Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією на підставі договору про користування електричною енергією № 532003089. Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань щодо сплати за спожиту електричну енергію утворилася заборгованість за період з 06.02.2014 року по 14.12.2014 року у розмірі 975,25 грн., яку просили стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 17.09.2015 р., 15.10.2015 р. не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином: судова повістка разом із розпискою і копіями відповідних документів надсилались йому поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною позивачем. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: "За закінченням терміну зберігання». У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.. Судом встановлено, що постачання електроенергії відповідачу здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією № 532003089 (а.с. 6-9). Відповідач з 06.02.2014 року по 14.12.2014 року отримав послуги з енергопостачання, однак свій обов'язок щодо повної оплати за отриману електричну енергію у відповідності до тарифів на електроенергію не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 975,25 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.4-5). Відповідно до п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно до вимог ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Приймаючи до уваги те, що на час розгляду справи відповідач має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 975,25 грн., доказів її погашення чи недостовірності не надав, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України попередньо понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved