме видано диплом про освіту встановленого зразка та направлено на службу до Департаменту оперативної служби МВС України. Відповідно до п. 2.3.5. укладеного між сторонами договору, відповідач зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Згідно п. 2.3.6. договору, особа зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. 3 договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3 договору, підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни та відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. В судовому засіданні встановлено, що за наказом ГУ МВС України в Київській області від 23.09.2013 року № 00125 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON] оперуповноваженого відділу оперативного обслуговування південного регіону області звільнено у запас за п. 64 «ж» за власним бажанням, що стверджується витягом з вказаного наказу в матеріалах справи (а.с.103). З довідки про розрахунок фактичних витрат повязаних з утриманням лейтенанта міліції [PERSON] в Національній академії внутрішніх справ вбачається, що за період навчання з 01.09.2008 року по 01.06.2012 року - 1370 діб, фактичні витрати, повязані з навчанням разом становить 25 575,95 грн., з яких: грошове забезпечення 11 308,58 грн. (без врахування періоду з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року); продовольче забезпечення 8 212, 36 грн.; речове забезпечення 822,45 грн.; оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 5 232,56,42 грн. (без врахування періоду з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року). Статтею 18 Закону України «Про міліцію» (чинного у період навчання відповідача в університеті) визначено, що курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 22.08.1996 року «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Крім того, згідно Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 01 березня 2007 року (з наступними змінами та доповненнями), відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п.2). Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням чи управлінням МВС та особою; розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі; у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (п.п. 3, 4, 6 Порядку). Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що перед відповідачем виникла заборгованість за умовами договору в сумі 25 575,95 грн., яка складається із боргу за грошове забезпечення 11 308,58 грн. (без врахування періоду з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року); за продовольче забезпечення 8 212, 36 грн.; за речове забезпечення 822,45 грн.; за оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 5 232,56,42 грн. (без врахування періоду з 01.09.2008 року по 31.08.2009 року). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В матеріалах справи відсутні докази, що спростовують встановлені судом обставини. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за договором про підготовку фахівця у повному обсязі. На підставі ст.ст.79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом та 420 грн. 00 коп. кошти, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved