Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської Ради, 3-ті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, Житлово-будівельний кооператив «Арсеналець- 19», [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме: кооперативну квартиру [ADDRESS]; автомобіль марки ВАЗ 210434; грошові вклади, що знаходяться у філії Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» у м. Києві. Він як син спадкодавця, являється спадкоємцем першої черги за законом всіх його прав та обов'язків. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька, він звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини. Після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця, він звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька. Він не зміг в повному обсязі оформити право власності на належне спадкодавцю майно, оскільки в його була лише частина правовстановлюючих документів на майно, що залишилося після смерті батька. Оскільки право власності на рухоме майно, до якого відносяться вище зазначені автомобіль та банківські вклади, було належним чином оформлене на спадкодавця за його життя, це надало позивачу можливість безперешкодно прийняти цю частину спадщини та зареєструвати право власності на неї. Однак державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірну однокімнатну кооперативну квартиру, пославшись на відсутність правовстановлюючих документів. Державний нотаріус пояснив, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 17.09.2014 року, яка була надіслана на запит Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, з'ясувалося, що квартира [ADDRESS] не зареєстрована на праві власності за спадкодавцем [PERSON] Тобто, батько позивача- [PERSON] до дня своєї смерті не встиг в повному обсязі оформити право власності на належну йому вище згадувану кооперативну однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Враховуючи обставини, що склалися, нотаріус відмовився видати йому свідоцтво про право власності на спірну однокімнатну кооперативну квартиру, яка залишилася після смерті його батька, та для вирішення проблеми, яка унеможливила реалізацію його спадкових прав, запропонував звернутись до суду. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1221-1223, 1258, 1265, 1268, 1296, 1299 ЦК України п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року просив визнати за ним право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 35,90 кв.м, в тому числі житловою площею 17,90 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач в судове засідання не з"явився, надав заяву якою позов підтримав, просив його задовольнити, розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Арсеналець-19» в судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явилась про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву якою просила розглядати справу у її відсутності. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності третіх осіб. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], являється сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12). [INFO] року батько позивача - [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Після смерті його відкрилася спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно, а саме: кооперативну квартиру [ADDRESS], яка розташована на 10-му поверсі дванадцятиповерхового будинку та складається із однієї житлової кімнати. Спірна однокімнатна квартира має загальну площу 35,90 кв.м, в тому числі житлову площу 17,90 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта (а.с.14-15). Автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов № [NUMBER], тип - легковий універсал, державний реєстраційний номер: [NUMBER], зареєстрований МРЕВ-5 ГУ МВС України в м. Києві 06.03.2002 року та грошові вклади, що знаходяться у філії Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» у м. Києві. Позивач, як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом всіх його прав та обов'язків. Тому, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька. На підставі заяви позивача, державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу за № 895/14, що підтверджується копією спадкової справи. Після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця, позивач 25.12.2014 року звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька. За відсутності у позивача усіх правовстановлюючих документів на майно, що залишилося після смерті батька він зміг оформити частину спадщини, оскільки право власності на рухоме майно, на легковий автомобіль та банківські вклади, було належним чином оформлене на спадкодавця за його життя, це надало позивачу можливість безперешкодно прийняти цю частину спадщини та зареєструвати право власності на неї, що підтверджується відповідними двома Свідоцтвами про право на спадщину за законом та витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.17-20). Державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну однокімнатну кооперативну квартиру, пославшись на відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.21). Державний нотаріус пояснив, що згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 17.09.2014 року, яка була надіслана на запит Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, з'ясувалося, що квартира [ADDRESS] не зареєстрована на праві власності за спадкодавцем [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON], зареєстрований у спірній однокімнатній кооперативній квартирі з 1990 року, тобто з дня свого народження та проживав у цій квартирі разом із спадкодавцем [PERSON] по день його смерті, що підтверджується довідкою ЖБК «Арсеналець-19» за № 46 від 07.07.2014 року (а.с.22). Згідно довідки форми -3 №45 виданої ЖБК «Арсеналець-19» вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані позивач та його мати [PERSON] (а.с.23) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 22 жовтня 1992 року (а.с.24). Факт того, що спірна однокімнатна кооперативна квартира дійсно фактично належить спадкодавцю [PERSON], який не здійснив формальну державну реєстрацію набутого ним права власності на зазначену квартиру, доводиться наступними фактами. Спірну житлову однокімнатну кооперативну квартиру було побудовано в Житлово-будівельному кооперативі «Арсеналець-19». Грошові кошти на будівництво кооперативної кватири були внесені спадкодавцем [PERSON], який був затверджений членом ЖБК «Арсеналець-19» ще в 1981 році, що підтверджується довідкою, виданою Правлінням житлово-будівельних кооперативів міськвиконкому Виконавчого комітету міської Ради народних депутатів на його ім'я. Згідно довідки вбачається, що Рішенням ЖК Київського міськвиконкому № 100/2-81 року від 10.12.1981 року, [PERSON] затверджений членом ЖБК «Арсеналець-19» і йому дозволено внести гроші за однокімнатну кооперативну квартиру в сумі 2 400 рублів на розрахунковий рахунок житлово-будівельного кооперативу (а.с.25). Враховуючи вище зазначене, 05.11.1982 року [PERSON] було видано ордер на жиле приміщення за № 034622 від 05.11.1982 року, на підставі якого йому було дозволено вселитися у спірну однокімнатну кооперативну квартиру (а.с.26). Однак тільки 21 грудня 1992 року, тобто лише через 10 років після того, як [PERSON] став членом ЖБК «Арсеналець-19», ним було в повному обсязі сплачено паєнакопичення за спірну однокімнатну кооперативну квартиру у розмірі 5 036,66 крб., що підтверджується Довідкою ЖБК «Арсеналець-19» № 56 від 16.10.2014 року (а.с.27). Крім того довідкою ЖБК «Арсеналець-19» від 16.10.2014 року також доводиться той факт, що на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 18 жовтня 1982 рок за № 1652 батько позивача [PERSON] з 18 жовтня 1982 року був членом ЖБК «Арсеналець-19», яким залишався аж до своєї смерті, тобто до [INFO] року. [PERSON] були повністю сплачені пайові внески, і він юридично набув право власності на спірну однокімнатну квартиру. Адже, імперативною нормою ст. 15 Закону України «Про власність» було встановлено, що: «Член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного … кооперативу …, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру,…, гараж, …, надані йому в користування, набуває право власності на це майно». [PERSON] ще 21 грудня 1992 року повністю виплатив пайовий внесок за однокімнатну кооперативну квартиру, що підтверджується вже вище згадуваною Довідкою ЖБК ЖБК «Арсеналець-19» № 56 від 16.10.2014 року, то на підставі ст. 15 Закону України «Про власність», [PERSON] набув право власності на однокімнатну кооперативну квартиру. В той же час, враховуючи те, що оформлення права власності на спірну квартиру є правочином, який у відповідності до ч. 1 ст. 210 ЦК України підлягає державній реєстрації і є вчиненим з моменту його оформлення в Київському міському БТІ, так сталося, що [PERSON], повністю сплативши ЖБК свій пайовий внесок, і фактично, набувши право власності на однокімнатну кооперативну квартиру, формально не встиг зареєструвати набуте ним право власності на нерухоме майно і оформити Свідоцтво про право власності на спірну квартиру. Таким чином, судом встановлено і підтверджено право позивача як спадкоємця на отримання в порядку спадкування за законом право власності на однокімнатну кооперативну квартиру, пайовий внесок на яку було повністю внесено спадкодавцем [PERSON], який був його батьком. Відповідно вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України: «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті». Відповідно до вимог ст.ст. 1221-1223, 1258, 1265, 1268, 1296, 1299 ЦК України; суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] фактично являвся власником однокімнатної кооперативної квартири, а тому, відповідно ця однокімнатна квартира відноситься до спадкового майна, на яке позивач, як спадкоємець першої черги за законом, має право після смерті свого батька [PERSON], померлого [INFO] року. На підставі викладеного та

Outcome: approved