Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в особі його законного представника [PERSON], [PERSON], [PERSON], 3-я особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння В обґрунтування позову зазначив, що його батькам [PERSON] та [PERSON] належала кооперативна квартира в ЖБК ім.. «Артема» за адресою: [ADDRESS]. Вартість квартири ними була сплачена повністю в 1987 році. Після смерті матері, яка померла [INFO], батько зареєстрував квартиру на своє ім'я не враховуючи інтересів неповнолітніх його та його рідного брата та в подальшому, а саме 17.06.2006 року продав вищезазначену квартиру [PERSON] Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року договір купівлі -продажу квартири [ADDRESS] , укладений 17 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстровий № 2048, визнаний недійсним в частині купівлі продажу 1/6 частики квартири. Визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] від 19 червня 2013 року виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-413 на ім'я [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 його частині, що складає 1/6 частині від загальної частини квартири [ADDRESS]. Витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири [ADDRESS] та надано її [PERSON] для володіння, користування та розпорядженням своїм майном. В решті задоволення позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова змінено, в частині задоволення позовних вимог про частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору скасовано. У задоволенні позову [PERSON] в частині визнання свідоцтва про право на спадщину - відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. 18 жовтня позивач подав вищезазначене рішення суду на Державну реєстрацію права власності, однак йму було відмовлено у державній реєстрації права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], на підставі встановлення в наявності зареєстрованого права власності за особою на підставі договору дарування посвідченого у 2016 році. 07 квітня 2016 року [PERSON] передала у власність в якості дарунку , а [PERSON] в особі представника прийняв у власність квартиру [ADDRESS]. [PERSON] вважає порушеним своє право на власність та просить суд: - Визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 07 квітня 2016 року, укладений [PERSON] та [PERSON] в особі представника зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426. Витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири [ADDRESS] та надати її [PERSON] для володіння, користування та розпорядженням своїм майном з урахуванням уточненого позову. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги уточненого позову у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON].- [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] від 07 квітня 2016 року, укладений [PERSON] та [PERSON] в особі представника зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426 з тих підстав, що позивач не був стороною правочину, а тому у нього відсутні підстави для визнання його недійсним Проти задоволення позовних вимог щодо витребування у [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири [ADDRESS] та надати її [PERSON] для володіння, користування та розпорядженням заперечував з тих підстав, позивачем не зареєстровано право власності за рішенням суду , що позбавляє його такого права власності та взагалі порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідач [PERSON] , а також його законний представник [PERSON] до судового засідання не з'явились, повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомили. Представник 3 особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причин не явки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи сторін по справі, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року договір купівлі -продажу квартири [ADDRESS] , укладений 17 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М., реєстровий № 2048, визнаний недійсним в частині купівлі продажу 1/6 частики квартири. Визнано за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] (а. с. 146-148). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS] від 19 червня 2013 року виданого державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори Теленковою І.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1-413 на ім'я [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 його частині, що складає 1/6 частині від загальної частини квартири [ADDRESS]. Витребувано у [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири [ADDRESS] та надано її [PERSON] для володіння, користування та розпорядженням своїм майном. В решті задоволення позовних вимог відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2016 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова змінено, в частині задоволення позовних вимог про частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору скасовано. У задоволенні позову [PERSON] в частині визнання свідоцтва про право на спадщину - відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а. с. 144-152). [PERSON], [INFO] набув у власність відповідно до договору дарування від 07 квітня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] в особі представника та зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426. квартиру [ADDRESS] (а. с. 10) Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71889368 від 31.10.2016 року. (а.с. 12). Відповідно до Цивільного Кодексу України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до вимог ст.215 ЦК України правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України. Проте статтею 216 ЦК України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Таким чином, на угоду укладену з порушенням вимог закону не поширюється загальне правило про наслідки недійсності правочину (двостороння реституція),якщо сам закон передбачає інші наслідки такого порушення. Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України у разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати( добросовісний набувач), власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння , не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання, згідно статті 388 ЦК України, можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). За таких обставин, права особи, яка вважає себе власником майна або законним користувачем, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215,216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. [PERSON] не був стороною в договорі дарування квартири [ADDRESS] від 07.04.2016 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] в особі представника та зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Рудаєвою В.О. під реєстровим № 426, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем. Як встановлено судом, [PERSON] в особі свого представника [PERSON] який набув у власність за договором дарування спірну квартиру, є особою, яка не знала і не могла знати про те, що особа, яка надала в дар не мала права її відчуження, тобто є добросовісним набувачем в порозумінні частини 1 статі 388 ЦК України. Дану обставину підтвердив в судовому засіданні представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] , крім того у п. 4 Договору дарування квартири [ADDRESS] від т07.04.2016 року зазначено, що до зазначеної квартири не ведуться судові спори , прав щодо неї у третіх осіб , які в межах так і за межами України немає. Таким чином, суд врахувавши, що власником 1/6 частки спірного нерухомого майна а саме квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] і воно вибуло з його володіння не з його волі, вважає, що позовні вимоги щодо витребування у [PERSON] на користь [PERSON] належну йому на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.07.2014 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 року 1/6 частину квартири [ADDRESS] та надання її [PERSON] для володіння, користування та розпорядженням, підлягають задоволенню. Посилання представника відповідачів [PERSON], [PERSON].- [PERSON] Про те, що позивачем не зареєстровано право власності за рішенням суду, що позбавляє його такого права власності та взагалі порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння суд не приймає до уваги з огляду н наступне. [PERSON] є власником 1/6 частки спірного нерухомого майна на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.. 2 Закону України «Про державну реєстрацію права на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на наведене , предмет регулювання і цілі вказаного Закону, відсутні підстави вважати , що не проведення позивачем реєстрації права власності за рішенням суду позбавляє його такого права власності та права порушувати питання про витребування майна з чужого незаконного володіння. Згідно ч. 5 пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1липня 2004 року N 1952-1V "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнень, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень повний захист прав та інтересів. Оскільки витребування частини квартири на користь позивача має бути наслідком часткового позбавлення [PERSON] права власності на цю квартиру, то відповідно має бути частково скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності у Державному реєстрі права власності на нерухоме майно - на квартиру за [PERSON] Витребування майна із чужого незаконного володіння означає повернення у власність позивача належної йому квартири і реєстрація права власності за позивачем на належну йому квартиру має бути поновлено у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Відомості до вказаного реєстру вносяться на підставі правовстановлюючого документу на майно, але такий документ у позивача відсутній, і документ, який підтверджує його право власності на квартиру є рішення суду про витребування квартири із чужого незаконного володіння. Крім того Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 32001050 від 24.10.2016 року [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на частку квартири [ADDRESS] (а. с. 134). Оскільки ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.12.2016 року позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з [PERSON] як законного представника неповнолітнього [PERSON], [INFO], на користь Держави у розмірі 640 грн. 00 коп., що відповідає положенням ч. 2 ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial