Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована в [ADDRESS], яка була подарована їй мамою [PERSON] у 2009 році, що стверджується договором дарування. У вказаній квартирі зареєстрований її брат [PERSON] Він вже більше п'яти років проживає у його жінки в [ADDRESS]. Відповідача вона не бачила вже п'ять років, він не приходить і не спілкується з нею. Тому просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов"язати Тячівське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти [PERSON], [INFO], мешк. [ADDRESS] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Представник відповідача Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю позивача [PERSON], що підтверджується договором дарування від 22.04.2009 року, витягом з державного реєстру правочину. Відповідач [PERSON] більше п'яти років проживає в [ADDRESS], що стверджується актом матеріально-побутових умов. Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни , які мають у приватній власності будинок ( частину будинку) , квартиру , користуються ним ( нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст.. ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння , користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Отже, виходячи з вище наведеного суд приходить до висновку, що оскільки квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності позивачу, відповідачі не мають жодних правових підстав на проживання у ньому і вказаний будинок не може вважатися їх місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved