Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Тернопільської міської ради, третя особа - Перша Тернопільська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, а саме на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] помер не зареєструвавши за життя своє право власності на вказаний житловий будинок, що зумовило перешкоди позивачу в оформленні спадщини. Позивач звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про те, що Тернопільська міська рада при ухваленні рішення покладається на думку суду. Представник третьої особи - Першої Тернопільської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] р, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 30.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №500. Згідно реєстраційного посвідчення від 06.11.1992 року померлому [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS] . 27.12.2002 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження в користь [PERSON], а саме заповів йому квартиру [ADDRESS]. Із довідки ЖЕК №13 ЖБК №681 від 09.09.2015 р. вбачається, що на момент смерті [PERSON] разом із ним у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований його син [PERSON]. З огляду на те, що позивач на момент смерті батька [PERSON], який помер [INFO] р., проживав та був зареєстрований разом із останнім, тому, враховуючи вимоги ч.1 ст.1261 ЦК України [PERSON], який є сином покійного, являється спадкоємцем за заповітом після його смерті та враховуючи вимоги ч.3 ст.1268 ЦПК України вважаться таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], шляхом постійного проживання із ним. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України) Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги наявність заповіту, відповідно до якого покійний [PERSON] на випадок своєї смерті заповів позивачу належну йому квартиру [ADDRESS], зважаючи на те, що покійний [PERSON] за життя не встиг здійснити державну реєстрацію на вказану квартиру, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved