Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з початку 2016 року до кінця 2017 року відповідач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Під час спільного проживання у них народилась дитина [PERSON] , батьком якої було записано відповідача. Приблизно з листопада 2016 року до березня 2017 року він (позивач) мав близькі інтимні стосунки з [PERSON] На час народження дитини та реєстрації її народження в органах РАЦСу він не знав, що відповідач не є біологічним батьком дитини. На початку 2019 року він почав здогадуватись, що дитина є йому рідною, оскільки стало помітно, що дитина дуже схожа на нього. В подальшому [PERSON] зізналась, що він є рідним батьком дитини, що стало приводом для проведення генетичної експертизи, яка виключила батьківство відповідача. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, змінивши відомості про батька та прізвище дитини. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 03.07.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 01.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та третя особа [PERSON] не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та день слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів, постановивши заочне рішення, проти чого не заперечував позивач у своїй заяві. Суд, в межах наданих доказів дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.07.2018 року, актовий запис № 498 від 02.02.2018 року (а.с.12). Згідно висновку генотипоскопічного дослідження № 21060 від 16.02.2019 року, складеного Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА», біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , виключається (а.с.17-25). Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню ( ч.1 ст. 61 ЦПК України). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не є біологічним батьком дитини, а позивач та третя особа підтверджують факт батьківства позивача. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved