Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Новов'язівська сільська рада Юр"ївського району Дніпропетровської області, будучи органом опіки та піклування, звернулися до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] про позбавлення батьківських прав [PERSON], стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідачка [PERSON], являючись матір'ю неповнолітнього [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню сина, при цьому з останнім тривалий час, а саме з 2008 року, не проживає, не спілкується, ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, станом здоров'я дитини, її навчанням не цікавиться, не забезпечуючи дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо. При цьому, неповнолітній [PERSON] в даний час мешкає разом з бабусею [PERSON], перебуваючи на її повному утриманні та піклуванні. Посилаючись на ст. ст. 164, 165 СК України, позивач просив: - позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дитини - сина [PERSON], стягнувши з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, передавши неповнолітнього [PERSON] під опіку органу опіки та піклування при Новов'язівській сільській раді Юр"ївського району Дніпропетровської області. В судовому засідання представник позивача по справі [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов"язків належним чином, а зокрема з 2008 року остання разом з дитиною не проживає, мешкаючи в іншому місті, при цьому про дитину ніяким чином не піклується, матеріально не забезпечує, з останньою тривалий час не спілкується, повністю самоусунувшись від виконання покладених на неї батьківських обов'язків. Тривалий час дитина мешкає разом з бабусею, яка фактично замінила дитині матір. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала (ас. 56). Представник третьої особи по справі служби у справах дітей Юр»ївської райдержадміністрації Дніпропетровської області Стаценко О.В. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував та вважав доцільним позбавити відповідачку батьківських прав. Третя особа по справі [PERSON], що була залучена до участі у розгляді справи на підставі ухвали суду від 28.03.2017 року (ас. 19-20), в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи , про що зазначив у судовому засіданні, судом 25.05.2017 року винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових матеріалів про права та взаємовідносини сторін (ас. 50). Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника служби у справах дітей Стаценко О.В., третю особу [PERSON], з'ясувавши думку неповнолітнього [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить встановленими наступні обставини : - згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.08.2004 року, неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року, при цьому матір'ю останнього є - [PERSON], батьком - [PERSON], відомості про якого в Книзі реєстрації актів про народження записані за заявою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (ас. 4-5). Як зазначено в декларації ООН прав дитини (1959 рік) дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна , якщо це можливо , зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Діти мають право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують нормального харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями сторін по справі, що відповідачка не забезпечує дитині нормальних умов для фізичного та морального розвитку , навчання та підготовки до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про здоров'я дитини, не цікавиться її навчанням , успіхами, справами. Так, згідно характеристики з місця проживання [PERSON], зареєстрованому належним чином, № 15 від 14.03.2007 року вбачається, що відповідачка має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в 7 класі Новов'язівської СЗШ, при цьому з 2008 року і по теперішній час відповідачка за місцем реєстрації не проживає, станом здоров'я сина, його фізичним та духовним розвитком, навчанням не цікавиться, не забезпечує дитині матеріального утримання та не спілкується з останньою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Весь цей час дитина проживає з бабусею [PERSON], яка і займається вихованням дитини (ас. 6). З довідки Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області щодо місця проживання № 373 від 14.03.2017 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] мешкає разом з бабусею [PERSON] в [ADDRESS], при цьому мати дитини [PERSON] за вказаною адресою не проживає (ас. 7). З актів обстеження матеріально - побутових умов проживання сім'ї [PERSON] від 01.03.2016 року та 09.02.2017 року вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS], однак за місцем реєстрації не проживає з 2008 року та ніяким чином не піклується про сина [PERSON], не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування та не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення. З 2008 року неповнолітній [PERSON] проживає з бабусею [PERSON], яка виховує дитину та матеріально її забезпечує (ас. 8, 16, 58). Згідно інформації про стан навчання та виховання учня 7 класу [PERSON]., наданої КЗ «Новов'язівська загальноосвітня школа І - ІІІ ступенів» Юр'ївської районної ради № 7 від 27.01.2017 року [PERSON] в Новов'язівській ЗОШ навчається з 1 класу, проживаючи з бабусею [PERSON], при цьому мати дитини [PERSON] вихованням свого сина не займається, на батьківські збори не з'являється, навчанням та шкільним життям сина не цікавиться (ас. 10). З довідки служби у справах дітей Юр'ївської райдержадміністрації № 261 від 29.05.2017 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах з 15.02.2017 року (ас. 60). З довідки Юр'ївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Юр'ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 133 від 30.05.2017 вбачається, що сім'я [PERSON] перебувала на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах з 23.07.2012 року по 14.02.2013 року, при цьому одинока мати [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] не проживала, вихованням сина не займалася. Утриманням, вихованням, доглядом за дитиною займалася бабуся [PERSON] (ас. 61). Згідно висновку органу опіки і піклування при виконкомі Новов'язівської сільської ради Юр'ївського району від 09.02.2017 року, останні вважали доцільним позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO] (ас. 26). Третя особа по справі [PERSON] в судовому засіданні повністю підтвердила ті обставини, що неповнолітній [PERSON] з 2008 року мешкає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, при цьому в 2008 році її донька [PERSON] поїхала проживати до м. Дніпро, де й перебуває в теперішній час, однак їй невідомо де остання мешкає в м. Дніпро та де працює, так як [PERSON] не відповідає на її дзвінки та не бажає з нею спілкуватися, окрім того [PERSON] також не спілкується і з власною дитиною, забрати її до себе не планує, матеріально таку не забезпечує та не утримує. Згідно ст. 164 СК України мати , батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. Згідно ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, повинна бути вислухана при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні висловив думку про те, що його матір слід позбавити батьківських прав так як остання з ним разом не проживає, його життям не цікавиться, останній раз телефонувала йому рік тому назад. При викладених вище обставинах, враховуючи, що відповідачка з 2008 року з дитиною разом не проживає, останню не відвідує та не спілкується з нею, про маральний, духовний та фізичний розвиток дитини не піклується, матеріальної допомоги дитині не надає, її життям не цікавиться, суд вважає, що відповідачка свідомо самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно виховання сина [PERSON] та не бажає такі виконувати. Те, що відповідачка більше року з дитиною не спілкується взагалі, свідчить про відсутність будь - яких батьківських почуттів до дитини і як наслідок, відсутність бажання займатися вихованням дитини, створювати нормальні умови для її духовного і морального розвитку, навчання та підготовки до самостійного життя. Суд знаходить, що відповідачка проявляючи цілковиту байдужість до дитини та її долі, тим самим шкодить інтересам останньої та негативно впливає на формування моральних та духовних цінностей дитини, становлення її особистості. Неодноразова неявка відповідачки в судове засідання, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, при цьому достовірно знала, яка саме справа розглядається, свідчить про безвідповідальне ставлення останньої до виконання батьківських обов'язків, цілковитої байдужості до життя, долі дитини, її почуттів. Як зазначалося вище, дитина повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому має право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї. Однак, право на любляче, турботливе ставлення з боку сім'ї неповнолітньому [PERSON] відповідачкою, на думку суду, забезпечене бути не може, з огляду на безвідповідальне ставлення останньої до виконання батьківських обов'язків. Відтак, вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу його матері (батька) або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред"явлення позову. Відповідно до ст. 248 СК України влаштування дитини до дитячого закладу не припиняє права дитини на аліменти. Відповідно до ст. ст. 243, 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. За таких обставин позов підлягає до повного задоволення та з відповідачки по справі слід стягнути на утримання дитини аліменти у розмір 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Вимоги щодо передання неповнолітнього під опіку органу опіки та піклування Новов'язівської сільської ради не протирічать ч. 5 ст. 167 СК України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 280, 00 грв., з огляду на те, що заявлено дві вимоги немайнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Outcome: approved