Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у жовтні 2007 року звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про виділ у натурі частки у домоволодінні та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння. Дана справа була неодноразово предметом розгляду першої, апеляційної та касаційної інстанції. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2012 року позовні вимоги позивача [PERSON] були задоволені. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2013 року зазначене рішення було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10 квітня 2013 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2012 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно з поданою позовною заявою в порядку ст. 31 ЦПК України позивач [PERSON] просила суд поділити в натурі домоволодіння (житловий будинок і надвірні будівлі) [ADDRESS], на земельній ділянці площею 557 кв.м. за варіантом № 2 розподілу домоволодіння визначеного висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 24.04.2008 р. експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз; виділити в натурі [PERSON] 77/144 частки з спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці, площею 557 кв.м.; виділити [PERSON], [PERSON] та залишити у їх спільній частковій власності 67/144 частки домоволодіння [ADDRESS], яке розташоване на земельній ділянці, площею 557 кв.м. Для влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] виконати наступні переобладнання за рахунок [PERSON]: переобладнати віконні прорізи в приміщенні 1-5 в приміщенні 1-6 в дверні для входу в квартиру № 2, встановити дверні блоки; встановити перегородку між приміщенням 1-5 та приміщенням 1-4 для облаштування приміщення кухні в квартирі № 2; між приміщеннями 1-4 та 1-5 демонтувати перегородку для облаштування кухні; закласти дверні прорізи між приміщенням 1-4 та приміщенням 1-7, між приміщенням 1-7 та приміщенням 1-2; при вході в квартиру № 2 добудувати тамбур глибиною 1,5 м.; для влаштування двох ізольованих квартир в житловому будинку літ. «А-1» по [ADDRESS] виконати наступні переобладнання за рахунок [PERSON] та [PERSON]: встановити двійні двері між приміщенням 1-1 та приміщенням 1-2; виконати арочний проріз для об'єднання приміщень 1-2 та 1-3. Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 557 кв.м. по [ADDRESS] згідно варіанту № 2 розподілу домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, визначеного висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 24.04.2008 р. Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз; виділити у користування [PERSON] земельну ділянку, площею 297.84 кв.м., що відповідає 77/144 частці у домоволодінні; виділити у користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, площею 259,16 кв.м., що відповідає 67/144 частці у домоволодінні; вселити [PERSON] до житлового будинку [ADDRESS]. В судове засідання з'являлась представник позивача, підтримала викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просила суд позовну заяву задовольнити. В судове засідання також з'являлась представник відповідача [PERSON], заперечувала проти позовних вимог, просила суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялась в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. В судове засідання з'являвся представник Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради та посилався на закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення Дніпропетровської міської ради від 18.02.2004 року № 18/15 «Про обсяг та межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 року № 63/11 «Про зміну структури Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради», Закону України «Про регулювання будівельної діяльності», відповідно до яких питання щодо надання дозволу на перепланування та переобладнання домоволодіння - не відноситься до компетенції районних у місті рад. В судові засідання з'являвся представник третьої особи - Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що узгодити висновок судової будівельно-технічної експертизи, яким підтверджено технічну можливість поділу спірного житлового будинку з проведенням перепланування та переобладнань, або надати дозвіл на перепланування та переобладнання приватного житлового будинку при відсутності згоди співвласників Головне архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради не має підстав, оскільки вчинення відповідних дій виходить за межі повноважень управління, які визначені Положенням про ГоловАПУ міської ради. Зазначили, що в матеріалах цивільної справи є висновки експертів, які підтвердили можливість двох варіантів поділу домоволодіння, які вони не оспорюють та покладаються при вирішенні позовних вимог на суд, зазначаючи, що тільки на підставі відповідного судового рішення ними буде вирішено питання щодо видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] належить на праві власності 77/144 частин домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 12.01.1993 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-153 на 21/72 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. Згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] спадкове майно складається з 3/4 частини житлового шлакоблочного будинку житловою площею 30,6 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці, площею 557 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовані: А-1 житловий шлакоблочний будинок, житловою площею 30,6 кв.м., Б - гараж цегловий, під Б - погріб бетонний, В - гараж цегловий, Г, Д - сараї шлакоблочні, цеглові, під Д - погріб шлакоблочний, Е - вбиральня цеглова, Ж - душ цегловий, № 1-4 огорожа, № 5 водоколонка, І - мощення. Зазначене Свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстраційне посвідчення від 16.02.1993 року № 558 за реєстровим № 136). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом і за законом, виданим [PERSON] Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 09.03.1993 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1086, на 7/144 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, спадкове майно складається з 1/8 частини житлового шлакоблочного будинку А-І, житловою площею 30,6 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці площею 557 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовані: А-1 житловий шлакоблочний будинок житловою площею 30,6 кв.м., Б - гараж цегловий, під Б - погріб бетонний, В - гараж цегловий, Г, Д - сараї шлакоблочний, цегловий, під Д - погріб шлакоблочний, Е - вбиральня цеглова, Ж - душ цегловий, № 1-4 огорожа, № 5 водоколонка, І - мощення. Зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстраційне посвідчення від 16.02.1993 року № 411 за реєстровим № 77). Згідно договору дарування від 09.03.1993 року, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1886, який зареєстрований 09.04.1993 р. в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу № 558 за реєстровим № 136 [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] 28/144 частини жилого будинку А-І шл.бет., житловою площею 30,6 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 557 кв.м. На зазначеній земельній ділянці розташовані: А-1 житловий шлакоблочний будинок житловою площею 30,6 кв.м., Б - гараж цегловий, під Б - погріб бетонний, В - гараж цегловий, Г - сарай шлакоблочний, цегловий, Д - сарай шлакоблочний, під Д - погріб шлакоблочний, Е, Ж - вбиральня цеглова, душ цегловий, №1-4 огорожа, № 5,1 інші споруди. Іншими співвласниками будинку [ADDRESS], частки яких визначені, є: [PERSON], якій належить 49/144 частки домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 10.02.1993 року (реєстровий № 3-1141) на 7/144 частин спірного домоволодіння; свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 10.01.1993 року (реєстровий № 3-79) на 21/72 частин спірного домоволодіння. Право власності [PERSON] на 49/144 частин спірного домоволодіння зареєстроване КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується його довідкою за № 15326 від 24.12.2007 р. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 27.03.1987 р. Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою (реєстровий № 2-887) [PERSON] належить 1/8 частки домоволодіння (18/144). Право власності [PERSON] на 1/8 частину зазначеного домоволодіння зареєстроване КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується його довідкою за № 15326 від 24.12.2007р. Разом [PERSON] та [PERSON] належить 67/144 частки домоволодіння. Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Таким чином, домоволодіння по [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, оскільки всі співвласники мають визначену частку у праві власності на це домоволодіння. Судом встановлено, що у спірному домоволодінні зареєстрована та постійно мешкає відповідач [PERSON], яка має право на меншу частину домоволодіння, ніж позивач. Користуватись позивачу її часткою у спірному домоволодінні [PERSON] перешкоджає. Факт перешкоджання доступу до домоволодіння підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.03.2010 р. З 31.03.2010 року [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS], так як мала намір там проживати, іншого житла вона не має. Але вселитись до спірного домоволодіння їй відповідач [PERSON] так і не дозволила. Таким чином, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виник спір про порядок користування домоволодінням [ADDRESS], який можна вирішити шляхом виділу позивачці в натурі частки із спірного домоволодіння, яке знаходиться у спільній частковій власності, та шляхом її вселення до спірного домоволодіння. Відповідач [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до республіки Польщі, де мешкає постійно, і спірним домоволодінням не користується. Відповідно до положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, позивачу як співвласнику спірного домоволодіння, що знаходиться у спільній частковій власності, законом надається право вимагати надання у володіння та користування конкретної частини майна в натурі, в розмірі, відповідному її частки у праві спільної часткової власності. Співвласник спірного домоволодіння та на підставі ст. 391 ЦК України також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. З урахуванням того, що найбільша частина домоволодіння належить позивачу на праві власності, відповідно до закону вона має право вимагати усунення перешкод у користуванні цією частиною домоволодіння, суд приходить до висновку, що вимога про вселення позивача [PERSON] до спірного домоволодіння є обґрунтованою, правомірною та підлягає задоволенню. Крім того, згідно наведених вище норм, кожному з співвласників спірного домоволодіння, що є їх спільною частковою власністю, законом надається право вимагати надання йому у володіння та користування конкретної частини майна в натурі, в розмірі, відповідному їх часткам у праві спільної часткової власності. Однак, як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (зі змінами та доповненнями), виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Для з'ясування питання технічної можливості виділу в натурі часток спірного домоволодіння, визначення можливості облаштування ізольованих квартир у житловому будинку домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, по справі, за клопотанням позивача [PERSON], ухвалою суду були призначені судові будівельно-технічні експертизи, проведення яких було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. Висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи, складеним 24.04.2008 р. експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз після обстеження домоволодіння [ADDRESS], встановлено, що провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] на три ізольовані квартири з урахуванням часток власності: 77/144 частки, 49/144 частки та 18/144 частки домоволодіння технічно неможливо, оскільки на 18/144 частину будинку приходиться 7,09 кв.м., на 49/144 частку будинку приходиться 19,29 кв.м., що не відповідає вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». По технічним вимогам загальна площа для облаштування 1-но кімнатної квартири повинна складати 22 кв.м. Тобто кожному співвласнику необхідно виділити 22 кв.м; провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] на дві ізольовані квартири з урахуванням часток власності 77/144 частки та 67/144 частки домоволодіння технічно можливо, оскільки на 67/144 частку будинку приходиться 26,38 кв.м., на 77/144 частку будинку приходиться 30,32 кв.м., що відповідає вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»; провести розподіл житлового будинку на дві ізольовані квартири згідно часток по 67/144 та 77/144 частці та розділ домоволодіння в цілому можливо за двома варіантами, позначеними у висновку експертизи; визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння згідно часток співвласників (по 67/144 та 77/144 частці) можливо за двома варіантами в залежності від обраного варіанту розподілу домоволодіння (т.1 а.с.46-77). Висновком № 2243 судової будівельно-технічної експертизи, складеним 24.03.2009 року експертами Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що визначити варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням часток власності: 49/144 частка, 18/144 частка та 77/144 частка домоволодіння технічно неможливо. На 49/144 частку у житловому будинку літ. А-1» з сінями літ. «а-1» по [ADDRESS] доводиться площа 19,29 кв.м., що не є достатньою площею для облаштування 1-но кімнатної квартири (дослідницька частина та висновки по першому питанню експертизи щодо виділу в натурі 49/144 частин у домоволодінні); визначити варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням часток власності: 49/144 частка, 18/144 частка та 77/144 частка домоволодіння технічно неможливо. На 49/144 частку у житловому будинку літ. «А-1» з сінями літ. «а-1» по [ADDRESS] доводиться площа 19,29 кв.м., що не є достатньою площею для облаштування 1 кімнатної квартири (дослідницька частина та висновки по другому питанню експертизи щодо можливості та варіантів виділу в натурі 49/144 частки із домоволодіння); визначити варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням часток власності: 49/144 частка, 18/144 частка"та 77/144 частка домоволодіння технічно неможливо. На 18/144 частку у житловому будинку літ. «А-1» з сінями літ. «А-1» по [ADDRESS] доводиться площа 7,09 кв.м., що не є достатньою площею для облаштування 1-но кімнатної квартири (дослідницька частина та висновки по четвертому питанню експертизи щодо можливості та варіантів виділу в натурі 18/144 частки у домоволодінні); визначити варіанти поділу домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням часток власності: 49/144 частка, 18/144 частка та 77/144 частка домоволодіння технічно неможливо, оскільки на 18/144 частку будинку приходиться 7,09 кв.м., на 49/144 частку будинку приходиться 19,29 кв.м., що не відповідає вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» дослідницька частина та висновки по шостому питанню експертизи щодо можливості та варіантів поділу домоволодіння на три ізольовані квартири з урахуванням часток власності: 77/144 частки; 49/144 частки; 18/144 частки); провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] на дві ізольовані квартири з урахуванням часток власності 77/144 частки та 67/144 частки домоволодіння технічно можливо, оскільки на 67/144 частку будинку приходиться 26,38 кв.м., на 77/144 частку будинку приходиться 30,32 кв.м., що відповідає вимогам п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» дослідницька частина та висновки по сьомому питанню експертизи щодо можливості та варіантів поділу домоволодіння на дві ізольовані квартири з урахуванням часток власності: 77/144 частки та 67/144 частки (49/144 частки + 18/144 частки)); провести розподіл житлового будинку на дві ізольовані квартири згідно часток по 67/144 та 77/144 частці та розділ домоволодіння в цілому можливо за двома варіантами, зазначеними у висновку експертизи (дослідницька частина та висновки по сьомому питанням, додатки № 1, № 2 до висновку експертизи); визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння згідно часток співвласників (по 67/144 та 77/144 частці) можливо за двома варіантами в залежності від вбраного варіанту розподілу домоволодіння (дослідницька частина та висновки по восьмому питанню, додатки № 3, № 4 до висновку експертизи); на 1/8 частку у житловому будинку літ. «А-1» з сінями літ. «а-1» по [ADDRESS] доводиться площа 7,09 кв.м., що не є достатньою площею для облаштування 1-но кімнатної квартири (т.1 а.с. 128-161). Таким чином, як висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи від 24.04.2008 р., так і висновком № 2243 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2009 р. була підтверджена технічна можливість виділу в натурі частки позивача [PERSON] із спірного домоволодіння шляхом переобладнання приміщень житлового будинку в ізольовану квартиру з самостійним входом. Разом з тим, зазначеними висновками проведених по справі експертиз була визначена відсутність технічної можливості виділити в натурі із спірного домоволодіння 49/144 частин, що належать на праві власності [PERSON], 18/144 частин, що належать [PERSON], і визначена технічна можливість виділення 67/144 частин домоволодіння, які складаються з частки [PERSON] та [PERSON], в окрему ізольовану квартиру з самостійним входом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки належні їй 77/144 часток з спільної часткової власності на домоволодіння по [ADDRESS] можливо виділити в натурі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача [PERSON] провести поділ в натурі спірного домоволодіння за варіантом № 2 розподілу домоволодіння на дві ізольовані квартири, визначеним висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 24.04.2008 р. Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Дослідивши матеріали обох, проведених по справі судових експертиз, суд встановив, що варіанти розподілу житлового будинку згідно часток по 67/144 та 77/144 частці та домоволодіння в цілому, запропоновані експертами у висновку № 112/13 від 24.02.2008 р. та у висновку № 2243 від 24.03.2009 p. є ідентичними. З дослідницької частини та висновків по другому та третьому питанню, додатків № 1, № 2 висновку № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи від 24.02.2008 p. з дослідницької частини та висновків по сьомому питанню, додатків №1, № 2 висновку № 2243 судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2009 р. вбачається, що за варіантом № 2 розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири позивач [PERSON] зможе самостійно і за свій рахунок, незалежно від інших співвласників та не зачіпаючи їх частину виконати основні переобладнання, необхідні для виділу в натурі її частки із житлового будинку та влаштування ізольованої квартири з самостійним входом. За варіантом № 1 розподілу домоволодіння основні переобладнання для влаштування ізольованих квартир повинен буде виконати власник 67/144 частки домоволодіння обладнати свою частину самостійним входом, встановити та демонтувати перегородки на своїй частині), що зможе призвести до утруднення виконання рішення суду. Тобто, на відміну від варіанту № 1, варіант № 2 розподілу житлового будинку та домоволодіння в цілому є найбільш прийнятним для співвласників. Суд, при прийнятті рішення не може прийняти до уваги наданий представником відповідача [PERSON] технічний паспорт на будинок [ADDRESS], виготовлений ТОВ «Закон та право. Нерухомість, земля» 27.01.2014 року, оскільки зазначені в ньому відомості щодо певних переобладнань в будинку відбувались без згоди інших співвласників, отже є самовільними. Щодо заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою. Як вбачається із матеріалів справи домоволодіння [ADDRESS], співвласницею якого є [PERSON], розташовано на земельній ділянці, площею 557 кв.м., яка була надана у безстрокове користування [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради депутатів № 2687 від 18.11.1958 р. про відвід земельної ділянки та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, укладеного 13.01.1959 р. між відділом комунального господарства Амур-Нижньодніпровського району та [PERSON], посвідченого 05.01.1959 р. нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ( т. 2 а.с. 80-84). [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями [PERSON] за законом стали (в рівних частках кожний) його дружина [PERSON] та його син [PERSON]. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складалось з жилого будинку [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 557 кв.м. На іншу частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] (дружині померлого [PERSON]) нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право власності від 14.04.1983 року, реєстровий № І-ІІ38, як на частку в спільній сумісній власності подружжя та на підставі ст. 22 КпШС УРСР (т.2 а.с. 86). Отже, співвласниками жилого будинку (домоволодіння) [ADDRESS] після смерті [PERSON] стали: [PERSON] - на 1/8 частки домоволодіння; [PERSON] - на 1/8 частку домоволодіння. Згідно з ч. 1, 2 Земельного кодексу УРСР, затвердженого Законом УРСР від 08.07.1970 p., який діяв з 01.01.1970 р. і до 15.03.1991 p. було встановлено, що на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Таким чином, до [PERSON] та [PERSON], до яких, як до спадкоємців, перейшло право власності на домоволодіння [ADDRESS], перейшло і право користування земельною ділянкою 557 кв.м., на якій розташовано зазначене домоволодіння, відповідно до норм діючого на той час Земельного кодексу УРСР. [INFO] помер [PERSON] (співвласник 1/8 частки домоволодіння [ADDRESS]). Його спадкоємцями за законом стали мати [PERSON] та донька [PERSON] (на цей час має прізвище [PERSON] та є Відповідачем-2 по справі). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], складалось з 1/8 жилого будинку [ADDRESS] на земельній ділянці площею 557 кв.м. ( т.2 а.с.87). Отже, співвласниками жилого будинку (домоволодіння) [ADDRESS] після смерті [PERSON] стали: [PERSON] - на 3/4 + 1/8 = 7/8 частки домоволодіння, [PERSON] - на 1/8 частку домоволодіння, До співвласників [PERSON] та [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння [ADDRESS] (згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 90 Земельного кодексу УРСР). [PERSON] померла [INFO], її спадкоємцями стали: онука [PERSON] (спадкоємиця за заповітом) - на 49/144 частин домоволодіння [ADDRESS]; онука [PERSON] (спадкоємиця за заповітом) - на 49/144 частин зазначеного домоволодіння; донька [PERSON] (непрацездатна спадкоємиця за законом) - на 28/144 частин зазначеного домоволодіння. Отже, співвласниками жилого будинку (домоволодіння) [ADDRESS] після смерті [PERSON] стали: [PERSON] - на 1/8 (18/144) частку домоволодіння, [PERSON] Євгенівна- на 49/144 часток домоволодіння, [PERSON] - на 49/144 часток домоволодіння, [PERSON] - на 28/144 часток домоволодіння. 09.03.1993 р. [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 28/144 частини жилого будинку А-І шл.бет. житловою площею 30,6 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у [ADDRESS], на земельній ділянці, площею 557 кв.м., про що був укладений договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3-1886, який реєстрований 09.04.1993 р. в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу № 558 за реєстровим № 136. З 15 березня 1991 р. набрав чинності Земельний кодекс УРСР, введений в дію постановою Верховної Ради УРСР № 562-ХІІ від 18.12.1990 р. Частинами 1 та 2 статті 30 Земельного кодексу УРСР було встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Таким чином, до [PERSON], [PERSON], [PERSON], які набули право власності на домоволодіння [ADDRESS] в період дії Земельного Кодексу УРСР від 18.12.1990 p., перейшло і право користування земельною ділянкою 557 кв.м., на якій розташовано зазначене домоволодіння, відповідно до норм статті 30 діючого на той час Земельного кодексу УРСР. З 01 січня 2002 р. набрав чинності Земельний кодекс України (п. 1 розділу 9 «Прикінцеві положення» ЗК України). Відповідно до п. 7 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством, зберігають права на ці ділянки. [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності на домоволодіння [ADDRESS] до 01 січня 2002 p., а тому разом з правом власності на домоволодіння до них перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій розташовано домоволодіння. Пунктом 6 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 р. переоформити у встановленому законом порядку право власності або право оренди на них. Однак, Рішенням Конституційного суду України від 22 вересня 2005 р. № 5-рп/2005 пункт 6 розділу 10 «Перехідні положення» Земельного кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), оскільки суперечить положенням ч. 4 ст. 13, ч. 2 ст. 14, ч. З ст. 22, ч. 1 ст. 24, частинам 1, 2, 4 ст. 41 Конституції країни. Таким чином, [PERSON] на законних підставах користується земельною ділянкою площею 557 кв.м., на якій розташовано домоволодіння [ADDRESS], оскільки разом з правом власності на домоволодіння до неї перейшло і право користування цією земельною ділянкою. [PERSON] регулярно та своєчасно сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою по [ADDRESS]. Оскільки висновками проведених по справі експертиз визначено, що варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння по [ADDRESS], залежать від обраного варіанту розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту № 2 порядку користування земельною ділянкою, визначеного висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи від 24.04.2008 p. Згідно зі ст. 152 ЖК УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на права приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Частиною 1-3, 5 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено отримання фізичною особою, яка має намір здійснити будівництво об'єктів містобудування (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення) на земельних ділянках, що належать їм на праві власності чи користування, від виконавчих органів відповідних рад, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування. Фізичні особи, заінтересовані в здійсненні будівництва об'єктів містобудування, подають письмову заяву про надання дозволу на будівництво до виконавчого органу відповідної ради. Організація, яка видає дозвільні документи на початок будівельних робіт, контролює процес будівництва та приймає закінчені об'єкти в експлуатацію - це Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до абз. 23 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року, роботи з переобладнання та перепланування віднесено до реконструкції житлового будинку. Пунктом 1.4.5 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, встановлено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих будинках приміщень їх власник подає до органу місцевого самоврядування разом із заявою про надання такого дозволу документ, що підтверджує згоду власників, співвласників на переобладнання або перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Позивач [PERSON] у грудні 2013 року зверталась до Головного Архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради із заявою про надання дозволу на перепланування та переобладнання домоволодіння [ADDRESS]. Згідно з відповіддю начальника Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради № 10/22-14 від 22.01.2014 року [PERSON] було повідомлено з посиланням на п. 2.1. Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.02.2013 року № 66 про необхідність надання пакета документів, до якого входять, зокрема, і засвідчена в установленому законом порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову та роз'яснено про можливість надання відповідного дозволу у випадку наявності згоди співвласників житлового будинку та земельної ділянки на перепланування або переобладнання приміщень, що перебувають у їх спільної власності. Враховуючи вищевикладене, пояснення представника Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, наявність спору між співвласниками, заперечення [PERSON] щодо поділу в натурі домоволодіння та як наслідок неможливість подання засвідченої в установленому законом порядку згоди співвласників до Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо поділу домоволодіння за варіантом № 2, визначеного висновком № 112/113 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 24.04.2008 р. Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз з подальшим виконанням рішення суду відповідно до вимог законодавства. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач [PERSON] документально підтвердила свої витрати на суму 3 990 грн. 19 коп., пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи, суд покладає ці витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 275 грн. 16 коп., витрати на інформаційне-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. на відповідачів солідарно. Крім того підлягає стягненню із відповідачів солідарно на користь держави удовий збір в розмірі 1357 грн. 19 коп.

Outcome: approved