Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що 09.06.2012року близько 8:15 на автошляху М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на території Бердянського району Запорізької області в районі с.Луначарське [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 110557 [NUMBER], рухаючись з боку м. Новоазовськ в напрямок м.Мелітополь на 560 км автошляху, змінив напрямок руху ліворуч. В цей час за водієм [PERSON] рухався в попутному напрямку водій [PERSON] на автомобілі «Кіа Soul» [NUMBER] почав виконувати обгін автомобіля ЗАЗ 110557. Відбулося зіткнення автомобілів. Згідно висновку судово- медичної експертизи [PERSON] завдані тілесні ушкодження , які кваліфікуються як пошкодження середнього ступеня тяжкості , не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров'я , тривалістю більше трьох тижнів. Вироком Бердянського міськрайсуда від 10.06.2014року , який набрав чинності 11.07.2014року , [PERSON] визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 3400грн без позбавлення права керування транспортним засобом. На підставі п. в ст.. 1 Закону України «Про амністію в 2014році» [PERSON] від призначеного покарання звільнений. Цивільний позов [PERSON] про стягнення [PERSON], [PERSON], [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 86 587,14грн та моральної шкоди в сумі 55 000грн залишений без розгляду. Вважає, що завдану матеріальну та моральну шкоду необхідно стягувати з відповідачів, бгрунтовуючи тим, що 09.06.2012р на місце ДТП приїздив чоловік на автомобілі «Фольцваген Пассат» , білого кольору , який представився механіком, з метою надання технічної допомоги водію [PERSON] та автомобілю ЗАЗ 110557. Також [PERSON], під час особистої бесіди , одразу після ДТП , а також 29.09.2012р в день ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, в коридорі Бердянського МВ ГУ МВС України повідомив, що йому платили дуже маленькі гроші приблизно 100грн на місяць. Тепер йому стало відомо, що мова йшла про [PERSON]. Крім того автомобіль ЗАЗ 110557 відноситься до комерційних автомобілів і призначений для перевезення невеликих вантажів. Під час допиту , в якості обвинуваченого [PERSON] пояснював, що 09.06.2012р подзвонив [PERSON], який попросив забрати для нього м'ясо . Він часто виконував різні поїздки за проханням [PERSON] Дані обставини свідчать про фактичний допуск [PERSON] до роботи [PERSON], що вважається укладанням трудового договору. Тому і просить солідарно стягнути шкоду також з [PERSON] В судовому засіданні 27.11.2012р [PERSON] підтвердив свої пояснення, які давав на досудовому слідстві про те, що після реєстрації автомобіля, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію, страховий поліс і сам автомобіль, передав батькові [PERSON] і подальша доля автомобіля йому не відома. Такі пояснення [PERSON] свідчать про недбалість , що сприяло неправомірному заволодінню [PERSON] автомобілем ЗАЗ, і в силу ч. 4 ст. 1187 ЦК України [PERSON] винен нести солідарну відповідальність з [PERSON] Матеріальна шкода, яка завдана транспортному засобу [PERSON] внаслідок ДТП складає 135 587,14грн. 15.10.2014р страхова компанія «АХА страхування» перерахувала на рахунок [PERSON] 49 000грн, в межах ліміту відповідальності згідно полісу АВ № 6718351 від 07.03.2012р. Тому з відповідачів належить стягнути 86 587,14грн. Крім завданої матеріальної шкоди протиправними діями відповідачів [PERSON] завдана моральна шкода, яка виявляється у фізичній болі та стражданнях у зв'язку з пошкодженням здоров'я і душевних стражданнях , які зазнав у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу. Тривалий час [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в лікарнях м. Бердянськ та Ясинуватої, а також на амбулаторному лікуванні . Втрата автомобіля привела до порушення життєво виробничого ритму, вимусило позивача займатися збором документів для надання в Бердянський РВ, експертну компанію для оцінки пошкодженого автомобіля, звернення до юристів для отримання правової консультації, участі в судових засіданнях Бердянського суду в період з 09.06.2012р по 11.07.2014р. Моральну шкоду оцінює в 55 000грн. За період з 20.05.2013р по 12.11.2014р [PERSON] додатково понесені витрати на правову допомогу на загальну суму 10 500грн, яка є гонораром за правову допомогу під час слухання кримінальної справи, в тому числі 3000грн за правову допомогу в Дружківському суді. Просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду 86587,14грн, моральну шкоду 55000грн, витрати на правову допомогу в сумі 10 500грн. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] підтримав позов і просить його задовольнити з підстав , викладених в позові. Представник відповідачів [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що [PERSON] не заперечують факт скоєння ДТП з вини [PERSON], яке мало місце 09.06.2012р близько 08год 16хв, за скоєння якого [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності. Вважає , що саме [PERSON] винен нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки ніяких трудових відносин між [PERSON] та [PERSON] не було . Не було також ніякої халатності в діях [PERSON] Просить в позові до [PERSON] відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, позовні вимоги до [PERSON] задовленню не підлягають. Згідно ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 09.06.2012року приблизно о 08год 15 хв в районі с. Луначарське Бердянського району Запорізької області водій [PERSON], керуючи автомобілем ЗАЗ 110557 [NUMBER], рухався по автодорозі Одеса Мелітополь-Новоазовськ в напрямку м.