Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 432, вчинений 03 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) № 7520/144ЕСLKB36T21 (перенесення платежу поточний) від 18 жовтня 2016 року у розмірі 40 667 грн. 42 коп. та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. 29 вересня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 63163526 на підставі виконавчого напису № 432, вчиненого 03 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в сумі 40 667 грн. 42 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача, вчинив виконавчий напис з грубим порушенням норм матеріального права, не перевіривши первинні документи, не повідомив позивача, як боржника, про вимогу кредитора, не перевірив існування заборгованості та її фактичного розміру, заборгованості за відсотками та комісією, ні позивач, ні попередній кредитор не повідомили про відступлення права вимоги, тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2021 року залучено до участі у справі, у якості правонаступника, відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції». 29 листопада 2021 року від ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач вважає, що виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства, за Договором про відступлення права вимоги № 270К від 02 липня 2018 року укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та Відповідачем ПАТ «Кредобанк», та за Договором факторингу із відступленням права грошової вимоги № 250621/1 від 25 червня 2021 року укладеного між ПАТ «Кредобанк» та Відповідачем ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції», та у відповідності до ст. 512 ЦК України набув статусу нового кредитора, отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум Банк», в тому числі і до Позивача за кредитним договором. З дотриманням усіх умов пп. 2.1 п. 2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.20212 №296/5 (далі - Порядок). 03 лютого 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинив виконавчий напис на підставі наданих всіх необхідних документів, які підтверджують наявність заборгованості. На момент вчинення виконавчого напису спір про право був відсутній, позивачем в установленому порядку не спростовано зазначену суму заборгованості за кредитним договором, не надано доказів повного чи часткового погашення боргу. Зазначає, що відповідач ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» є правонаступником ПАТ «Кредобанк» на підставі договору відступлення прав вимоги від 25 червня 2021 року, а отже до нотаріуса звернувся у межах строку позовної давності. У задоволенні позовних вимог позивачу просить відмовити в повному обсязі. 10 грудня 2021 року позивачем надано відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України. Треті особи, належним чином повідомлені про розгляд даної справи, пояснень суду не надали. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 432 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 7520/144ЕСLKB36T21 (перенесення платежу поточний) від 18 жовтня 2016 року та за Договором про відступлення права вимоги № 270К від 02 липня 2018 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», за період з 02 липня 2018 року по 07 листопада 2019 року у сумі 40 667 грн. 42 коп., з яких: 18 885 грн. 64 коп. заборгованість за сумою кредиту, 2 091 грн. 48 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 19 690 грн. 30 коп. заборгованість за комісіями. Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. 29 вересня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63163526 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 432, виданого 03 лютого 2020 року. 29 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 06 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлено здійснювати відрахування із доходу боржника у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 45 034 грн. 16 коп. 23 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, яке належить боржнику. 18 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено договір № 7520/144ЕСLKB36T21 про страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) № [NUMBER] (перенесення платежу поточний). 25 червня 2021 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором № 25062/1, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Кредобанк» є ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції», в тому числі і за Кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) № 7520/144ЕСLKB36T21 (перенесення платежу поточний) від 18 жовтня 2016 року. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст.87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірномупорядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувався ст.ст.87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Тобто, приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте, ні відповідачами, ні третьою особою - приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуку Т.В. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] , надіслання письмової претензії про погашення кредитної заборгованості (отримання якої заперечує позивач, а іншими доказами не підтверджено), залишеним без відповіді позивачем, не є доказом на підтвердження безспірності заборгованості, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Крім того виконавчий напис у порушення вимог ч.1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» вчинено не на документі, що встановлює заборгованість, а оформлено окремим документом. Жодних доказів на спростування позиції позивача суду не надано. Крім того, окрім зазначення у самому виконавчому написі, суду не надано підтвердження на перехід права вимоги за даним зобов`язанням відПублічного акціонерного товариства «Платинум Банк" до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк». Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Крім того, ухвалою Чернігівського районного суду від 04 листопада 2021 року в порядку забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 432 від 03 лютого 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» за Кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) № [NUMBER] (перенесення платежу поточний) від 18 жовтня 2016 року у розмірі 40 667 грн. 42 коп. Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1362 грн ( 908 грн. за подання позову +454 грн. за подання заяви про забезпечення позову) в рахунок сплаченого судового збору.

Outcome: approved