Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні його власністю - ? часткою квартири [ADDRESS], вселити його у квартиру, визначити порядок користування квартирою, виділивши йому у користування кімнату площею 12,8 кв.м., вбудовану шафу - 1,3 кв.м., відповідачеві виділити кімнату площею 15,4 кв.м., підсобні приміщення: кухню, коридор, санвузол, ванну кімнату залишити в спільному користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що спірна квартира належить на праві власності йому та відповідачеві в ? частині кожному, квартира складається з двох ізольованих кімнат, площею 15,4 кв.м. та 12,8 кв.м.. Відповідач проживає в більший кімнаті, меншою кімнатою не користується, але не допускає його в цю кімнату. Спірна квартира є неподільною річчю, тому необхідно встановити порядок користування нею. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що позивач є власником ? частини квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідач також є власником ? частини квартири, який не дає йому ключів від квартири, чим перешкоджає його користуванню житловим приміщенням. В кімнаті площею 15,4 кв.м., якою користується відповідач, є балкон-лоджия, де він може складати речі, у позивача такого приміщення немає, тому йому можливо виділити вбудовану шафу. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Згідний надати позивачеві ключі від вхідних дверей квартири, не заперечує проти його вселення та проживання у квартирі та користування меншою кімнатою, заперечив проти виділення позивачеві вбудованої шафи, просить залишити усі підсобні приміщення у спільному користуванні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач та відповідач є співвласниками квартири [ADDRESS]. [PERSON] належить ? частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.05.2012 року(а.с.4), [PERSON] - ? частка цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.12.1993 року. Згідно з технічним паспортом та планом квартири спірна квартира складається з двох житлових кімнат площею 15,4 кв.м. та 12,8 кв.м., кухні - 6,6 кв.м., коридору - 10,30 кв.м., санвузла - 1,3 кв.м., ванної кімнати - 2,5 кв.м., вбудованої шафи - 1,3 кв.м.. Житлові кімнати ізольовані. Кімната площею 15,4 кв.м. обладнана балконом - 0,90 кв.м..(а.с.5-7) В спірній квартирі проживає відповідач, який користується кімнатою площею 15,4 кв.м., позивач в квартирі не проживає, не зареєстрований. Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 28.02.2012 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON], зобов'язано останнього не чинити перешкод [PERSON] в доступі до квартири [ADDRESS]. (а.с.9) В даний час позивач не має ключів від вхідних дверей спірної квартири, позбавлений вільного доступу до квартири та користуватися нею. Відповідач цей факт визнав, згідний надати позивачеві ключі від квартири та не перешкоджати йому у користуванні квартирою. Спірні правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.317,319,321,391 ЦК України, ст.150 ЖК України. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з законом власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, порушене право власності підлягає захисту, власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 4.10.1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок" якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами), окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Оскільки позивач є власником ? частки спірної квартири в його користування може бути виділена частка цієї квартири, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивач просить виділити йому в користування меншу кімнату площею 12,8 кв.м.. Відповідач з цим згідний. Суд вважає можливим виділити йому в користування зазначену кімнату. Проте, відповідач заперечує проти виділення у користування позивача вбудованої шафи, вважає, що усі підсобні приміщення мають бути залишені у спільному користуванні. Вирішуючи спір в цій частині, суд виходить з того, що усі підсобні приміщення у квартирі в кількості по одному приміщенню, в тому числі шафа площею 1,3 кв.м., співвласники мають рівні права, що є похідними від їх права власності на квартиру, в тому числі користування як житловими так і підсобними приміщеннями, тому суд вважає можливим залишити підсобні приміщення у спільному користуванні сторін. На підставі викладеного та

Outcome: partial