Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про зобов»язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні [ADDRESS] відповідно до умов мирової угоди від 07 вересня 2007 року, затвердженої ухвалою Ніжинського міськрайонного суду, вселення позивача до даної квартири та стягнення з відповідача [PERSON] 20000 грн. моральної шкоди, з відповідача [PERSON]-30000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що позивач є співвласником 1 / 2 частки вказаної квартири, співвласником іншої 1 / 2 частки є відповідач [PERSON]; відповідно до умов мирової угоди позивачу виділено кімнату 7, площею 23,8 кв.м., з балконом 11, площею 1,8 кв.м.; у квартирі також проживає та зареєстрований відповідач [PERSON]-син позивача та [PERSON]; відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні квартирою-не допускають до квартири, поставили нові замки на вхідні двері, [PERSON] спричиняє позивачу фізичне насильство та тілесні ушкодження; неодноразові звернення позивача до органів внутрішніх справ не дали належного результату; вказані дії відповідачів спричинили позивачу моральну шкоду, яка полягає у перенесенному фізичному болю, душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, спричинених протягом тривалого часу. Відповідно до заяви від 09 червня 2017 року представник позивача адвокат Семенок В.І. підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання повторно не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, згідно якої у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином,-шляхом надіслання повторно судових повісток за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, представник позивача відповідно до письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. За змістом ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає справу в межах заявлених сторонами вимог і на підставі поданих ними доказів; доказування не може грунтуватися на припущеннях. Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач [PERSON], [INFO], інвалід 3 групи внаслідок трудового каліцтва, зареєстроване місце проживання в [ADDRESS], є власником 1 / 2 частки [ADDRESS], дата прийняття рішення про реєстрацію права власності-14 червня 2009 року, підстава-мирова угода від 07 вересня 2007 року, затверджена ухвалою Ніжинського міськрайонного суду, згідно якої, зокрема, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на вказану квартиру по 1 / 2 частці, [PERSON] надано у володіння та користування кімнату «7», площею 23,8 кв.м., з балконом «11», площею 1.8 кв.м., [PERSON] надано у володіння та користування кімнати «5», площею 13,9 кв.м., «6», площею 12.4 кв.м., з лоджією «1», площею 1.8 кв.м., інші приміщення квартири залишенні у загальному користуванні. Згідно повідомлень сектору ведення реєстру виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 15 травня 2017 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання у [ADDRESS]. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо користування вказаною квартирою, що підтверджується постановою Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області від 28 травня 2011 року, згідно якої [PERSON] винесене офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім»ї щодо свого батька [PERSON]; висновком Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області від 06 грудня 2013 року на підтвердження втрати позивачем ключів від вхідних дверей спірної квартири; висновками Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області від 09 грудня 2013 року, від 04 вересня 2015 року на підтвердження проведення із [PERSON] бесід профілактичного характеру про недопущення вчинення насильства в сім»ї щодо [PERSON]. Вказані докази, які є належними та допустимими, підтверджують наявність перешкод позивачу у користуванні належною власністю зі сторони відповідачів. Неприязні відносини сторін не можуть бути підставою для обмеження прав позивача, як співвласника спірної квартири. Вказані дії відповідачів спричинили позивачу моральну шкоду, яка полягає у порушенні прав власника на нерухоме майно, неможливості користуватись належною власністю, при цьому судом враховується рівень втрати нормальних життєвих зв'язків та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення прав позивача, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., яка підлягає стягненню із відповідача [PERSON] у розмірі 2000 грн., із відповідача [PERSON]-3000 грн.. Підстави для стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн. в судовому засіданні не встановлені. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню із відповідачів судовий збір у розмірі по 551 грн. 20 коп з кожного. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: partial