Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду вище вказаним позовом. В обґрунтування позову посилався на те, що житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, належить на праві спільної часткової власності в рівних частках йому та відповідачу по справі [PERSON]. У позасудовому порядку дійти згоди щодо розподілу будинку відповідно до ідеальних часток співвласники не можуть, внаслідок чого між ними виникають суперечки. Зважаючи на зазначене, після уточнення позовних вимог, позивач просив провести поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, по першому варіанту, наданому у висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.Бокаріуса № 8764/11404/11405 від 30 листопада 2016 року та виділити в натурі у власність на його 1/2 частку в житловому будинку літ. «А-1» з мансардою літ. «Мс» квартиру № 1, що складається з наступних приміщень: коридору №1-1 площею 15,1 кв.м., котельні № 1-2 площею 4,1 кв.м, ванни № 1-3 площею 6,3 кв.м., кухні № 1-4 площею 17,3 кв.м., 1/2 коридору № 1-7 площею 4,0 кв.м., житлової кімнати № 1-8 площею 13,7 кв.м., загальною площею 60,5 кв.м., надвірні споруди: 1/2 веранди літ. «а», гараж літ. «Г», вбиральню літ. «У», літній душ літ. «Д», 1/2 колонки літ. «К», 1/2 хвіртки №1, огорожу № 4, 1/2 ями літ. «Я»; виділити в натурі у власність [PERSON] на її 1/2 частку в житловому будинку літ. «А-1» з мансардою літ. «Мс» квартиру № 2, яка складається з наступних приміщень: житлової кімнати № 1-6 площею 17,0 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 26,4 кв.м., 1/2 частини коридору № 1-7 площею 4,0 кв.м., житлової кімнати № 1-9 площею 19,5 кв.м, загальною площею 66,9 кв.м., надвірні будівлі: 1/2 веранди літ. «а», 1/2 колонки літ. «К», 1/2 хвіртки № 1, 1/2 ями літ. «Я», літню кухню літ. «Б», льох літ. «В», огорожу № 3 перерозподілити ідеальні частки в спільній частковій власності на зазначений житловий будинок, визнати за ним право власності на 51/100 частин житлового будинку, а за [PERSON] на 49/100 частин житлового будинку; стягнути з нього на користь [PERSON] грошову компенсацію у звязку із зменшенням частки у прав власності в розмірі 2929,5 гривень; визначити наступний порядок користування земельною ділянкою: в його користування виділити земельну ділянку площею 335,5 кв.м., в тому числі 1/2 частину земельної ділянки загального користування площею 93 кв.м., земельну ділянку площею 242,5 кв.м. Лінія земельної ділянки [PERSON]: з тильної частини земельної ділянки розділити паркан на відрізки 10,3 м та 9,72 м, далі по прямій лінії до житлового будинку літ. «А-1», від нього на 3 м. праворуч до бокової частини земельної ділянки, відступивши 3 м від стіни будівлі. Лінія земельної ділянки [PERSON] проходить по лінії розподілу земельної ділянки [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили в позові відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведена технічна можливість поділу житлового будинку. Так, при проведені експертизи експерт виходив із загальної площі будинку 127,4 кв.м, житлової -76,6 кв.м., в той час як в дійсності загальна площа будинку складає 163,6 кв.м, житлова площа -70,8 кв.м. Загальна площа спірного будинку збільшилась до 163,6 кв.м. за рахунок веранди загальною площею 42,0 кв.м., яка побудована у 1991 році, але не внесена до державного реєстру в загальну площу. Також площа будинку зменшилась на 5,8 кв.м за рахунок уточнення підрахунку площі. Зокрема, експерт зазначає, що площа кімната № 1-9 складає 19,5 кв.м., разом з тим, її площа складає 13,7 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на спірний житловий будинок, виготовлений станом на 06 березня 2017 року. Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, від представника Мереф"янської міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що та не заперечується сторонами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого побудували житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, який було зареєстрований на імя [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку із відповідною частиною надвірних будівель та споруд за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16028279 від 13 січня 2014 року за [PERSON] на підставі вище зазначеного рішення суду зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, загальною площею 127,4 кв.м., житловою 76,6 кв.м. 22 січня 2014 року КП «Харківське районне БТІ » виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, згідно якого загальна площа будинку складає 169,4 кв.м., з яких загальна площа житлових приміщень складає 127,4 кв.м. (житлова 76,6 кв.м., допоміжна 50,8 кв.м.), площа літніх приміщень 42,0 кв.м. Під час розгляду справи за клопотання позивача з метою визначення технічної можливості поділу житлового будинку по справі було призначено судову будівельно-технічної експертизу. Згідно з висновком судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.Бокаріуса № 8764/11404/11405 від 30 листопада 2016 року запропоновано пять варіантів поділу зазначеного вище житлового будинку з надвірними будівлями у відповідності до ідеальних часток співвласників та сім варіантів поділу житлового будинку з надвірними будівлями з відступом від ідеальних часток співвласників, а також вісім варіантів порядку користування земельною ділянкою. Дослідження проводилось експертом методом візуально-інструментального обстеження житлового будинку, методом зіставлення обстеження з наданою документацією і вимогами нормативних документів. У висновку експерт зазначила, що будинок літ. «А-1» складається із наступних приміщень: коридору № 1-1 площею 15,1 кв.м., котельної № 1-2 площею 4,1 кв.м., ванни № 1-3 площею 6,3 кк.м., кухні № 1-4 площею 17,3 кв.м., житлової кімнати № 1-5 площею 26,4 кв.м., житлової кімнати № 1-6 площею 17,0 кв.м., загальна площа приміщень будинку складає 86,2 кв.м.; мансарда літ. «Мс» складається із наступних приміщень: коридору № 1-7 площею 8,0 кв.м, житлової кімнати № 1-8 площею 13,7 кв.м., житлової кімнати № 1-9 площею 19,5 кв.м., загальною площею 41,2 кв.м. Разом з тим, суду був надано технічний паспорт КП «Харківське районне БТІ » на житловий будинок за адресою: м. Мерефа Харківського району Харківської області, пров. Торяника, 4, виготовлений станом на 06 березня 2017 року, згідно якого загальна площа будинку складає 163,3 кв.м., з яких загальна площа житлових приміщень складає 121,6 кв.м. (житлова 70,8 кв.м., допоміжна 50,8 кв.м.), площа літніх приміщень 42,0 кв.м. Згідно інформації КП «Харківське районне БТІ » за № 144 від 27 березня 2017 року за матеріалами технічної інвентаризації станом на 06 березня 2017 року загальна площа житлового будинку літ. «А-1» складає 163,6 кв.м., житлова 70,8 кв.м. Загальна площа збільшилась на 36,2 кв.м. за рахунок веранди літ. «а» загальною площею 42,0 кв.м., яка побудована у 1991 році, але не внесена до Державного реєстру в загальну площу при реєстрації рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2013 року та зменшилась на 5,8 кв.м за рахунок уточнення підрахунку площі (внутрішніх оздоблювальних робіт), що не відноситься до категорії самочинного. Житлова площа зменшилась на 5,8 кв.м. за рахунок уточнення підрахунку площі, що не відноситься до категорії самочинного. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статей\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, на підтвердження своїх вимог щодо можливості поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою позивачем було надано висновок судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім.Бокаріуса № 8764/11404/11405 від 30 листопада 2016 року. Згідно ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень , зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Відповідно до ч.6,ч.7 ст. 147 ЦПК Українивисновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими\~статтею 212\~цього Кодексу. Незгода суду з висновком експерта повинна бути мотивована в рішенні або ухвалі. При оцінювані зазначеного висновку експерта, у суду виникли сумніви щодо його правильності, оскільки вихідні дані, які використовувались експертом про проведенні дослідження, суперечать іншим матеріалам справи, зокрема маються суттєві розбіжності з загальній та житловій площі будинку. Як вбачається із наданих технічного паспорту, виготовленого станом на 22 січня 2014 року, загальна площа будинку складає 169,4 кв.м., з яких загальна площа житлових приміщень складає 127,4 кв.м. (житлова 76,6 кв.м., допоміжна 50,8 кв.м.), площа літніх приміщень 42,0 кв.м., за технічним паспортом, виготовленого станом на 06 березня 2017 року, загальна площа будинку складає 163,3 кв.м., з яких загальна площа житлових приміщень складає 121,6 кв.м. (житлова 70,8 кв.м., допоміжна 50,8 кв.м.), площа літніх приміщень 42,0 кв.м. При цьому такі розбіжності в житловій площі виникли внаслідок того, що в технічному паспорті станом на 22 січня 2014 площа житлової кімната № 1-9 зазначена 19,5 кв.м., а технічному паспорті станом на 06 березня 2017 року після проведеної технічної інвентаризації 13,7 кв.м. Житлова площа як зазначено в інформації КП «Харківське районне БТІ» зменшилась за рахунок оздоблювальних робіт. Вказані розбіжності, зокрема, в житловій площі, мають суттєве значення при поділі житлового будинку, перерозподілі часток співвласників, а також вливають на грошову компенсацію одномі із співласників у разі відступу від ідеальних часток . Крім того, висновок експерта містить арифметичні помилки,зокрема, у варіанті 9 виділу будинкуволодіння щодо площі житлових приміщень, що виділяються першому співвласнику. Також у даному варіанті кімната № 1-8 виділяється обом співвласникам, що є недопустимим. З огляду на наведене, позивачу та його представнику, судом на виконання вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України було розяснено право заявити клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, проте останні у судовому засіданні не скористалися своїм процесуальним правом та не заявили відповідне клопотання. Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. З огляду на наведене, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позову через його недоведеність.

Outcome: dismissed