Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свою заяву мотивує тим, що [INFO] в м. Харьків померла її мати [PERSON]. За життя в належному їй державному акті на право приватної власності на землю прізвище записано як "[PERSON]", потім прізвище закреслено та виправлено на "[PERSON]". Вказана помилка позбавляє заявника можливості прийняти спадщину. Покійна [PERSON] за життя склала заповіт на доньку - [PERSON], проте виправлення даної помилки в адміністративному порядку неможливо. Таким чином заявниця не має можливості оформити документи на спадщину, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з заявою, в якій просить встановити належність вищевказаного державного акту [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що дівоче прізвище матері було [PERSON], після укладення шлюбу вона змінила прізвище і взяла прізвище чоловіка - [PERSON], і більше 40 років жила з цим прізвищем. Тому в селі при виділенні на неї земельної ділянки її записали як [PERSON], хоча в той час вона вже знов змінила прізвище на дівоче [PERSON]. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Свідок [PERSON] суду пояснила, що жила по сусідству із матір'ю заявниці, ходила з заявницею до школи, дуже добре і давно знає її родину, її матір. Підтвердила, що остання мала прізвище [PERSON] по чоловіку, а дівоче прізвище її було [PERSON]. Вона щороку отримувала для заявниці в ТОВ «Чорна Кам'янка» орендну плату за земельний пай, який належав матері заявниці. Свідок [PERSON] суду пояснив, що жив по сусідству із матір'ю заявниці. Підтвердив, що матір заявниці працювала в колгоспі, сапала буряки, при розпаюванні землі їй виділили земельну ділянку на прізвище [PERSON], це прізвище по чоловіку, а її дівоче прізвище було [PERSON]. Суд, заслухавши заявницю та свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з копії паспорта [PERSON] народилась [INFO] в с. Романівка Тальнівського району Черкаської області (а.с. 7). Згідно державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЧР №038518 від 28.12.2001 року, [PERSON], являється власником земельної ділянки площею 2,06 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Згідно заповіту від 09.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харьківського міського нотаріального округу, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку, яка розташована на території Романівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, своїй доньці [PERSON] (а.с. 9). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2013 року [PERSON] померла [INFO] в м. Харків (а.с. 10). Згідно довідки ТОВ «Чорна Кам'янка» земельна ділянка згідно державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЧР №038518 від 28.12.2001 року в розмірі 2,06 га, належна [PERSON], була в користуванні даного підприємства на підставі договорів оренди (а.с. 17, 18-19, 20-21). Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п.п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved