Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із відповідачкою фактично припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. В судовому засіданні, яке відбулося 07.09.2016 року позивач не наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 07.09.2016 року заперечувала проти задоволення позовних вимог вважаючи за можливе примирення із позивачем. Зважаючи на позицію відповідача, судом було оголошено перерву в розгляді справи з метою надання часу сторонам для можливого їх примирення, а розгляд справи було призначено на 23.12.2016 року. 23 грудня 2016 року позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував та зазначив про неможливість примирення із відповідачем. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, поважності причин неявки до суду не повідомила, заперечення на позов не подавала. Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 157 від 03 вересня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу у подружжя народились діти: син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved