Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з даною, обґрунтовуючи її тим, що [INFO] помер її цивільний чоловік [PERSON], за життя він, жодних заповітів не складав. Вони з чоловіком офіційно були одружені з 27.01.1972 року, від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який [INFO] помер. В зв'язку з деякими життєвими обставинами вони з чоловіком офіційно шлюб розірвали 28.01.1988 року, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 3/10 частини будинку [ADDRESS], 32/100 частини зазначеного будинку належить на праві спільної часткової власності їй. На сьогоднішній день вона бажає прийняти спадщину після свого чоловіка, однак позбавлена даного права, так як в неї не має підтвердження, що він являється її чоловіком. Хоч вона з чоловіком і розлучилась, але розірвання шлюбу відбулося лише на паперах, так як вони з ним як продовжували проживати разом однією сім'єю так і до смерті її чоловіка проживали однією сім'єю в житловому будинку [ADDRESS]. Вона з чоловіком разом, оплачували комунальні послуги за газопостачання, електропостачання та водопостачання, що підтверджується квитанціями, ремонтували будинок, приймали гостей, сина з родиною та довгий час з ними проживав, та проживає на даний час, їх онук який навіть не здогадувався, що вони розлучені. Вони також мали спільний бюджет, коли чоловік помер то вона повністю займалась його похованням і всі витрати несла сама, зараз доглядає за могилкою і встановила пам'ятник. Оскільки це перешкоджає їй реалізувати спадкові права, просила встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON] не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, посилаючись на наведені у ній обставини. В судовому засіданні представник заявника за довіреністю [PERSON], заяву підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, просила розглядати справу у його відсутності. Вислухавши заявника та її представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 27.01.1972 року, від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], з якого вбачається, що батьками записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON], 28.01.1988 року шлюб розірвали. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] їх спільний син [PERSON] [INFO] помер у віці 42 роки. З свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] [INFO] помер у віці 71 рік. За життя [PERSON], жодних заповітів не складав. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді 3/10 частини будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 03.05.1984 року. 32/100 частини зазначеного будинку належить на праві спільної часткової власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 20.05.1995 року. Спільне проживання підтверджується також технічною документацією на житловий будинок [ADDRESS]. В технічних паспортах на житловий будинок виданих Білоцерківським бюро технічної інвентаризації 10.09.1999 р. та 22.04.2008 року зазначено фактичне користування житловим будинком з якого вбачається що приміщення квартири № 3 та № 1 з'єднані між собою, мають спільні комунікації, опалення, освітлення приміщення, та знаходилось в спільному користуванні заявника та [PERSON], а приміщення квартири № 2 не сполучені з їхніми квартирами та є відособлені в окрему квартиру. Документів якими було б встановлено поділ (виділ частки в натурі, конкретне користування) між співвласниками не посвідчувалось. Заявник з [PERSON] разом, оплачували комунальні послуги за газопостачання, електропостачання та водопостачання, що підтверджується квитанціями, ремонтували будинок, приймали гостей, сина з родиною та довгий час з ними проживав, та проживає на даний час, їх онук. Вони також мали спільний бюджет, коли [PERSON] помер то заявник повністю займалась його похованням і всі витрати несла сама, зараз доглядає за могилкою і встановила пам'ятник, дані факти підтверджуються матеріалами справи та показами свідків. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає доведеним той факт, що заявник та [PERSON] проживали однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому задовольняє заяву у повному обсязі. На підставі наведеного, враховуючи, що позасудовим шляхом встановити ці обставини неможливо,

Outcome: approved