Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

ПАТ «Альфа-банк» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №500977629 від 15.05.2015 року в розмірі 14 333,06 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПАТ «Альфа-Банк" та відповідачем 15.05.2015 року був укладений кредитний договір №500977629, відповідно до якого останньому були надані кредитні кошти в сумі 10242,52 грн. у строк до 18.05.2020 року. Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом. Відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на момент подання позовної заяви вимога не виконана. Невиконання умов договору [PERSON] є підставою для звернення позивачем до суду із вказаною заявою для захисту своїх прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не з»явився, в наданій заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі в разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився неодноразово (12.12.2016 року, 23.12.2016 року та 12.01.2017 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома, заперечень проти позовних вимог суду не надавав, тому суд на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно кредитного договору №500977629 від 15.05.2015 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» і [PERSON], Банк надав позичальнику кредит в сумі 10242,52 грн. (а.с.4-12). [PERSON] отримав кредит та відповідно до умов Кредитного Договору, зобов'язувався виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах, передбачених договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач виконав свої обов'язки належним чином, - видав позичальнику кошти в повному обсязі, що підтверджується виписками з особового рахунку [PERSON] (а.с.14-15). [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав і станом на 18.10.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 14333,06 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом - 9298,99 грн., за відсотками - 1111,08 грн.; по комісії - 2322,99 грн., штрафу - 1600 грн. (а.с.13). На виконання умов договору позичальнику була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але до теперішнього часу вимога не виконана (а.с.16). Згідно пункту 15 розділу №2 кредитного договору банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку простроченням більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також у випадках вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього договору. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності зі ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. Судом встановлено, що відповідач прострочив погашення поточних платежів по кредиту, не повернув отримані кредитні кошти та не виконав взяті на себе зобов'язання за договором. [PERSON] не надав належних та допустимих доказів щодо неправомірності нарахувань заборгованості за кредитним договором, а отже сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved