Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про надання дозволу на примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON] 1961року народження. Заявник посилається на те, що [PERSON] [INFO], хворіє на заразну форму туберкульозу, діагноз МРТБ(07.03.2016) верхньої долі правої легені (інф) Дестр-МБТ+М-К+Резист І+(НR) Гісто, Кат4, (ІТБ-24 міс) Ког 1 (2016) [PERSON] є бактеріовиділювачем, від лікування відмовляється, тим самим становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, потребує госпіталізації до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу. Дослідивши заяву представника Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру, висновок лікарської консультативної комісії про необхідність обовязкової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу від 21.04.2016р. №501, судом встановлено наступне. [PERSON] [INFO], мешканець с. Гурївка, вул. 40років жовтня, 4, Новоодеського району Миколаївської області хворий на заразну форму туберкульозу діагноз МРТБ(07.03.2016) верхньої долі правої легені (інф) Дестр-МБТ+М-К+Резист І+(НR) Гісто, Кат4, (ІТБ-24 міс) Ког 1 (2016), є бактеріовиділювачем, потребує госпіталізації до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу як такий, що виділяє мікробактерії туберкульозу та становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення. Від запропонованого стаціонарного лікування [PERSON] категорично відмовляється та ухиляється. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: с. Гурївка, вул. 40років жовтня, 4, Новоодеського району Миколаївської області. Статтею 1 Закону України « Про боротьбу із захворюванням па туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу, протікає з періодичними загостреннями, рецидивами та ремісіями, вражає переважно найбідніші соціально дезадаптовапі групи населення(біженці, мігранти, особи, які перебувають в установах кримінально-виконавчої системи, особи без постійного місця проживання, алкоголіки, наркомани тощо), вимагає тривалого комплексного лікування та реабілітації хворих, негативні соціально-економічні наслідки, що спричиняються туберкульозом, дали підстави віднести цю хворобу до соціально небезпечних. Відповідно до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Згідно зі ст.13 зазначеного Закону, особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити в установлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. На роботі і в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Як передбачено ст. 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням па туберкульоз", особи, винні у порушенні законодавства про боротьбу із захворюванням на туберкульоз, несуть відповідальність згідно з законом. Відповідно до ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя» порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, в тому числі у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Відповідно до ст.ст.12, 25 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» лікування хворих на туберкульоз здійснюються під обов'язковим медичним контролем із дотриманням установлених стандартів лікування. Хворі на заразні форми туберкульозу, в і тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. У разі ухилення під обов'язкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, визначеного місцевими органами виконавчої влади. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Згідно висновку лікарської консультативної комісії про необхідність обовязкової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу від 21.04.2016р. №501, термін лікування [PERSON] становитиме 3 місяці. Враховуючи викладені обставини, зважаючи на те, що [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечним для оточуючих, однак в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, який супроводжується бактеріовиділенням, суд вважає, що заява Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved