Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] (вул.Благовісна,149, м.Черкаси) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] ([ADDRESS]), посилаючись на те, що 02.11.2016 [PERSON] склав розписку на користь [PERSON], згідно якої позивач передав, а відповідач прийняв у позику грошові кошти в сумі 110 000 грн., що в еквіваленті становило 4 200 доларів США, кінцевою датою повернення коштів в еквіваленті становило 4 200 доларів США сторони визначили 15.01.2017 року. В забезпечення зобовязань, [PERSON] передав [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль [NUMBER] та видав генеральну довіреність на вказаний автомобіль. В розписці від 02.11.2016 року [PERSON] зазначив, що у разі неповернення ним коштів, вказаний автомобіль залишається за позивачем. Кошти передані в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], про що ними зазначено на звороті розписки. В порушення взятих на себе зобовязань, ні 15.01.2016 року, ні в подальшому відповідач не повернув суму позики. Отже на даний час у позивача є всі законні підстави вимагати від боржника повернення суми позики та 3 % річних. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 4 440,26 доларів США, що в еквіваленті становить 123 053,65 грн., по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року, з яких 4200 доларів США - основний борг, що в еквіваленті становить 116 395,29 грн. по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року, 240,26 доларів США - 3 % річних, що в еквіваленті становить 6 658,36 грн. по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року; судові витрати покласти на відповідача. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач\~ в судове засідання не з'явився, про час та імцсе розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~ \~ \~ \~ Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Встановлено, що 02.11.2016 [PERSON] склав розписку на користь [PERSON], згідно якої позивач передав, а відповідач прийняв у позику грошові кошти в сумі 110 000 грн., що в еквіваленті становило 4 200 доларів США, кінцевою датою повернення коштів сторони визначили 15.01.2017 року. Оригінал розписки досліджено в судовому засіданні. В порушення взятих на себе зобовязань, ні 15.01.2016 року, ні в подальшому відповідач не повернув суму позики. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. \~ \~ \~ \~Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1\~ст. 1046 ЦК України). \~ \~ \~ \~Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. \~ \~ \~ \~Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. \~ \~ \~ \~Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, 11 листопада 2015 року в справі № 6-1967цс15. \~ \~ \~ \~З наявної в матеріалах справи розписки від 02.11.2016р. вбачається, що відповідач [PERSON] зобов"язався повернути борг позивачу [PERSON] протягом визначеного в розписці строку, а саме до 15.01.2017 р. \~ \~ \~ \~Судом враховується, що вищезазначена розписка містить в собі відомості щодо строку погашення боргу, скріплена підписом відповідача [PERSON] та кошти передані в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], про що ними зазначено на звороті розписки. \~ \~ \~ \~Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобовязання щодо повернення боргу у визначений строк. \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили добровільність написання відповідачем розписки від 02.11.2016р., факт отриманням ним грошових коштів у борг 110 000 грн., в сумі, еквівалентній 4200 доларам США та досягнення домовленості про повернення суми, еквівалентної 4200 доларам США. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. \~ \~ \~ \~Отже, позичальник свої зобов'язання не виконав, борг в обумовлений строк не повернув, про що свідчить наявний у позивача оригінал розписки про отримання позичальником коштів, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4200 доларів США боргу, що в еквіваленті становить 116 395,29 грн. по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язком для всіх судів, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку наданого позивачем 3 % річних за період з 16.01.2017 по 12.12.2018 складає 240,26 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 6658,36 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. \~ \~ \~ \~Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України). \~ \~ \~ \~Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. \~ \~ \~ \~Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики (борговою розпискою), шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у розмірі 4 440,26 доларів США, що в еквіваленті становить 123 053,65 грн, по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року, з яких 4200 доларів США - основний борг, що в еквіваленті становить 116 395,29 грн. по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року, 240,26 доларів США - 3 % річних, що в еквіваленті становить 6 658,36 грн. по курсу НБУ станом на 12.12.2018 року. \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1230,54 грн. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved