Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом у вигляді 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 4,9143 га, відповідно до Державного акту [NUMBER], виданого 15.02.2002 року, спадкоємцями якої були позивач та його батько [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина за законом у виді 1/2 частини земельної ділянки відповідно до вказаного Державного акту. Просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,9143 га, відповідно до Державного акту [NUMBER]. Позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, подавши через канцелярію суду заяву. Відповідач надав через канцелярію суду письмову заяву про визнання позову та згоду на розгляд справи за відсутності представника. За таких обставин розгляд справи проведено у відсутність сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується даними копіії свідоцтва про смерть (а.с.4). Після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємці першої черги прийняли батько позивача [PERSON] та сам позивач. [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть (а.с.5). Судом визнано, що спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом Української РСР 1963 року та Цивільним Кодексом України 2004 року. Відповідно до ст. ст. 548,549 ЦК України (1963 р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Так, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ст. 524) Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ст. 529) Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549) Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, повно та всебічно з"ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Отже, про факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом фактичного вступу в володіння спадковим майном, свідчать дані реєстрації його проживання в будинку разом з спадкодавцем [PERSON] Суд, встановивши факт прийняття спадщини, визнає, що спадкоємцем вчинено всі дії необхідні для придбання спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], оформити своє право в нотаріальному порядку позбавлений, що підтверджується даними відмови нотаріуса № 02-17/110 від 02.02.2016 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved