Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину звернулась [PERSON] . В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала. Суду пояснила, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними 06 червня 2011 року було розірвано, визначено місце проживання дочки з нею та згідно рішення суду від 24 листопада 2017 року збільшено розмір аліментів на її користь на утримання дочки у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. Приблизно, коли їх спільній з відповідачем дитині виповнилося 3 роки в неї почали проявлятися проблеми зі здоров`ям. На сьогоднішній день дитина є дитиною з інвалідністю, діагноз: «Ювенільний ідіоматичний сколіоз, грудний відділ. Ювенільний ідіоматичний «С» - подібний правобічний грудний сколіоз 4 ст. (72 град.по Коббу). Реберний горб справа». У зв`язку з цим, дитина потребує лікування, постійного нагляду лікарів. У 2019 та 2020 роках нею було придбано для доньки два корсети по 8000,00 грн., які підлягають щорічній заміні. Крім того, було витрачено на заняття дочки в Центрі здоров`я та краси «АкваРай» 3637,50 грн., а також неодноразові консультації та огляд в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охмадит» міста Києва, де нею було витрачено 805,61 грн. лише за дорогу. Всього нею було витрачено 20443,11 грн. Відповідач у добровільному порядку надавати кошти на утримання дочки відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, станом здоров`я та інтересами дитини не цікавиться, а вона всі додаткові витрати на лікування дочки несе сама. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати понесені на утримання доньки в розмірі 10220,00 грн. В судове засідання відповідач не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою та оголошенням у засобах масової інформації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 20 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, про що зроблено відповідний актовий запис за №948. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 06 червня 2011 року по цивільній справі №2-3993/11 а позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено; шлюб між сторонами розірвано; дитину [PERSON] , [INFO] залишено на проживанні з матір`ю. Рішенням Рівненського міського суду від 24 листопада 2017 року по цивільній справі №569/11255/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів позов задоволено повністю; збільшено розмір аліментів стягнутих з [PERSON] рішенням Рівненського міського суду від 23 червня 2015 року на користь позивача по справі [PERSON] на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми 550,00 грн. до твердої грошової суми 1000,00 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач надала письмові підтверджуючі докази того, що нею, за рекомендаціями лікарів, було придбано два корсети за ціною 8000,00 грн. кожен згідно квитанції №0.0.1493665424.1 від 15 жовтня 2019 року та квитанції №0.0.1888782191.1 від 30 жовтня 2020 року. Крім того, згідно чеків від 10.11.2019, 24.11.2019, 01.03.2020, 01.03.2020, 28.09.2020, 19.12.2020, 19.12.2020 позивачем було сплачено 3637,50 грн. на зайняття дочки в Центрі здоров`я та краси «АкваРай» та згідно посадочних документів до м.Києва та м.Рівне позивачем було витрачено 805,61 грн. для поїздки на огляд та консультації дитини в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» міста Києва. Вказаний розрахунок позивача відповідачем не спростований, власного розрахунку відповідач не надав, а тому він приймається судом, як достовірний. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину в розмірі 10220,00 грн. є обґрунтованими, доведеними, фактично визнаними відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави, а витрати за надану правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved