Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 25% від доходів відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, від шлюбу мають сина [PERSON] 2009 р.н., позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 25% доходів відповідача. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні та у поданих запереченнях проти розірвання шлюбу не заперечував та зазначив, що погоджується сплачувати аліменти з 01.09.2021року оскільки у червні купував сину телефон та в серпні відповідач із сином були на базі відпочинку, утримував сина у літній період. Суд, заслухавши доводи сторін та дослідивши надані докази приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2005р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] . Сімейні стосунки між сторонами не склались, шлюбні відносини припинені. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд задовольняє позов та розриває шлюб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина мешкає з позивачкою, що відповідачем не оспорюється та у поданому відзиві відповідач зазначає, що мешкає окремо. З наданих відповідачем документів вбачається, що останній працює начальником виробничого підрозділу «Харківський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ( копія наказу а.с.47). Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути відповідачем фактично не оспорюється, відповідач заперечує лише початок стягнення аліментів та погоджується сплачувати аліменти з 01.09.2021року з підстав, викладених у відзиві. Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в наслідок чого суд відхиляє доводи відповідача про призначення аліментів з 01.09.2021року оскільки позивачка звернулась з даним позовом 31.03.2021року. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно (що фактично складає 25%), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред"явлення позову, тобто з 31.03.2021р. до досягнення дитини повноліття. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір суд стягує в порядку ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved