Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 15 жовтня 2014 року о 15 год. 10 хв. на бульварі Л.Українки в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна»за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /поліс [NUMBER], яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 500 грн. 00 коп, та автомобіля «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-2850-14-00072 від 17 березня 2014 року (КАСКО). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Шкода», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного стахування проведено розрахунок страхового відшкодування й визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 56 543 грн. 52 коп., виплата якого з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного дорученння в загальній сумі 56 543 грн. 52 коп. Оскільки страхувальник відповідача має сплатити 49 500 грн. 00 коп., то різниця між матеріальним збитком і сумою страхового відшкодування складає 7 043 грн. 52 коп. (56 543 грн. 52 коп. - 49 500 грн. 00 коп. = 7 043 грн. 52 коп.), й підялагє стягненню з винуватця ДТП в порядку ст.1194 ЦК України. В судове засідання позивач не з»явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь позивача - 7 043 грн. 52 - різницю між сумою витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування й страховою сумою та розмір франшизи (56 543 грн. 52 коп. (розмір збитку) - 49 500 грн. 00 коп. (страхова сума за вирахуванням франшизи - 500) = 7 043 грн. 52 коп. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року о 15 год. 10 хв. на бульварі Л.Українки в місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ауді», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Україна»за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /поліс [NUMBER], яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 500 грн. 00 коп, та автомобіля «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ Страхова компанія «Українська страхова група» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-2850-14-00072 від 17 березня 2014 року (КАСКО). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Шкода», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07 листопада 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного стахування проведено розрахунок страхового відшкодування й визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 56 543 грн. 52 коп., виплата якого з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного дорученння в загальній сумі 56 543 грн. 52 коп. (а.с.10). Оскільки страхувальник відповідача має сплатити 49 500 грн. 00 коп., то різниця між матеріальним збитком і сумою страхового відшкодування складає 7 043 грн. 52 коп. (56 543 грн. 52 коп. - 49 500 грн. 00 коп. = 7 043 грн. 52 коп.), й підялагє стягненню з винуватця ДТП в порядку ст.1194 ЦК України. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача, а оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, частина збитку має бути стягнута з ПрАТ «СК «Україна», як страховика [PERSON], за виключенням суми франшизи. При цьому, сума франшизи за договором страхування становить 500 грн. 00 коп., яка має бути стягнута з вказаної особи. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV, компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. При цьому різниця між вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 7 043 грн. 52 коп. (56 543 грн. 52 коп. - 49 500 грн. 00 коп. = 7 043 грн. 52 коп.), й підялагє стягненню з винуватця ДТП в порядку ст.1194 ЦК України. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1191, 1194 ЦК України ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved