Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Згурівського районного суду від 21.12.2012 року у справі 1011/1214/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] скасовано Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2661 га, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 14 травня 2008 року № 010834300076 на ім"я [PERSON] та скасовано Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 14 травня 2008 року № 010834300075 на ім"я [PERSON] Земельні ділянки належать позивачу на праві власності згідно договору дарування від 30 січня 2007 року № 33, посвідченого Згурівською районною нотаріальною конторою. Після скасування державних актів, позивач звернувся до проектної організації щодо встановлення (відновлення) меж земельних діянок в натурі (на місцевості). Під час перевірки обмінних файлів відділом Держгеокадастру у Згурівському районі було виявлено, що межі земельних ділянок відповідачки [PERSON] з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] накладаються з межами земельних ділянок позивача. Земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га по [ADDRESS] Згуріського району були передані відповідачці згідно рішення Войківської сільської ради від 26 лютого 1998 року. На підставі вказаного рішень 25 травня 1998 року був виготовлений державний акт серії [NUMBER] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91. У 2011 році позивачкою було укладено договір з проектною організацією щодо виготовлення технічної документації, а саме складання обмінного файлу для присвоєння кадастрових номерів на вказані земельні ділянки. Земельні ділянки відповідачки внесені в публічну кадастрову карту України, при цьому площа земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства має площу 0,2699 га, тобто меншу, ніж вказано в державному акті та рішенні про затвердження технічної документації. Крім того, відповідачка провела державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки в реєстраційних органах. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про право власності номер запису про право власності 10547234, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2699 га, кадастровий номер [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 688194032219 та запис про право власності номер запису про право власності 10544993, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 688073132219. Земельні ділянки позивача та відповідачки на місцевості відповідають встановленим межовим знакам. Накладання земельних ділянок відповідачки на земельні ділянки позивача позбавляє останнього можливості виготовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру. Права позивача, як власника порушуються. Державний акт відповідачки виготовлений з технічними помилками (невідповідність кадастровому плану), земельні ділянки згідно державного акту та накладаються на земельні ділянки, що перебувають у власності позивача, а тому має бути визнаний недійсним. Реєстрація права власності відповідачки на земельні ділянки була здійснена на підставі державного акту, який має бути визнано судом недійсним, а тому має бути скасована. В ході судового розгляду позивач [PERSON] збільшував та уточняв позовні вимоги та остаточно просив суд: 1.Визнати недійсним рішення Войківської сільської ради Згурівського району Київської області № 6 від 26.02.1998 року в частині затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування будинку площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га, які розташовані по [ADDRESS] та були передані у власність [PERSON]. 2.Визнати недійсним Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельні ділянки для індивідуального будівництва та обслуговування житлових будинків площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га, які розташовані по [ADDRESS] зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 91 від 25.05.1998 року на ім"я [PERSON]. 3.Скасувати запис про право власності номер запису про право власності 10547234, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2699 га, кадастровий номер [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 688194032219. 4.Скасувати запис про право власності номер запису про право власності 10544993, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 688073132219. 5.Стягнути з відповідачки понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задоволити. Відповідачка [PERSON] да її представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, мотувуючи наступним. Згідно рішення Згурівського районного суду від 21.12.2012 року скасовано державні акти серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виготовлені на ім"я [PERSON] Позивач погодився з вказаним рішенням та не оскаржував його. Відповідачка виготовила технічну документацію на свої земельні ділянки щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі та отримала витяги з Державного земельного кадастру. Відповідачка зареєструвала право власності на земельні ділянки та отримала витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під час виготовлення технічної документації позивачем [PERSON] було надано в розпорядження проектної організації державні акти, які вже були скасовані судом. Про скасування державних актів він також не повідомив відділ Держземагентства у Згурівському районі. Згідно рішення Войківської сільської ради позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,27 га в межах [ADDRESS]. Земельна ділянка вже не повинна відповідати конфігурації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, вказаної у скасованому державному акті серії [NUMBER]. Позивач зазначає про відмінність площ земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства відповідачки, проте не звертає увагу щодо відмінності площ власної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме з технічної документації вбачається площа 0,27 га, а з державного акту - 0,2661 га. У схемі розміщення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по [ADDRESS], чітко вбачається, що саме земельна ділянка [PERSON] накладалась на земельну ділянку відповідачки. Представник третьої особи - начальник відділу Держгеокадастру у Згурівському районі [PERSON] позов підтримала. В судове засідання відповідач Войківська сільська рада свого представника не направила, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Сільський голова [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без представника Войківської сільської ради. Проти позову заперечував, вважає, що підстави для визнання недійсним рішення Войківської сільської ради № 6 від 26.02.1998 року відсутні, так як суміжні межі земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] були узгоджені згідно технічної документації в повному обсязі, під час затвердження технічної документації спірних питань між ними не виникало. Технічна документація виготовляється проектною групою, яка має ліцензію для проведення і в подальшому затверджується на сесії сільської ради після погодження суміжними землевласниками. Суд визнав можливим розглянути справу без участі ппредставника Войківської сільської ради, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін. Свідок [PERSON] показала, що у 2012 році працювала начальником відділу Держземагенства у Згурівському районі. В цей період відповідачка [PERSON] зверталась до Відділу з приводу формування кадастрових номерів належних їй на праві власності земельних ділянок та внесенні відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру. При перевірці обмінного файлу було виявлено, що межі земельної ділянки [PERSON] накладаються із межами земельної ділянки [PERSON] Державні акти позивача [PERSON] були скасовані в судовому порядку. [PERSON], будучи допитаним, як спеціаліст відділу Держеокадастру у Згурівському районі, показав, що після звернення позивача [PERSON] до відділу Держземагентва у Згурівському районі з питання реєстрації земельних ділянок та проведенні перевірки обмінних файлів (XML), було виявлено, що земельні ділянки належні позивачу перетинаються із суміжними змельними ділянками відповідачки [PERSON] Має місце накладення земельних ділянок відповідачки [PERSON] на земельні ділянки позивача [PERSON], а тому відповідачка має впорядкувати свої земельні ділянки. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2661 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, розташовані по [ADDRESS], земельні ділянки були набуті у власність на підставі договору дарування від 30 січня 2007 року № 33, посвідченого Згурівською районною нотаріальною конторою (копія договору дарування - а.с.11). На ім"я позивача [PERSON] було виготовлено Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2661 га, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 14 травня 2008 року № 010834300076 та Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], виготовлений та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 14 травня 2008 року № 010834300075, державні акти згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 21.12.2012 року скасовано, що встановлено з копій Державних актів (а.с.9,10), копії технічної документації із землеустрою щодо скаладання документів, що посвідчують право на земельні ділянки (а.с.223-239), копії рішення суду (а.с.12-13). Рішеннями Войківської сільської ради від 20 вересня 2013 року № 261-33-УІ та № 262-33-УІ позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність (копії рішень сільської ради - а.с.14,15). Відповідачці [PERSON] згідно рішень Войківської сільської ради від 01 грудня 1993 року та 26 лютого 1998 року було передано земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,270 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташовані в [ADDRESS] на підставі даних рішень позивачкою було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що встановлено з копії технічного звіту на виготовлення технічної документації для отримання державних актів (а.с.23-32), копії державного акту (а.с.33), копій інформацій з Кадастрової карти України (а.с.21,22), копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (а.с.85-94), копії інформації з Державного земельного кадастру про право васності на земельні ділянки (а.с.120,121). У встановленому законом порядку відповідачка [PERSON] здійснила реєстрацію права власності на земельні ділянки (копій інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - а.с.17-20). На земельні ділянки позивача [PERSON] накладються земельні ділянки, які згідно державного акту серії [NUMBER] належать на праві власності відповідачці [PERSON], що встановлено копії листа відділу Держземагенства у Згурівському районі (а.с.16), копії технічних документацій із землеустою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а.с.34-74), схеми розміщення земельних ділянок (а.с.102). З висновку експерта № СЕ-1-1-433.16 за результататими проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактичне місце розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га з кадастровим номером [NUMBER] не відповідає розробленій технічній документації та наявному в ній кадастровому плану по всьому периметру, в тому числі і вздовж межі, суміжної земельним ділянкам позивача [PERSON], фактичне місце розташування земельної ділянки для особистого селянського господарства площею 0,2699 га з кадастровим номером [NUMBER] не відповідає розробленій технічній документації та наявному в ній кадастровому плану по всьому периметру, в тому числі і вздовж межі, суміжної земельним ділянкам позивача [PERSON], земельні ділянки [PERSON] накладаються на земельні ділянки [PERSON], площа накладення становить 0,0192 га, в тому числі 0,0099 га площа накладення земельної ділянки відповідачки для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,0093 га - для ведення особистого селянського господарства (висновок експерта - а.с.245-256, технічний звіт - а.с.257-264, план меж земельної ділянки - а.с.266). Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ч.1, ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно -правових угод. В силу ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 2 ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 жовтня 2013 року у справі № 6-93цс13 викладено наступну правову позицію. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев'ятої, десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 ЗК України. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин). Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Висновку про те, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, дійшов і суд касаційної інстанції в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2012 року та від 3 грудня 2012 року, ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 липня 2012 року та від 10 вересня 2012 року, на які як на приклади неоднакового застосування судом касаційної інстанції статтей 116, 118 ЗК України посилається заступник Генерального прокурора України у своїй заяві. Крім того, такий самий по суті висновок міститься й у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа №6-92цс13). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оцінюючі добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов, з урахуванням збільшення позовних вимог, підлягає до задоволення повністю, оскільки земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,270 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що розташовані в [ADDRESS] та належать відповідачці [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] не відповідають розробленій технічній документації та кадастровому плану по всьому периметру, в тому числі і вздовж межі, суміжної земельним ділянкам позивача [PERSON] Земельні ділянки відповідачки накладаються на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовані по [ADDRESS], які належать на праві власності [PERSON] Суд вважає за необхідне визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] як такий, що виготовлений з технічними помилками, а також визнати недійсним рішення виконавчого комітету Войківської сільської ради № 6 від 26.02.1998 року в частині затвердження технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] Враховуючи те, що відповідачкою здійснено реєстрацію права власності на земельні ділянки на підставі державного акту, який визнається судом недійсним, суд вважає за необхідне скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на земельні ділянки за [PERSON] Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору та витрат за проведення експертизи.

Outcome: approved