Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом до Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування, вказавши на підтвердження своїх вимог, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON], на належну йому земельну ділянку площею 3,610 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області кадастровий номер 1424256200-01-000-0169 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 17.11.2006 року . При житті померлий склав заповіт, зареєстрований Райгородоцькою селищною радою у реєстрі за № 96, відповідно до якого спадкоємцем земельного паю розміром в 6,07 умовних кадастрових гектарів, який перебував у землі КСП ім.. Шевченко, одержаний на підставі сертифіката серії [NUMBER], виданого Слов'янською райдержадміністрацією 10.08.1997, є [PERSON].10.08.1997 року на ім'я [PERSON] був виданий сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER],яка знаходилася в колективній власності КСП ім.. Т.Г.Шевченко в межах Райгородоцької селищної ради, площею 6,07 в умовах кадастрових гектарах.24.07.2006 року головою Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області прийнято розпорядження за № 378 про видачу [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В подальшому, Слов'янською районної державної адміністрації Донецької області на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER],який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010616700365,у відповідності до якого [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 3,610 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При оформлені прав на спадщину, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що належна померлому земельна ділянка не охоплена заповітом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 03.10.2017 року у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, в судове засідання не з'явився надав до суду заяву з проханням, розглядати справу за відсутності представіника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті [PERSON] на належну йому земельну ділянку площею 3,610 га кадастровий номер 1424256200-01-000-0169 призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 17.11.2006 року, який видано на підставі Розпорядження Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області № 378. При житті померлий склав на ім'я [PERSON] заповіт посвідчений секретарем Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області, зареєстрованого в реєстрі за № 96. Відповідно до вказаного заповіту,зокрема іншого майна, [PERSON] заповів [PERSON] земельний пай розміром 6,07 в умовних кадастрових гектарах, який перебуває у землі КСП ім.. Т.Г.Шевченко, одержаний на підставі сертифіката ДН № 160692 виданого Слов'янською райдержадміністрацією 10 серпня 1997 року. З Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] слідує, що Слов'янською районної державної адміністрації Донецької області на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER],який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010616700365,у відповідності до якого [PERSON] була передана у власність земельна ділянка площею 3,610 га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При оформлені прав на спадщину [PERSON], державним нотаріусом Другої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області постановою від 19.10.2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року на земельну ділянку площею 3,610 гектарів, розташовану на території Райгородоцької селищної ради Слов'янського району,передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] в зв'язку з відсутністю такого розпорядження в заповіті. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно п. 17 Розділу X „Перехідних положень" Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Тобто, на момент складання заповіту право [PERSON] на земельний пай було підтверджене сертифікатом на право на земельну частку ( пай), серії [NUMBER], виданим 10.08.1997 року . Однак на момент відкриття спадщини йому належала земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ,серії [NUMBER] від 17.11.2006 року, виданого на підставі вказаного сертифікату Проте спадкодавцем не було внесено змін до заповіту. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином, оскільки на час складання заповіту [PERSON] ще не було видано вказаний державний акт, а право на земельну ділянку належало йому на підставі зазначеного сертифікату, очевидним є те, що складаючи заповіт на користь [PERSON], заповідач [PERSON] заповідав позивачу саме земельну ділянку, власником якої він став згідно вказаного державного акту. З огляду на викладене, суд вважає, що, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved