Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І.Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] в обґрунтування вимог заяви про встановлення факту , що має юридичне значення вказує, що [INFO] у віці 82 роки померла баба заявниці [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] і після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, посвідчений 12 лютого 2016 року виконавчим комітетом Бистрицької сільради Березнівського району, відповідно до змісту якого заповіла індивідуально визначене майно - земельну ділянку площею 1.69 га, яка розташована на території Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області і належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-РВ № 007110, виданого Березнівською районною державною адміністрацією 04.05.2005 року - заповіла внуці [PERSON] . Попри те, що на дату смерті [PERSON] була зареєстрованою по [ADDRESS] - у зв`язку із похилим віком та незадовільним у зв`язку із цим станом здоров`я - дана спадкодавиця протягом останніх перед смертю неповних двох років постійно проживала без реєстрації за місцем проживання своєї внуки - заявниці по справі [PERSON] по [ADDRESS] , у зв`язку із чим заявниця вважала, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.При цьому, на що було звернуто увагу спадкоємиці нотаріусом при зверненні за оформленням спадщини - що постійним місцем проживання спадкодавиці [PERSON] вважається не [ADDRESS] - де вони фактично протягом останніх неповних двох років перед смертю фактично проживали (без реєстрації), а [ADDRESS] - де було зареєстроване місце її постійного проживання - (у будинку, що раніше належав їй же на праві власності, однак ще при житті даний будинок нею був подарований тій же внуці [PERSON] ).За описаних обставин нотаріусом було роз`яснено, що у заявниці відсутні документи, які у встановленому законодавством порядку підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки спадкодавець на дату смерті і спадкоємець мали різні зареєстровані адреси проживання - не зважаючи на те, що протягом останніх неповних двох років проживали разом за місцем реєстрації спадкоємиці і його сім`ї.На момент смерті [PERSON] мала ще двох спадкоємців першого ступеня споріднення - сина [PERSON] і дочку [PERSON] , однак ні вони, ні будь-хто із інших спадкоємців жодної із черг спадкування за законом протягом визначеного ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку заяв про прийняття спадщини не подавали і по даний час претензій на спадщину ніхто не заявляє. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 06 вересня 2021 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з"явилась-представник заявника - адвокат Боротюк О.О. подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без участі заяника, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, не заперечує щодо задоволення заяви. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] у віці 82 роки померла баба заявниці [PERSON] , яка на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] і після смерті якої відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 12 лютого 2016 року виконавчим комітетом Бистрицької сільради Березнівського району, відповідно до змісту якого заповіла індивідуально визначене майно - земельну ділянку площею 1.69 га, яка розташована на території Бистрицької сільської ради Березнівського району Рівненської області і належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-РВ № 007110, виданого Березнівською районною державною адміністрацією 04.05.2005 року - заповіла внуці [PERSON] . Попри те, що на дату смерті [PERSON] була зареєстрованою по [ADDRESS] - у зв`язку із похилим віком та незадовільним у зв`язку із цим станом здоров`я - дана спадкодавиця протягом останніх перед смертю неповних двох років постійно проживала без реєстрації за місцем проживання своєї внуки - заявниці по справі [PERSON] по [ADDRESS] , у зв`язку із чим заявниця вважала, що згідно правових приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. У відповідності з ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до наведеного, слід зазначити, що факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем не оспорюється ніким і підтверджується довідкою - правонаступника Бистрицької сільської ради (Старостинського округу № 3 (с. Бистричі Березнівської міськради - як органу, у власність якого перейшло б майно спадкодавця за умови неприйняття спадщини жодним із спадкоємців (відумерла спадщина), а також доведений письмовими поясненнями , сусідами - жителями с. Бистричі - [PERSON] і жительки м. Рівне [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved