Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, просить встановити факт постійного проживання однією сім'єю не менше як п'ять років із [PERSON], який помер [INFO], більше п'яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю у будинку останнього по [ADDRESS] з 1999 року, вона піклувалась про нього та доглядала, лікувала, вони разом вели спільне господарство. 20.02.2012 року [PERSON] за життя склав заповіт на земельні частки (пай) її дочці [PERSON] та внучці [PERSON], а частина спадкового майна, а саме житловий будинок [ADDRESS], залишилась поза заповітом. Після смерті [PERSON] вона продовжує проживати у даному будинку та звернулась до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини, однак, нотаріусом їй відмовленому у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [PERSON], так як її проживання із спадкодавцем однією сім'єю документально не підтверджене. Тому заявник просить встановити даний факт у судовому порядку для подальшого оформлення спадкових прав. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, зіславшись на викладені у ній доводи. Представник заінтересованої особи - Пилявківської сільської ради Старосинявського району в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги визнає та просить задовольнити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. [INFO] у с. Пилява Старосинявського району помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08 вересня 2014 року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, [PERSON] заповів земельні частки (пай), які розташовані на території Пилявської сільської ради, дочці заявника [PERSON] та внучці [PERSON] Заявник [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], з яким вони проживали як одна сім'я з 1984 року, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки факт її проживання із спадкодавцем однією сім'єю не підтверджений та рекомендовано звернутись до суду, про що свідчить листа нотаріуса №114/07-14 від 04.03.2015 року. Відповідно до довідки Пилявської сільської ради Старосинявського райну № 80 від 04.03.2015 року [PERSON] на час своєї смерті - [INFO] був одиноким і не мав дітей. Згідно з довідкою Пилявської сільської ради Старосинявського району № 47 від 28 січня 2015 року [PERSON] дійсно на протязі п'ятнадцяти років доглядала [PERSON] і похоронила його, проживала із ним без реєстрації і вели спільне домашнє господарство. Факт проживання заявника [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю більше 10 років до часу смерті останнього підтверджується поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], які є односельчанами заявника. Зокрема, свідки пояснили, що [PERSON] дійсно більше 10 років проживала із [PERSON], доглядала та піклувалась про нього як рідна донька, вони проживали у будинку померлого [PERSON], який дітей не мав, разом вели господарство, обробляли земельну ділянку, проживали як сім'я до час смерті останнього, на даний час заявник продовжує проживати у цьому будинку. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. В силу вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а саме для подальшого оформлення своїх прав на спадкове майно. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт проживання заявника із [PERSON], який помер [INFO], більше п'яти років до часу відкриття спадщини, тому заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved