Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач 05.06.2015 року звернувся до суду з даним позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача борг по оплаті за надані послуги по опаленню, що утворився за період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року та становить 7038,39 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, заперечував щодо застосування строку позовної давності, оскільки відповідач перервав його частковими оплатами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо стягнення суми заборгованості, при цьому зазначив, що тарифи є значно завищеними, надав свої розрахунки, послуги надаються неналежної якості. Письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою [INFO] та користується послугами позивача, що підтверджується змістом паспорта відповідача на не заперечується сторонами. Згідно наданого розрахунку відповідач заборгував по оплаті за надані послуги з опалення в період з 01.10.2009 року по 01.02.2015 року 7038,39 грн., при цьому нарахування за послуги з гарячого водопостачання в вказаний період позивачем не проводились. 20.10.2011 року відповідач звернувся до КП "Житомиртеплокомуненерго" з заявою в якій зазначив, що ПАТ "Житомирагросантехмонтаж" виконало в його квартирі монтаж лічильника теплової енергії та просив взяти встановлений квартирний засіб обліку на абоненський облік. Відповідно до «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 р. за № 1478/11758 визначено процедуру відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. КП «Житомиртеплокомуненерго» надавало розяснення щодо встановленого порядку та процедури відключення, шляхом отримання технічних умов у постачальника послуг та розроблення проекту на установку приладу та подальшого допуску до експлуатації вузла обліку після його погодження теплопостачальною організацією та Держенергонаглядом, але відповідач даним правом не скористався. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобовязаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги теплопостачання. Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Як передбачено ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач не заперечував про те, що послуги йому надавались, але неналежної якості, проте відповідних доказів про те суду не надав, хоча це є його обов"язком відповідно до ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. . Таким чином, між сторонами існують зобовязальні правовідносини, відповідач користувався весь спірний період послугами, але зобовязання по оплаті послуг не виконував належним чином. Посилання відповідача на незаконне введення плати за обслуговування котелень та теплових мереж, тобто двоставкового тарифу є безпідставним, оскільки дані тарифи розраховані відповідно до «Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з центрального опалення і постачання гарячої води» затвердженого постановою КМ України від 10.07.2006 року № 955 та затверджені рішеннями Житомирської міської ради № 772 від 26.10.2006 р. та № 136 від 28.02.2008 р. Заперечення відповідача про порушення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з вказаними вимогами, суд вважає безпідставними, оскільки відповідач частковими сплатами сум заборгованості в липні 2014 року, в липні 2013 року, в жовтні - листопаді 2010 року перервав перебіг строку позовної давності. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 7038,39 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved