Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника Дроненка Ю.В. звернулася в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності в порядку успадкування за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,48 га, що на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району, вартістю 55286,4 гривень, яка належала спадкодавцю [PERSON] згідно державного акта [NUMBER], виданого 05.02.2002 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Рибчинецької сільської ради. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті залишилось вище вказане спадкове майно. Після смерті спадкодавця - [PERSON], крім позивача, є інші спадкоємці першої черги за законом: донька - [PERSON], дружина - [PERSON] Позивач спадщину прийняла шляхом подання заяви до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у позасудовому порядку не може, так як вртачено оригінал державного акту. Тому вона вимушена звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] та представник Дроненко Ю.В. в судове засідання не з"явилися, про день, місце і час судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали заяву, в якій просять розгляд справи проводити у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не одноразово не з'являлися. Про час і місце судового розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового заідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер син позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району реєстраційної служби Хмільницького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, свідоцтвом про народження [PERSON], виданим Маркушівською сільською радою Хмільницького району 22.04.1965 року, довідкою Маркушівської сільської ради Хмільницького району № 633 від 12.10.2015 року (а.с.4, 5, 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,48 га., що на території Рибчинецької сільської ради Хмільницького району, Вінницької області, нормативною грошовою оцінкою 55286,40 гривень, яка належала спадкодавцю згідно державного акта [NUMBER] виданого 05.02.2002 року на підставі рішення 16 сесії 3 скликання Рибчинецької сільської ради, що підтверджується копією державного акту [NUMBER], витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 02-10/2604 від 03.09.2015 року (а.с. 10,11). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з довідок Маркушівської сільської ради Хмільницького району № 633 від 12.10.2015 року, № 349 від 02.12.2014 року, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою - [ADDRESS]. За даною адресою також зареєстрована та проживає його мати [PERSON] (а.с.5,41) З спадкової справи Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 46/2015, заведеної 10.03.2015 року вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася мати померлого [PERSON] - [PERSON] Інші спадкоємці з заявами про прийняття або відмову від спадщини після смерті [PERSON] не звертались (а. с. 39-43). Таким чином, позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті сина [PERSON] Інші спадкоємці за законом 1-ї черги - дочка [PERSON], дружина [PERSON], у визначений законом строк з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, доказів про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON], суду не надали. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи зі змісту статей 1296-1299 ЦК України, питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті сина [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняла її, що підтверджується листом завідуючої Хмільницькою районною державною нотаріальною конторою № 307/02-17 від 24.04.2015 року, а тому обґрунтовано звернулася до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved