Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що сім'я відповідачів з 3-ох чоловік ([PERSON], його дружина [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]) протиправно проживає у приміщенні дитячого [ADDRESS], де знаходиться двокімнатне приміщення загальною площею 28,6 кв.м. Зазначений будинок знаходиться на балансі Позивача саме як дитячий корпус ї де житлового фонду не відноситься. Згідно Статуту Позивача (пункт 6.2) його майно належить до комунальної власності м. Києва і закріплене за ним на праві оперативного управління. Відповідач [PERSON] був [ADDRESS], як член сім'ї (син) колишнього працівника Будинку дитини [PERSON] в 2001 році. На той час [ADDRESS] для розміщення дітей не використовувався і [PERSON], що працювала вихователем, самостійно виховувала 4-ох дітей і не мала власного житла, звернулася до адміністрації та профспілкового комітету з заявою від 18.10.2001 р. про надання дозволу на проживання в цьому корпусі. Адміністрація (заява головного лікаря в профком щодо надання згоди на тимчасове поселення) і профспілковий комітет (протокол засідання від 18.10.2001 р. № 26) погодили надати їй дозвіл на тимчасове безоплатне проживання з чотирма дітьми у приміщенні корпусу. Відповідно до ст., ст. 324 та 257 чинного на той час Цивільного кодексу Української PCP (втратив чинність з 01.01.2004 р. згідно П. 2 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України) договір безоплатного користування майном повинен був укладатися у письмовій формі. Однак ст. 154 (абзац другий) ЦК України допускався спрощений порядок укладення письмового договору, а саме: якщо згідно з законом або угодою сторін договір повинен бути укладений в письмовій формі, він може бути укладений як шляхом складання одного документу, підписаного сторонами, так і шляхом обміну листами, телеграмами, телефонограмами та ін., підписаними стороною, яка їх надсилає. Таким чином, заява [PERSON] разом з заявою Головного лікаря і протоколом засідання Профспілкового комітету, в своїй сукупності, можна вважати письмовим . договором безоплатного користування майном. У зв'язку з тимчасовим характером проживання сім'ї [PERSON] у [ADDRESS] [PERSON] був у 2004 році прописаний в гуртожитку Будинку дитини по [ADDRESS]. У відповідності із ст.,ст. 324, 259 ЦК УРСР цей договір було укладено на невизначений строк. В [INFO] [PERSON] померла. Враховуючи ці обставини, усім проживаючим на той час у [ADDRESS] дітям [PERSON], включаючи [PERSON] був вручений лист Позивача від 14.03.2012 р. № 137, яким запропоновано звільнити приміщення корпусу до 01.05.2012 р. Після ознайомлення з листом [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до Позивача" з заявою від 17.04.2012 р. про відстрочення строку виселення хоча б на 3-6 місяців. Оскільки Відповідачі не звільнили і не повернули спірне приміщення, Позивач листом від 18.06.2013 р. № 315 (отриманий [PERSON] 21.06.2013 р.) повідомив про необхідність, що виникла, у використанні, після ремонту, [ADDRESS] для розміщення дітей і запропонував Відповідачам звільнити приміщення до 05.07.2013 р. Листом від 04.04.2014 р. № 207 (отриманий [PERSON] 07.04.2014 р.) Позивач в третє запропонував Відповідачам звільнити приміщення в місячний строк (до 05.05.2014 р.). Ознайомившись при врученні із змістом листа, Відповідач [PERSON] на примірнику Відповідача написав, що не згодний (звільнити приміщення) і усно заяви, що добровільно повертати приміщення сім'я не буде. Таким чином, Відповідачі до цього часу продовжують проживати разом іх своїми дітьми без законних підстав у приміщенні [ADDRESS] і відмовляються добровільно його повернути Позивачу. Відповідач [PERSON] до одруження проживала у будинку разом з батьками по [ADDRESS] і сім'я Відповідачів може надалі проживати у цьому будинку. Крім того, відповідно до листа Ворзельської селищної ради від 13.12.2013 р. № 2/15-1494 сім'я [PERSON] перебуває на квартирному обліку з 24.04.2008 р. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі вважає позов такими, що не підлягає до задоволення: судом встановлено, що 12.02.2008 р. Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького та [PERSON] уклали договір №2 безоплатного користування майном. Параграфом 2 вказаного договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом одного року. Судом встановлено, що [ADDRESS] знаходиться на балансі Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, і це підтверджується листом №345 від 10.06.2014 р. за підписом головного лікаря та головного бухгалтера. Згідно листа №137 від 14.03.2012 р. Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького повідомив [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що [ADDRESS] є корпусом, який призначений для поселення дітей, позбавлених батьківського піклування, а також просили звільнити дане приміщення. Крім того, судом встановлено, що Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького листом №296 від 06.06.2013 р. повідомив про те, що сім'я тимчасово проживає у дитячому корпусі [ADDRESS], і є необхідність у використанні даного корпусу за його призначенням, тому просили до 01.07.2013 р. повністю звільнити приміщення дитячого [ADDRESS]. Листом №208 від 04.04.2014 р. Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького знову звернувся до з проханням до 05.04.2014 р. звільнити займане приміщення в корпусі [ADDRESS]. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до статей 317, 319, 391 ЦК України, згідно яких власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права володіння, користування та розпорядження майном. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення гл. 58 цього кодексу. Згідно із ч.3 ст. 828 ЦК України договір позички будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у формі, яка визначена відповідно до ст. 793 цього кодексу. Статтею 836 ЦК України передбачено, що якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків. Відповідачі проживають у корпусі №9 по вул. Пролетарській, 56 на підставі цивільно - правового договору, строк дії якого закінчився. Однак, на даний час іншого житла крім спірного не мають. Відповідно, при наданні родині [PERSON] [PERSON] іншого житлового приміщення вони мають звільнити спірне житло, яке має використовуватися позивачами за призначенням. Така ж правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 01 липня 20156 року, у аналогічній справі №6-503цс15. [PERSON] [PERSON] були поселені в приміщення [ADDRESS] тимчасово, як член сім'ї колишнього працівника будинку дитини [PERSON] в 2001 році. На той час [ADDRESS] не використовувався за призначенням і так як гр. [PERSON] не мала власного житла і звернулась до адміністрації будинку дитини та профспілкового комітету з заявою від 18.10.2001 року про надання дозволу на проживання в цьому корпусі. Адміністрація будинку дитини ( заява головного лікаря до профкому щодо надання згоди на тимчасове поселення) і Профспілковий комітет ( протокол засідання від 18.10.2001 року № 26 погодили надати їй дозвіл на тимчасове безоплатне проживання з дітьми в цьому корпусі. Відповідно до ст. ст. 257, 324 чинного на той час Цивільного кодексу Української PCP (втратив чинність з 01.01.2004 року згідно п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) договір безоплатного користування майном повинен був укладатись в письмовій формі. Таким чином, заява [PERSON] разом з заявою Головного лікаря та Профспілкового комітету, в своїй сукупності, можна вважати письмовим договором безоплатного користування майном. В [INFO] [PERSON] померла і згідно ч. 1 ст. 835 Цивільного кодексу України договір безоплатного тимчасового користування ( позички) припиняється у разі смерті фізичної особи, якій річ було передано в користування. Згідно ст. ст. 834, п.2, п. 1 Цивільного кодексу України позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі, якщо вона з непередбачених обставин стала потрібна йому самому. Згідно ст. 386 Цивільного кодексу України після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення. Оскільки, з'явилась потреба в використанні за призначенням приміщення Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, адміністрація будинку дитини була змушена звернутись до Ірпінського міського суду з позовом про повернення нерухомого майна шляхом виселення. Згідно з рішенням Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992 № 26 « Про формування комунального майна міста та районів» ( підпункту 2.8.1 пункту 2.8. таблиці № 9 додатку 1) [ADDRESS] у складі майна Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького в сел. Ворзель віднесене до комунальної власності територіальної громади м. Києва, від 31.08.2005 № 280 закріплене за Київським міським будинком дитини ім. М.М. Городецького на праві оперативного управління (лист Департаменту комунальної власності № 062/12/50/145-5348 від 14.05.2015 року). Використання житла громадянами можливе на підставі укладеного ними договору найму (оренди) житлового приміщення. Відповідно до ст. 759 п. 1 за Договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Київський міський будинок дитини ім. М.М. Городецького не наділений правом надавати в користування приміщення на платній основі. Відповідачам надавалось майно в безоплатне тимчасове користування згідно Договору № 2 безоплатного користування майном від 12.02.2008 року. Згідно ст. 761 п. 1 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Зазначений будинок знаходиться на балансі Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького, який не є власником даного майна, і тому адміністрація будинку дитини не має права укласти договір житлового найму та визнати право проживання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed