Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати незаконне рішення, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, скасувати запис в Книзі записів державних актів. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] року у віці 71 років померла його дружина - [PERSON], 1942 року народження, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до рішення Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області від 12 грудня 2000 року за №215-18/ХХІІ на ім'я померлої спадкодавця, як власника цього спадкового домоволодіння, було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ДП №075287, зареєстрований 12 лютого 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Широківської селищної ради за Шр №6813, та, відповідно, передано у приватну власність померлої присадибну земельну ділянку, розміром 0,2007 гектарів в межах згідно з планом, з цільовим використанням її для обслуговування вказаного вище житлового будинку та ведення підсобного господарства. На момент відкриття цієї спадщини у померлої [PERSON], [INFO], крім нього вказану вище спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті, також прийняв і її рідний, а його прийомний, син - [PERSON], [INFO], який у визначеному законом порядку 20 червня 2002 року змінив своє попереднє прізвище та по-батькові на [PERSON], [INFO], якого мною було залучено до участі у цій зі в якості третьої особи. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом спадкодавець не мала, крім із його прийомним сином ніхто більше до нотаріального органу з заявами про прийняття спадщини не звертався. З метою одночасного нотаріального оформлення ним та [PERSON], 1962 року народження, своїх спадкових прав як на житловий будинок [ADDRESS], так і на розташовану за цією ж адресою приватизовану лише на ім'я спадкодавця земельну ділянку, загальною площею 0.2007 гектарів, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори за його заявою на адресу відділу Держземагенства у Широківському районі Дніпропетровської області було направлено письмовий запит про надання витягу з Державного земельного кадастру на вказану вище земельну ділянку. Тому, для забезпечення виконання даного запиту та з метою отримання в подальшому правовстановлюючих документів на вказані вище спадкові земельні ділянки, він особисто звернувся до спеціалізованої землевпорядної організації - Приватного підприємства «Земсфера» з питання попереднього виготовлення на ім'я померлої дружини - [PERSON], 1942 року народження, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цієї спадкової земельної ділянки в натурі (на місцевості). В результаті виконання даним підприємством землевпорядних та геодезичних робіт в адресою [ADDRESS] було виявлено, що площа всієї спадкової земельної ділянки за фактичним розміщенням зборів та інших її твердих меж не співпадає з площею, зазначеною в Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ДП №075287 від 12.02.2001 року, зареєстрований за Шр №6813, виданому на ім'я померлої [PERSON]. Таким чином, за фактичним користуванням загальна площа цієї земельної ділянки становить 0.1677 га, тоді коли в Державному акті розмір останньої вказано 0.2007 га., розташованих в [ADDRESS] , а з іншого визнати недійсним виданий 12 лютого 2001 року на ім'я померлого спадкодавця Державний акт на право приватної власності на землю, серії Шр №6813, одночасно скасувавши його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника [PERSON], свій позов підтримує просить його задовольнити а.с. 46. Представник позивача [PERSON]. [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує просить його задовольнити а.с. 54. Відповідач Широківська селищна рада Широківського району Дніпропетровської області до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність , позовні вимоги визнають а.с. 48. Відповідач відділ Держземагенства у Широківському районі Дніпропетровській області до суду надали заяву про розгляд справа в відсутність їх представника, рішення винести згідно діючого законодавства а.с. 52. Третя особа [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує а.с. 53. Третя особа реєстраційна служба Широківського районного управління юстиції до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 71 років померла його дружина - [PERSON], 1942 року народження а.с. 15, після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частку в праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до рішення Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області від 12 грудня 2000 року за №215-18/ХХІІ на ім'я померлого спадкодавця, як власника цього спадкового домоволодіння, було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю, серії ІУ-ДП №075287, зареєстрований 12 лютого 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Широківської селищної ради за Шр №6813, та, відповідно, передано у приватну власність померлої присадибну земельну ділянку, розміром 0,2007 гектарів в межах згідно з планом, з цільовим використанням її для обслуговування вказаного вище житлового будинку та ведення підсобного господарства а.с. 29. На момент відкриття цієї спадщини у померлої [PERSON], [INFO], крім нього вказану вище спадщину, шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті, також прийняв і її рідний, а його прийомний, син - [PERSON], [INFO], який у визначеному законом порядку 20 червня 2002 року змінив своє попереднє прізвище та по-батькові на [PERSON], [INFO] а.с. 14. Інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом спадкодавець не мала, крім його прийомним сином ніхто більше до нотаріального органу з заявами про прийняття спадщини не звертався. З метою одночасного нотаріального оформлення ним та [PERSON], 1962 року народження, своїх спадкових прав як на житловий будинок [ADDRESS], так і на розташовану за цією ж адресою приватизовану лише на ім'я спадкодавця земельну ділянку, загальною площею 0.2007 гектарів, державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори за його заявою на адресу відділу Держземагенства у Широківському районі Дніпропетровської області було направлено письмовий запит про надання витягу з Державного земельного кадастру на вказану вище земельну ділянку. Тому, для забезпечення виконання даного запиту та з метою отримання в подальшому правовстановлюючих документів на вказані вище спадкові земельні ділянки, він особисто звернувся до спеціалізованої землевпорядної організації - Приватного підприємства «Земсфера» з питання попереднього виготовлення на ім'я померлої дружини - [PERSON], 1942 року народження, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж цієї спадкової земельної ділянки в натурі (на місцевості) а.с. 25. Стаття 393 ЦК України, власник майна,права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища,яке існувало до видання цього акту. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії,виданий органом місцевого самоврядування,якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст.21 ч.1 ЦК України). Відповідно до ст.. 155 ЗК України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта,який порушує права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.ст. 20, 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. У випадках, передбачених ст. 378 ЦК України, суд своїм рішенням може право власності на земельну ділянку припинити. Відповідно до Закону України „Про державний земельний кадастр" передбачено, що у разі з виявлення технічної помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок, такі помилки за згодою власника земельної ділянки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. При цьому діюче, на момент прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу цієї земельної ділянки у власність спадкодавця (12.12.2000 р.) та проведення державної реєстрації на її ім'я державного акта на право власності на землю (12.02.2001 р.). законодавство не передбачало законної можливості внесення до вказаного вище правовстановлюючого документу змін або виправлень. Так, згідно пункту 5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку..., затвердженої наказом Держкомзему України від 4 травня 1999 року №43 та зареєстрованої в Мінюсті України 4 червня 1999 року за №354/3647, який втрати чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства N 404 03.07.2013, у випадку втрати чи псуванні державного акту на землю власнику або землекористувачу видавався відповідний дублікат. Підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, з цього є очевидним, що внесення виправлень до правовстановлюючого документу на цю земельну ділянку за життя спадкодавця не представлялось можливим. Згідно абзацу 3 пункту 7, пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2011 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною 3 статті 152 ЗК України, в тому числі й шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. При цьому, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. У відповідності із ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати віднести на рахунок позивача в зв'язку з його вимогою.

Outcome: approved