Мелітополя. В районі опори лінії електропередач № 111 , порушивши вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, змінив напрямок руху вліво, для подальшого з»їзду на грунтову дорогу, попередньо не переконавшись у безпеці своїх дій, що призвело до зіткнення з автомобілем «Кіа Soul» [NUMBER] позивача [PERSON]. Після зіткнення транспортні засоби перекинулися. [PERSON] отримав ушкодження середнього ступеня тяжкості не небезпечні для життя, але які спричинили за собою тривалий розлад здоров'я , тривалістю понад 21 день. Згідно вироку Бердянського міськрайонного суду від 10 червня 2014року [PERSON] визнаний винним і притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України за порушення п.п. 10.1 ПДР України, яке сталося 09 червня 2012року о 08 год 15 хв. в районі с.Луначарське Бердянського району Запорізької області, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Кіа Soul» [NUMBER]. (а.с.6-8,10-11). Таким чином суд вважає встановленим, що з вини відповідача [PERSON] сталася ДТП, в наслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження. Згідно висновку №373 судової авто товарознавчої експертизи від 25.09.2012року розмір матеріальної шкоди, завданої володільцю автомобіля «Кіа Soul» [NUMBER] внаслідок ДТП складає 135 587,55грн. (а.с.16). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ЗАЗ 110557 [NUMBER] [PERSON] була застрахована в страховій компанії «АХА срахування», що підтверджується страховим полісом № АВ 6718351 (а.с.70) Страховою компанією «АХА страхування» [PERSON] відшкодовано 49000грн, що визнається позивачем. Таким чином розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу складає 86 587,14грн , з розрахунку 135587,14 - 49000, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Суд вважає, що неправомірними діями відповідача [PERSON], які полягають у порушенні ним ПДР, позивачу завдана також моральна шкода, оскільки позивач переніс фізичний біль та страждання у зв'язку з ушкодженням його здоров'я, з пошкодженням його автомобіля. Автомобіль отримав пошкодження при яких він не може експлуатуватися, вимагає відновлення і ремонту. Він вимушений прикладати додаткові зусилля для організації його ремонту, нести незаплановані витрати. З урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування моральної шкоди 8000грн. , в решті відмовити. Суд вважає , що в позові до відповідачів [PERSON], [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до роз"ясень п.6 Постанови №4 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою , яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду , оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб , переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України). В судовому засіданні представник позивача стверджує, що між [PERSON] та [PERSON] виникли фактичні трудові відносини, оскільки під час допиту в якості обвинуваченого [PERSON] пояснював про неодноразові поїздки на автомобілі за проханням [PERSON] Однак суд вважає, що такі обставини не свідчать про виникнення трудових відносин між [PERSON] та [PERSON] Представник [PERSON] [PERSON] заперечує щодо виникнення трудових між [PERSON] та [PERSON] і пояснює в судовому засіданні, що , поїздка 09 червня 2012року відбулася не на прохання [PERSON] , а на прохання [PERSON], який є знайомим [PERSON] , і користався автомобілем ЗАЗ 11055 за дозволом [PERSON] Під час управління автомобілем ЗАЗ водій [PERSON] використовував його для особистих цілей та для цілей [PERSON] При цьому [PERSON] мав при собі водійське посвідчення, реєстраційне посвідчення на автомобіль та страховий поліс. Представник позивача стверджує в судовому засіданні, що заволодінню автомобілем [PERSON] сприяла недбалість власника автомобіля [PERSON], оскільки [PERSON] підтвердив на досудовому слідстві кримінальної справи, що після реєстрації автомобіля, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію, страховий поліс і сам автомобіль, передав своєму батькові [PERSON] і подальша доля автомобіля йому не відома. Однак суд не погоджується з такими доводами, оскільки відповідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON], як власник автомобіля ЗАЗ 11057, скористався своїм правом і передав належний йому автомобіль в користування та володіння своєму батькові [PERSON], надавши йому ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію, страховий поліс. В судовому засіданні [PERSON] визнав, що 09.06.20112року під час ДТП [PERSON] мав про собі посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, страховий поліс цивільно - правової відповідальності на автомобіль ЗАЗ . Доказів, що [PERSON] 09.06.2012року неправомірно заволодів автомобілем ЗАЗ 110557 [NUMBER] , суду не надано. При таких обставинах, суд вважає, що шкода має відшкодовуватися саме [PERSON], а не [PERSON] та [PERSON] Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10500грн, суд вважає, підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000грн, які сплачені позивачем відповідно за договором про надання правової допомоги від 12 листопада 2014року, предметом якого є участь [PERSON] в судових засідання в Дружківському суді по цивільній справі за позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ст. 84 ЦПК України, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191- YІ не передбачає компенсацію витрат на правову допомогу в кримінальній справі. Тому в рештій частині необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на корить державного бюджету м. Дружківка судові витрати по судовому збору в сумі 487,20грн. Кеуючись ст.ст. 10,11,60,61,88,209,212-215,223 ЦПК України, суд

Outcome: partial