Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

ПАТ комерційний банк „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості мотивуючи тим, що 10.08.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість у сумі 37276,20 гривень, яка складається з наступного: 7760,04 гривень - заборгованість за кредитом; 27264,91 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1751,25 грн. - штраф (процентна складова). В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконував, тому банк просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 37276,20 гривень, судовий збір у розмірі 372,76 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в суді позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що пропущено строк позовної давності, а також не вірно обчисленно суму боргу, не вірно розраховані проценти та штрафні санкції, тому просив суд відмовити в позові. Відповідач підтримав позицію свого представника . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2006 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру від 10.08.2006 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2013 року має заборгованість у сумі 37276,20 гривень, яка складається з наступного: 7760,04 гривень - заборгованість за кредитом; 27264,91 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1751,25 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Банк виконав свої зобов'язання шляхом надання відповідачу кредиту, а відповідач порушив умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Із пункту 6.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається , що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах , передбачених договором. Зі змісту копії заяви (а.с. 7) вбачається , що [PERSON] , погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки відповідачем не оспорюється. Із пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору , він автоматично пролонгується на той же строк. Докази звернення із відповідною заявою [PERSON] , до банку про припинення дії кредитного договору в матеріалах справи відсутні. Суд звернув увагу на те , що пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов , на яких його було укладено ( якщо інше не передбачено договором) , зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Враховуючи викладене, суд вважає , що строк кредитного договору не закінчився, відтак підстав для застосування при вирішенні цього спору строків позовної давності , на яких наполягає представник відповідача, немає . Відповідач порушив умови договору тому з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту, а також судовий збір у розмірі 372 гривень 76 копійок.

Outcome: approved