Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.05.2015 року в загальному розмірі 12842 грн. 21 коп. станом на 02.03.2018 року, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту в сумі 294,32 грн.; відсотками за користування кредитом в сумі 120,29 грн., пенею в сумі 11339,88 грн. та штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина) та 587,72 грн. (процентна складова). Позов обгрунтовано тим, що відповідно до укладеного з відповідачем договору №б/н від 07.05.2015 року, останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. за тарифним планом «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з кінцевим терміном повернення серпень 2018 року, що підтверджується довідкою про видачу відповідачу кредитних карт. Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. В подальшому, внаслідок неналежного виконання відповідачем по справі умов договору щодо повернення наданого банком кредиту та сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, виникла зазначена вище сума заборгованості, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 1762,00 грн.. В судове засідання представник позивача не зявився. Згідно письмового клопотання, викладеного в позовній заяві, поданій до суду, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та винесення судом заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. В судове засідання відповідач по справі [PERSON] не зявився. Про місце, день і час розгляду справи був повідомлений у передбаченому ст.128 ЦПК України порядку, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.95). Згідно письмової заяви відповідача прохав суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та пенею. Штрафи прохав суд не стягувати (а.с.96). Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що відповідно до анкети-заяви відповідача по справі [PERSON] від 07.05.2015 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі Умов та Правил надання банківських послуг), останній погодився з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його підписання та погодився з його умовами. Також відповідач зобовязувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privat.ua (а.с.7, 51). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки відповідач [PERSON] підписав анкету-заяву від 07.05.2015 року, він, як клієнт, приєднався і зобовязувався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку договорі про надання банківських послуг в цілому. Відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Памятці клієнта/ Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена у заяві. Договір укладається терміном на п"ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін (а.с.17, 61). З урахуванням викладеного судом встановлено, що датою укладення договору про надання банківських послуг між сторонами по справі є 07.05.2015 року, що відповідає даті, зазначеній в анкеті-заяві відповідача по справі [PERSON] (а.с.7, 51). Відповідно до п.1.1.1.37 Умов та Правил надання банківських послуг заява-анкета про надання послуг звернення клієнта банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов та Правил (а.с.9, 53 зворот). Відповідно до п.1.1.1.43 Умов та Правил надання банківських послуг картковий рахунок банківський поточний рахунок, на якому обліковуються операції з використанням платіжних карток (а.с.9, 53 зворот). У відповідності до п.п.1.1.1.54, 1.1.1.55 Умов та Правил надання банківських послуг кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) розмір грошових коштів, що надаються банком клієнту на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності та зворотності. Кредитна карта платіжна карта зі встановленим кредитним лімітом (а.с.9, 53 зворот). З урахуванням викладеного, судом встановлено, що згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти відповідача по справі [PERSON], останньому 07.05.2015 року було відкрито картковий рахунок №5168755509977506, надана кредитна карта «Універсальна» зі встановленням пільгового періоду 55 днів зі строком дії картки до 03/18, та встановлений кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн. (а.с.49). При встановленні та зміні кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг, відповідно до яких відповідач, як клієнт, дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і відповідач надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.17, 61). Судом встановлено, що згідно Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачені наступні фінансові умови кредитування, а саме: пільговий період: 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5%, при цьому за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року 2,9%, а за тратами, здійсненими з 01.04.2015 року 3,6 %; розмір обовязкового щомісячного платежу 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), а з 01.04.2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, яка рахується: 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8, 52). Факт здійснення кредитування відповідача по справі за фінансовими умовами, передбаченими платіжною картою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підтверджується також і розрахунком заборгованості відповідача [PERSON], в якому процентна ставка встановлена станом на 07.05.2015 року 43,20 %, що відповідає базовій процентній ставці в місяць 3,6 % (а.с.5-6). У відповідності до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач по справі, як клієнт, зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором (а.с.18, 62 зворот). Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку невиконання зобовязань по договору на вимогу банку відповідач по справі зобовязувався виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку (а.с.18, 62 зворот). У відповідності до п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів відповідач, як клієнт, зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.18, 62 зворот). Виконуючи приписи ст.264 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним учасниками судового процесу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі вище викладеного судом встановлено, що позивач, згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 07.05.2015 року, виконав взяті на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі. Натомість відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідача [PERSON], наданого позивачем по справі, загальна сума заборгованості відповідача станом на 02.03.2018 року складає 12842,21 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 294,32 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом 120,29 грн.; - заборгованість за пенею 11339,88 грн.; - штрафи: фіксована частина 500,00 грн.; процентна складова 587,72 грн.. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання, приходить до висновку, що відповідачем по справі [PERSON] не надано жодного належного доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, вказаної позивачем в позовній заяві, а саме: 11754,49 грн. (294,32 грн. (заборгованість за кредитом) + 120,29 (заборгованість по відсотках) + 11339,88 грн. (заборгованість за пенею). Щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] суми штрафів в розмірі: 500, 00 грн. (фіксована частина) та 587,72 грн. (процентна складова), суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Судом встановлено, що згідно Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів (а.с.8, 52). Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобовязань по даному договору, а саме: за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами і Правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.14, 58 зворот). Одночасно з цим, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, на який посилається позивач, передбачений обовязок відповідача по справі [PERSON] при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.18, 62 зворот). Згідно умов вказаного вище Тарифу обслуговування кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.8, 52). Враховуючи викладене, відповідно до ст.549 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що одночасне застосування банком штрафу і пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань (строків виконання зобовязань) за кредитним договором без зазначення, за яким саме видом грошових зобовязань, одночасно з пенею, встановленою за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, які також є платежами за договором, не підлягають задоволенню з підстав подвоєння цивільно-правової відповідальності відповідача за одне і те саме порушення. Такі ж висновки щодо застосування норм матеріального права викладені в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в справі №347/1910/15-ц та від 21.10.2015 року в справі №6-2003цс15, постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі №165/260/16-ц, від 08.02.2018 року у справі №442/6663/15-ц та від 21.03.2018 року у справі №344/15777/14-ц і відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором та приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості: за тілом кредиту в сумі 294,32 грн., по відсоткам за користування кредитом в сумі 120,29 грн., а також пенею в сумі 11339,88 грн., а всього в розмірі 11754,49 грн. та відмову в задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення з відповідача по справі [PERSON] штрафів в загальному розмірі 1087,72 грн., з яких 500,00 грн. - фіксована частина, а 587,72 грн. - процентна складова. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти по сплаті судового збору в розмірі 1612 грн. 76 коп. (1762 грн. 00 коп. (100%) 149 грн. 24 коп. (8,469882%), при цьому 8,469882% = 1087 грн.72 коп. (загальна сума по штрафах), які були сплачені позивачем при подачі ним позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.

Outcome: approved