Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

До Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] (представник за довіреністю [PERSON]) з позовом до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА», [PERSON] про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив стягнути, з урахуванням уточнених позовних вимог, з [PERSON] «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» на свою користь суму матеріальних збитків в розмірі 50\~000 (пятдесят тисяч) гривень, суму моральних збитків в розмірі 10\~000 (десять тисяч) гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень, а також стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 50\~691 (пятдесят тисяч шістсот девяносто одна) гривень. Судові витрати просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що 22.07.2015 року, приблизно об 11:30 [PERSON] потрапив у ДТП на 10 км а/ш Одеса-Білгород-Дністровський, при цьому було пошкоджено автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 307809, виданого Центром НППЗВАЗ з обслуговування м. Іллічівськ та Овідіопольського району при УДАІ в Одеській області. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.08.2015 року винним в скоєнні даної ДТП було визнано [PERSON], проживаючого за адресою: [INFO]. Сума спричинених матеріальних збитків позивачу згідно звіту № 09-001 від 13.09.2015 року складає 100\~691 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА». 20.08.2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Також 16.11.2015 року позивачем було надіслано [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» заяву, в якій позивач просив переглянути суму страхового відшкодування та збільшити її до максимального ліміту відповідальності в 50\~000 гривень. До вищезазначеної заяви було додано копію висновку про оцінку вартості матеріальної шкоди. Листом № 3844 від 23.11.2015 року [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» було повідомлено, що [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» було визначено суму страхового відшкодування на підставі звіту №13505 ТОВ «Експертум-АВЕ» про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mersedes Benz E220 д.н.з. [NUMBER], за висновком якого матеріальний збиток складає 52\~728,43 грн. (з урахуванням ПДВ). З урахуванням п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування становить 43\~940,36 грн. (без ПДВ). Однак станом на сьогодні відповідачем [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» не виконано взяті на себе зобовязання з виплати страхового відшкодування. Також [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» не було надано для ознайомлення копію звіту № 13505 про розрахунок вартості матеріального збитку. Таким чином, сума матеріальної шкоди, яка не відшкодована позивачу та яку він просить відшкодувати, з урахуванням ліміту відповідальності [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» складає 50\~000 (пятдесят тисяч) гривень. Також позивач вважає за необхідне, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди (100 691 гривень) та страховою виплатою, враховуючи ліміт відповідальності [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» (50\~000 гривень), в сумі 50 691 гривень. Крім того, позивачу було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 (десять тисяч) гривень. У звязку з простроченням сплати страхового відшкодування з вини відповідача [PERSON] «Страхове товариство «ДОМІНАНТА», що складає 183 дні, позивач просив стягнути пеню в сумі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд в задоволенні позовних вимог до нього відмовити, так як на його думку майнова шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «Страхове товариство «ДОМІНАНТА». Представник відповідача \~[PERSON] «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» в судове засідання не з"явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 22.07.2015 року, приблизно об 11:30 [PERSON] потрапив у ДТП на 10 км а/ш Одеса-Білгород-Дністровський, при цьому було пошкоджено автомобіль «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 307809, виданого Центром НППЗВАЗ з обслуговування м. Іллічівськ та Овідіопольського району при УДАІ в Одеській області. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.08.2015 року винним в скоєнні даної ДТП було визнано [PERSON], проживаючого за адресою: [INFO]. Сума спричинених матеріальних збитків [PERSON] згідно звіту № 09-001 від 13.09.2015 року складає 100 691 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА». Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відносини з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, які можуть бути застосовані при вирішенні справ, урегульовано, зокрема статтями\~3,27,41,68 Конституції України,\~Цивільним кодексом України,законами України «Про дорожній рух», «Про страхування», «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до\~ст. 22 Закону\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» оскільки відповідно до\~ст. 3 Закону № 1961-ІV\~обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення\~статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого\~статтею 33 Закону № 1961-ІV\~обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. За змістом ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, при цьому відмовляючи у виплаті страховик повинен керуватися статтею 991 ЦК, в якій передбачені випадки таких відмов, а також Договором. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. 20.08.2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Також 16.11.2015 року позивачем було надіслано [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» заяву, в якій позивач просив переглянути суму страхового відшкодування та збільшити її до максимального ліміту відповідальності в 50\~000 гривень. До вищезазначеної заяви було додано копію висновку про оцінку вартості матеріальної шкоди. Листом № 3844 від 23.11.2015 року [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» було повідомлено, що [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» було визначено суму страхового відшкодування на підставі звіту №13505 ТОВ «Експертум-АВЕ» про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mersedes Benz E220 д.н.з. [NUMBER], за висновком якого матеріальний збиток складає 52\~728,43 грн. (з урахуванням ПДВ). З урахуванням п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування становить 43\~940,36 грн. (без ПДВ). Однак станом на сьогодні відповідачем [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» не виконано взяті на себе зобовязання з виплати страхового відшкодування. Крім того, згідно ст. 992 ЦК України, - у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Судом було встановлено, що 20.08.2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» із заявою та іншими необхідними документами щодо виплати йому страхового відшкодування. 90 днів з 20.08.2015 року це 18.11.2015 року включно. Отже, [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» повинно було сплатити страхове відшкодування не пізніше 18.11.2015 року. Однак страхове відшкодування відповідачем на користь позивача сплачено не було, що призвело до його прострочення з вини відповідача [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта», та яке складає з урахуванням уточнених позовних вимог 183 дня. У звязку з чим, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було нараховано пеню в сумі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, з [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальних збитків у розмірі 50\~000 (пятдесят тисяч) гривень, пеня за прострочення виплати суми страхового відшкодування у розмірі 10 700 (десять тисяч сімсот) гривень. Також позивачем було заявлено вимогу щодо стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди (100 691 гривень) та страховою виплатою, враховуючи ліміт відповідальності [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» (50\~000 гривень), в сумі 50 691 гривень. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У звязку з чим суд прийшов до висновку, що різниця між фактичним розміром шкоди (100 691 гривень) та страховою виплатою, враховуючи ліміт відповідальності [PERSON] «Страхове товариство «Домінанта» (50\~000 гривень), в сумі 50 691 гривень підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,\~\~а наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 4\~ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В результаті дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена власність позивача, який ним використовувався щоденно в повсякденному житті. У зв'язку з чим позивач та члени його сім'ї були позбавлені можливості користуватися автомобілем, зокрема вести звичний спосіб життя, були суттєво порушені їх життєві плани. Неодноразові звернення до відповідача з проханням про відшкодування шкоди не мали позитивного результату, в зв'язку \~з відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача слід стягнути моральну шкоду, яку на думку суду слід зменшити до 1000 (однієї тисячі) гривень, яку, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою та достатньою позивачу, враховуючи його моральні страждання. \~\~ Крім того, позивач у позовній заяві зазначає, що через те, що сталася така ситуації позивачу довелося звернутися за юридичною допомогою з приводу надання правової допомоги в Громадську організацію «Основа». Між позивачами та ГО «Основа» був укладений договір на надання юридичних послуг. За даними договором сплачено 10 000 гривень, що підтверджується копією договору про надання юридичних послуг та копією квитанції про їх сплату. Також у судовому засіданні представником позивача було надано розрахунок суми винагороди за надану правову допомогу, яка була розрахована згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що витрати на правову допомогу, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в розмірі 10\~000 (десять тисяч) гривень у солідарному порядку.

Outcome: partial