Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

До суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки до відповідачів ТОВ « Унірем Агро Плюс» та ТОВ «Унірем Агро, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Дніпропетровська регіональна філія державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», згідно якого просить достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та в відповідачем ТОВ «Унірем Агро» від 15.03.2007 року, повернути їй земельну ділянку та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати посилаючись на наступне: згідно державного акту про право приватної власності на землю ЯА № 182138 від 01.03.2006 року вона є власником земельної ділянки (паю) площею 5.5176 га., розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер: 1221081800-01-9042-0658 та виділено земельну ділянку в натурі. Згідно договору оренди земельної ділянки № 392, укладеного 14 лютого 2007 року вона є орендодавцем своєї земельної ділянки, Орендарем згідно того ж договору є товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем- Агро», яке розташоване в м. Дніпродзержинську. земельна ділянка була передана орендодавцю згідно акту при йому-передачі від 14.02.2007 року. Вказаний договір пройшов державну реєстрацію у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що свідчить запис № 040711904326 від 15.03.2007 року у державному реєстрі землі. Нормативна грошова оцінка землі станом на 14.02.2007 року складала 41147.63 грн.. Орендна плата за землю, відповідно до договору складала 617 грн. 21 коп., що відповідає 1.5% вартості землі. Строк дії договору складає 15 років і діє до 14.02.2022 року. Після укладання договору, орендар - Відповідач 2 використовував належну їй земельну ділянку, однак орендну плату за договором сплачував лише протягом 2007-2012 років, а за 2013 рік орендна плата їй своєчасно сплачена не була, незважаючи на те, що термін сплати передбачений розділом 2 Договору до 30 листопада щорічно. на сьогоднішній день орендар не сплатив їй орендну плату, що нею розцінено як порушення умов договору. Крім того їй стало відомо, що її земельну ділянку в 2013 році став обробляти відповідач 1, без будь-якого переукладання договору оренди, при цьому відповідач 1 є зовсім іншою юридичною особою, ніж та з якою вона уклала договір. Але ні в відповідач 1 , ні відповідач 2 не сплатили їй орендної плати за 2013 рік. Умова договору щодо суми та строків внесення орендної плати є важливою умовою і її невиконання є підставою для дострокового розірвання договору, що й стало підставою зверхня до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Представник відповідача в судове засідання не з»явився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані ними докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За вимогами ст.11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі. Ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯА № 182138 від 01 березня 2006 року позивач є власником земельної ділянки площею 5.5176 га, розташованої на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Між позивачем та позивачем та ТОВ «Унірем Агро» 14.02.2007 року було укладено договір оренди змеленої ділянки, строком на 15 років, починаючи з дати його реєстрації, який був зареєстрований у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 15 березня 2007 року за № 040711904326. Відповідно до розділу 2, п. 2.3 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки орендар повинен розрахуватись по орендній платі до 31 листопада щорічно. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З доводів позивача, викладених в позовній заяві, судом встановлено, що відповідач протягом 2007-2012 років орендну плату сплачував, а в 2013 році орендна плата відповідачем позивачці сплаченою не була. На даний час сплив термін внесення орендної плати, передбачений укладеним між сторонами договором оренди земельної ділянки. Відповідач будь-яких доказів на спростування даних доводів суду не надав. З чого суд робить висновок про те, що відповідач не виконав взятих на себе об»язків, так як лише відповідач може надати суду докази сплати позивачу орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 15. ЗУ «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» - Орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати. ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. ст. 32. ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати З наданих сторонами доказів вбачається, що позивач [PERSON], орендну плату не отримала лише за 2013 рік. За попередні роки орендна плата нею була отримана, а відповідачем сплачена, що позивачем не заперечується. Таким чином за підставою, вказаною в позовній заяві, тобто несплатою орендної плати за 2013 рік, зазначений вище договір оренди земельної ділянки розірваний бути не може. Так як не вбачається системи несплати орендної плати позивачу. Так як позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки лише з підстав невиплати їй орендної плати, то відповідно до ст. 11 ЦПК України її посилання на те, що наданий час її земельна ділянка обробляється іншим орендарем судом не досліджуються та при вирішенні спору не враховуються, крім того будь-яких доказів на підтвердження даного факту позивачем не надано. Так як в задоволенні позовних вимог позивачеві відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові втрати по сплаті судового збору в загальній сумі 655 грн., 08 коп., відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають та покладаються на позивача [PERSON]

Outcome: dismissed