Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач 20.01.2015 року звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору в сумі 46959,41 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 469,59 грн. При цьому посилається на те, що 04.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRХRRС09900004, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 8793,37 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % та з кінцевим терміном повернення 04.12.2010 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 24.11.2014 року, становить 63397,64 грн., з них: заборгованість за кредитом 7854,72 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 1558,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 3798,72 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 77,18 грн. Позивач зазначає, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 19150,58 грн. з урахуванням чого зазначає, що заборгованість станом на 24.11.2014 року становить 44247,06 грн. Крім того, позивач просить стягнути штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 2712,35 грн. (500,00 грн. фіксована частина та 2212,35 грн. процентна складова). Представник позивача подав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. /а.с. 24/ Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи \~ повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, про що свідчить особистий підпис в рекомендованому повідомлені. Причини неявки суду не повідомила. /а.с. 22/ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та у відсутність позивача, що відповідає положенню ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено назву Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк. Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк. Судом встановлено, що 04.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRХRRС09900004, за яким відповідачу надано кредит у розмірі 8793,37 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % та з кінцевим терміном повернення 04.12.2010 року. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає, сплату відсотків не проводить, таким чином утворилась заборгованість, яка станом на 24.11.2014 року, становить 13289,08 грн., з них: заборгованість за кредитом 7854,72 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 1558,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 3798,72 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 77,18 грн. При цьому суд визнає помилкою визначення позивачем загальної суми заборгованості 63397,64 грн., оскільки при складанні всіх складових заборгованості загальна заборгованість становть 13289,08 грн. З аналізу розрахунку заборгованості за кредитним договором( а.с. 4-5) вбачається, що відповідачем частково погашено суму заборгованості, крім того позивачем списано та погашено пеню на суму 50185,74 грн., в зв"язку з чим розмір пені зменшився до 77,18 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, \~ визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14.05.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 22700,77 грн., з них: заборгованість за кредитом - 8793,40 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 1558,46 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 3798,72 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5000,00 грн. та штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 3550,19 грн. (500,00 грн. фіксована частина та 3050,19 грн. процентна складова). Враховуючи викладене вище, а також те, що рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 14.05.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.12.2011 року становила - 22700,77 грн. та яка станом на 24.11.2014 року змінилась в сторону зменшення 13289,08 грн., суд не вбачає підстав для повторного стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач повторно нараховує та просить стягнути штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 2712,35 грн. (500,00 грн. фіксована частина та 2212,35 грн. процентна складова), суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення штрафів, оскільки положеннями закону не передбачено одночасного застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed