Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

До суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області до [PERSON] про стягнення 9785,66 гривень надміру виплачених сум пенсій. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.10.2010 року [PERSON] звернулася до Управління ПФУ у Віньковецькому районі із заявою про призначення пенсії за віком при повному стажі, та до заяви додала довідку про заробітну плату № 585 від 10.09.2010 року за період з 1987 по 1991 рік, видану Віньковецьким районним трудовим архівом за підписом завідувача Н. Мосьондз. Дана довідка була належно оформлена та сумнівів не викликала. Однак, у результаті перевірки позивачем 29.11.2013 року достовірності документів про стаж і заробітну плату у Віньковецькому районному трудовому архіві встановлено, що суми у довідці про заробіток № 585 від 10.09.2010 року за січень та липень 1987 року виправлені, за квітень, травень, червень, серпень, листопад 1987 року - дописані; березень, квітень 1988 року - виправлені, травень, червень та з серпня по грудень 1988 року - дописані; травень, липень, серпень та жовтень 1989 року - виправлені, вересень, листопад, грудень 1989 року - дописані; квітень, липень 1990 року - виправлені, за травень, червень, серпень, листопад 1990 року - дописані; січень 1991 року - сума виправлена, за листопад 1991 року - дописані. Тому в результаті надання [PERSON] до управління ПФУ довідки з недостовірними даними для перерахунку пенсії, сума переплаченої пенсії з дати призначення (12.11.2010 року) до проведення останнього порахунку (31.12.2013 року) склала 9785,66 гривень. Листом управління було повідомлено відповідача про переплату пенсії з проханням терміново з'явитися для вирішення питання щодо відшкодування переплати, однак [PERSON] в усній формі відмовилась добровільно відшкодувати переплату пенсії. У судовому засіданні представник позивача Кукурудза О.П. підтримала позовні вимоги, покликаючись на ті ж докази, що у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що в зв'язку з тим, що переплата не повернута в добровільному порядку, управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі змушене звертатися до суду. Відповідачка [PERSON] позов визнала і пояснила суду, що до управління Пенсійного Фонду подала особисто довідку про заробітну плату, яку отримала у районному трудовому архіві. При дослідженні судом витребуваних із Віньковецького районного трудового архіву книг розрахунку з працівниками Віньковецької заготконтори за 1987-1991 роки, [PERSON] не заперечувала, що дійсно у рядку заробітної плати навпроти її прізвища є виправлення до дописки, але звертала увагу суду на те, що її заробітна плата у ті часи була велика. Причину невідповідності даних довідки, на підставі якої було призначено їй пенсію, пояснити не може. Заслухавши сторони, свідків і дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] 12.10.2010 року звернулася із заявою про призначення пенсії за віком до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі, де з того часу перебуває на обліку. Нарахування позивачу пенсії здійснювалося відповідно до архівної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 585 від 10.09.2010 року, виданої Віньковецьким районним трудовим архівом Хмельницької області за підписом завідувача Н. Мосьондз. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», територіальні органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом. За підпунктом "в)." п. 38 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, орган, що призначає пенсію, перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Також такий орган, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Встановлено, що відповідно до ст. 64 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з метою контролю за цільовим використанням коштів та правильністю призначення (перерахунку) пенсій, 29.11.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі була проведена зустрічна перевірка достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії Віньковецьким районним трудовим архівом, а саме відомостей нарахування Віньковецькою заготконторою відповідачці заробітної плати в період 1987-1991 роки, про що складено Акт № 81. Перевіркою встановлено, що суми у довідці про заробітну плату № 585 від 10.09.2010 року співпадають із сумами по відомостях нарахування заробітної плати, крім сум: за січень та липень 1987 року, які виправлені, за квітень, травень, червень, серпень, листопад 1987 року - дописані; березень, квітень 1988 року - виправлені, травень, червень та з серпня по грудень 1988 року - дописані; травень, липень, серпень та жовтень 1989 року -виправлені, вересень, листопад, грудень 1989 року - дописані; квітень, липень 1990 року - виправлені, за травень, червень, серпень, листопад 1990 року - дописані; січень 1991 року - сума виправлена, за листопад 1991 року - дописані, та зокрема в стовпці «всього по кредиту» суми зарплати дописані іншим почерком та чорнилом, суми у стовпці на кінець місяця не співпадають із сумами у стовпці. Крім того, в книгах нарахування заробітної плати відрізано підсумкові суми по стовпцях. Внаслідок проведеної перевірки УПФ у Віньковецькому районі витребувано нову довідку. Вказані обставини підтверджуються записами у досліджених судом документах - книгах «Розрахунків з робочими і службовцями» Віньковецької райзаготконтори, що були витребувані судом із Віньковецького районного трудового архіву, а саме книга № 5 по рахунку № 70 за 1987 рік, книга № 4 по рахунку № 7 за 1988 рік, книга № 4 за 1989 рік, книга 34 рахунок № 70 за 1990 рік, книга № 4 рахунок № 70 за 1991 рік. Відповідачка [PERSON] після пред'явлення їй судом даних записів не заперечувала факт дописок, виправлень у цифрах заробітної плати навпроти її прізвища в оспорюваних місяцях, а також пошкодження книг шляхом відрізання підсумкових сум. Допитані судом у якості свідків колишній директор Віньковецької райзаготконтори [PERSON] та колишній бухгалтер цього підприємства [PERSON] суду підтвердили, що дійсно відповідачка працювала на посаді заготовача та отримувала високу заробітну плату. Однак, чому в книгах по зарплаті за окремі місяці є дописки та виправлення у заробітні платі відповідачки, їм не відомо, оскільки вказані книги у заготконторі велись бухгалтерами належним чином, будь-яких виправлень, підчисток, дописок чи пошкоджень не допускалось, та в архів документи передавались належно оформленими. Згідно довідки Управління з нарахування та виплати пенсій Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області № 14703/04-02 від 18.12.2013 року, розмір переплати пенсії [PERSON] за період з 12.11.2010 року по 31.12.2013 року становить 9785,66 грн. Відповідно до помісячного розрахунку переплати пенсії за період з листопада 2010 року по грудень 2013 року, розмір переплати становить 9785 ,66 гривень. Відрахування з пенсії [PERSON] не проводилося. Із висновку Віньковецького РВ УМВС України у Хмельницькій області від 27.01.2014 року вбачається, що згідно заяви Управління Пенсійного Фонду України у Віньковецькому районі від 24.01.2014 року було проведено перевірку по факту надання відповідачкою недостовірної довідки для призначення пенсії, та рекомендовано Управлінню ПФУ по питанню стягнення переплати до пенсії звернутись у суд в порядку цивільно - правових відносин. Згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, заборгованість по стягненню, яке просить провести позивач, фактично є матеріальною шкодою, що завдана відповідачем, а тому до цих правовідносин застосовуються норми ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, оскільки відповідачем надано позивачу недостовірні дані стосовно заробітної плати, які стали підставою для виплати [PERSON] безпідставно пенсії в розмірі 9785,66 гривень, а тому отримані кошти підлягають поверненню державі, як безпідставно набуте майно, і з цих підстав позов слід задовольнити в повному обсязі. Також суд приймає визнання відповідачем позову, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, адже це не порушує закон і чиї-небудь права, свободи чи інтереси. При вирішенні питання про судові витрати суд керується наступним. Згідно з положеннями ч. 3 статті 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Враховуючи, що відповідачка посилалась на скрутне матеріальне становище у зв'язку з її хворобою, та хворобою чоловіка, надала суду виписки із індивідуальної картки амбулаторного хворого, із яких випливає, що [PERSON] періодично лікується амбулаторно та стаціонарно, суд вважає за можливе судові витрати компенсувати за рахунок держави, звільнивши [PERSON] від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved