overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Красноокнянського районну Одеської області 28.07.1998 року, актовий запис №13, посилаючись на те, що продовження подружніх стосунків суперечить його волі. Від даного шлюбу в них є син [PERSON], [INFO]. народження, який проживає біля позивача, відповідачка не приймає участі в його вихованні, і спорів щодо його місяця проживання між сторонами немає. На даний час позивач бажає розірвати шлюб по тій причині, що їхня сім'я розпалась, разом вони не проживають і не намагаються відновити шлюбні відносини. Під час сумісного проживання, між ними виникали часті конфлікти, що перешкоджали нормальному існуванню сім"ї. Відповідачка часто покидала сім»ю та була відсутня неділями та місяцями. Між подружжям втрачено почуття поваги та любові один до одного, а тому збереження такої сім'ї, на думку позивача, є неможливим та недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а тому справа розглянута без їх присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. В наданих заявах-клопотаннях позивач наполягав на вимогах щодо розірвання шлюбу, а відповідачка позов повністю визнала, а тому рішення у справі прийняте відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяви про розірвання шлюбу відповідають дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. На підставі ст.ст.104 ч.2, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 19.09.1992 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою у них не склалося. Вони втратили взаємне почуття любові та поваги, мають різні погляди на сім"ю, та ведення спільного господарства. З серпня 2014 року шлюбні відносини між ними припиненні. Шлюб існує формально. Підстав для примирення та збереження шлюбу не має. Спору про поділ майна не має. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові. У відкритому судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.09.1992 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу(а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про укладення шлюбу(а.с.7), та врахувавши обставини справи, суд вважає позов підставним, підлягаючим задоволенню, оскільки сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Вищенаведені обставини, на думку суду, свідчать про неможливість збереження шлюбу. У відповідності до ст. 105 ч. 3 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що сплату судового збору слід покласти на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 червня 2004 року між ними у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №313. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають суперечки та сварки. З вересня 2010 року вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, майнових спорів не мають та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов визнала та просила розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 01 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві про, що зроблено актовий запис №313 (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 липня 1976 року між ними у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1574. Від шлюбу вони мають двох вже повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними виникають непорозуміння і негаразди. З вересня 2014 року вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки, заперечень та клопотань не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 02 липня 1976 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис № 1574 (а.с.4). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 05 липня 2014 року вони зареєстрували шлюб з відповідачкою по справі в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського РУЮ у Кіровоградській області. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що спільне подружнє життя далі неможливе, так як не мають взаєморозуміння на якому ґрунтується будь-який шлюб і є різними людьми, тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився , до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На примирення не згоден, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з»явилася по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні встановлено слідуюче. 05 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.6). Між подружжям часто виникали конфлікти по різних побутових питаннях, зумовлені несхожістю характерів. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою існують формально. На даний час сторони проживають окремо. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя не можливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 серпня 2009 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1008. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов визнала та просила розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 05 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис №1008 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06.10.2015 року між ними у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1974. Від шлюбу вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери, що призвело до втрати почуття взаємної поваги та кохання один до одного. Вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки, заперечень та клопотань не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 06 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис № 1974 (а.с.5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 жовтня 2006 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1693. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, в зв»язку з різними характерами та поглядами на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любов"ї та поваги один до одного. З 2013 року вони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, майнових спорів не мають та проживають окремо. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з»явився надав суду заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з»явилася надала суду заяву, якою позов визнала, просила його задовольнити та розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 06 жовтня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м.Києва, про що зроблено актовий запис № 1693 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 08 жовтня 1999 року вони зареєстрували шлюб з відповідачкою по справі в Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області. Від подружнього життя мають неповнолітню дочку [PERSON] - [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що спільне подружнє життя далі неможливе, так як не мають взаєморозуміння на якому ґрунтується будь-який шлюб і є різними людьми, тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що шлюбні відносини між ними не склалися. Шлюб існує формально, проживають окремо, має іншу сім»ю. На примирення не згоден, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка в судовому засідані позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, відповідачку та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню оскільки в судовому засіданні встановлено слідуюче. 08 жовтня 1999 року сторони зареєстрували шлюб в Глодоській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6). Між подружжям часто виникали конфлікти по різних побутових питаннях, зумовлені несхожістю характерів. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою існують формально. На даний час сторони проживають окремо. Позивач має іншу сім"ю. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя не можливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10 вересня 2005 року між ними у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №596. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, у зв»язку з чим між ними втрачено почуття довіри, поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та майнових спорів не мають. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов визнала та просила розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 10 вересня 2005 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №596. (а.с.13). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 вересня 2010 року між ними у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1445. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Протягом двох років вони не проживають однією сім»єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позов визнала та просила розглядати справу у її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 17 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про, що зроблено актовий запис №1445 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved