Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], з посиланням на те, що вона з 9 березня 2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Володарського РУЮ у Київській області, актовий запис № 9. від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Останніх чотири роки через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння, злагоди в сімейному житті немає. Проживаючи спільно вони постійно конфліктували, що призвело до повного розриву шлюбних стосунків, які вони не підтримують з жовтня 2014 року. Примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище „[PERSON]". Позивач в підготовче судове засідання не прибула, до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує. Справу просить розглядати у її відсутність (а.с. 21). Відповідач в підготовче судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у його відсутність. Додатково вказав, що з жовтня 2014 року вони з позивачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з позивачем (а.с. 22). Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши письмову заяву відповідача про визнання позову, перевіривши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його9 березня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони з жовтня місяця 2014 року проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина проживає з позивачем. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін (а. с. 21, 22), свідоцтвом про шлюб (а.с. 3), копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнає, про що подав відповідну заяву до суду, в якій також зазначив, що вони з позивачем з жовтня місяця 2014 року проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що його спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved