Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № КФ 341Б/08-1 від 05 травня 2008 р. в сумі 9657,66 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 05 травня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 341Б/08-1. Згідно пунктів 1.1. 1.2. договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 10500,00 грн. на поточні потреби, термін повернення кредиту 04.05.2011 року. Банк виконав зобовязання за кредитним договором та надав позичальнику кредитні кошти в повному обсязі. 08.07.2009 року між сторонами було укладено додатковий договір згідно якого змінено строк користування кредитними коштами, та його було продовжено до 04.05.2014 року. Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління кредиту. Так з 10.07.2008 року виникла прострочена заборгованість за кредитом. Згідно пункту 4.3. Договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених пунктом 3.3.3 договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежного виконання грошового зобовязання. Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 24 квітня 2015 року становить 9657,66 грн., з яких: прострочена до повернення сума кредиту 855,27 грн.; відсотки 3528,82 грн., комісія за РО 3465,00 грн.; плата за пропуск платежів 1808,57 грн. В судовому засіданні представник позивача приймав участь в режимі відео конференції. Позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені та пояснив суду, що між сторонами був укладений кредитний договір № 341Б/08-1 від 05 травня 2008 р., зазначення в позові перед номером договору букв КФ є опискою, йому відомо про стягнення з відповідача заборгованості за рішенням суду 31 травня 2011 року, та він вважає, що разрахунок заборгованості за позовними вимогами було зроблено з урахуванням сум стягнутих ра рішенням суду, відсотки нараховані відповідачу за період з 11.04.2014 року по 11.04.2015 року, були нараховані на суму 855,27 грн., яка є не сплаченою сумою кредиту, нарахування плати за прострочення платежу в наданому розрахунку є неустойкою за порушення вимог договору. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, заявивши про нечесність роботи банку, який не повністю врахував сплачені відповідачем суми, на підтвердження чого долучила до матеріалів справи квитанції сплачені відповідачем в період 2008-2011 року, вважала, що рішення суду від 31.05.2011 року не правильне, оскільки ґрунтується на неправильному розрахунку заборгованості, що був наданий банком. Висловила думку про те, що суд міг би самостійно призначити судово-фінансову експертизу для перевірки розрахунку банку за рахунок позивача, однак від подання заяви про призначення експертизи відмовилася. Вважала, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, в звязку з тим, що відповідач в повному обсязі виконав рішення суду від 31.05.2011 року. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на рішення Олександрівського районного суду від 31 травня 2011 року, яким з нього на користь позивача вже була стягнута заборгованість за цим кредитним договором. Згодився сплатити за позовом суму 5000 грн., що на його думку виникла, в звязку з тим, що він несвоєчасно платив по кредиту. Від заяви про призначення судово-фінансової експертизи відмовився. Представник позивача також відмовився від заяви про призначення судово-фінансової експертизи, в звязку з тим, що за період позовних вимог відповідачем надана тільки одна спірна квитанція. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Предметом неустойки, відповідно до ст. 551 ЦК України може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Статею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 05.05.2008 року сторони уклали кредитний договір №\~341Б/08-1 (а.с.5-9), відповідно до п. 1.1. якого банк надає позичальнику грошові кошти у сумі 10500,00 грн. Пунктом 1.4. договору передбачена плата за користування кредитом в розмірі 24% річних. За обслуговування кредиту, відповідно до п.п. 1.4.1. встановлена щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту в розмірі 105.00 грн., що становить 1% від суми кредиту. Відповідно до п. 2.4.2 Договору, розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день оплати, який визначений у графіку, наведеному у додатку № 1 договору. Пунктом 2.5.1. договору передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, в сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини кредиту та процентів, встановлених в графіку. Відповідно до п. 3.3.3 договору позичальник зобовязаний повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами, визначеними п. 2.5.1 договору. Не пізніше визначеного п. 1.3 договору терміну, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку. За п. 4.3. договору, за неналежне виконання зобовязань, передбачених п. 3.3.3 договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми неналежного виконання грошового зобовязання. Додатком № 1 до кредитного договору визначений графік погашення заборгованості по кредиту і відсоткам, відповідно до якого розмір щомісячного платежу за період червень 2008 квітень 2011 року становить 518,00 грн., травень 2011 року 461,76 грн. (а.с.10). В додатку № 2 до договору визначений детальний розпис загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки, відповідно до якого загальна сума платежів по кредиту становить 18591,76 грн. (а.с.11-12). 08 липня 2009 року сторони уклали додатковий договір б/н до кредитного договору № 341Б/08-1 від 05 травня 2008 року, відповідно п. 1 якого, строк користування, встановлений в п. 1.3 основного договору, збільшується до 04 травня 2014 року включно (а.с.13). В новій редакції Додатку № 2 до кредитного договору «Графік погашення кредиту», встановлює розмір щомісячного платежу за період червень 2008 червень 2009 року становить 413,00 грн., липень 2009 року квітень 2014 р. становить 218 грн., травень 2015 р. становить 244,31 грн., та щомісячну комісію: 105 грн.. (а.с.79). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 341Б/08-1 на 24.04.2015 року, заборгованість за договором становить 9657,66 грн., з яких прострочена до повернення сума кредиту становить 855,27 грн.; відсотки 3528,82 грн., комісія за РО 3465,00 грн.; плата за пропуск платежів 1808,57 грн. (а.с.14-15). Рішенням Олександрівського районного суду від 31 травня 2011 року з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський [PERSON] банк» було стягнута заборгованість за кредитним договором № 341-Б/08-1, укладеним 05 травня 2008 року, станом на 23 грудня 2010 року 8946,77 грн., 285,37 грн. комісії за розрахункове обслуговування, 1127,86 грн. неустойки, усього по договору 10360,70 грн. (а.с.37). Відповідно до інформації ДВС Олександрівського районного управління юстиції за № 1449/01/04-24 від 26.01.2015 року виконавче провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ [PERSON]» закінчено 14.03.2014 року в звязку з повним фактичним виконанням (а.с.48-50). За ухвалою Олександрівського районного суду від 22 травня 2015 року від відповідача був витребуваний розрахунок заборгованості заборгованість за кредитним договором № 341-Б/08-1, укладеним 05 травня 2008 року, з 24 грудня 2010 року по 24 квітня 2015 року, з урахуванням грошових сум, стягнутих за рішеням Олександрівського районного суду від 31 травня 2011 року (а.с.41) Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 341Б/08-1 на 24.04.2015 року, наданого позивачем на виконання ухвали суду від 22.05.2015 року, заборгованість за договором становить 9657,66 грн., з яких прострочена до повернення сума кредиту становить 855,27 грн.; відсотки 3528,82 грн., комісія за РО 3465,00 грн.; плата за пропуск платежів 1808,57 грн. При цьому вхідними залишками заборгованості в строк до 30.04.2011 року зазначено: 3376,82 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 811,10 грн. прострочена заборгованість за відсотками, 705,37 грн. - заборгованість по РО, «0" грн. плата за пропуск платежів(а.с.80). УПФУ Олександрівського району Донецької області боржнику [PERSON] була надана довідка в тому, що він сплачував заборгованість згідно виконавчого листа № 2-179/11 від 14.06.2011 р., утримання складали 18% від розміру пенсії. За період з 01.11.2011 р. по 31.01.2014 р. сума утримань склала 10183,30 грн. В довідці зазначені щомісячні суми, що були утримані з відповідача (а.с.83). Відповідач надав суду квитанції про сплаті кредиту за 2008-2011 рік (а.с.84-87), в тому числі квитанції за спірний період: від 21.01.2011 р. про сплату 300 грн., від 14.02.2011 р. про сплату 100 грн., від 05.04.2011 р. про сплату 100 грн., від 20.04.2011 р. про сплату 100 грн., від 28.09.2011 р. про сплату 410 грн., від 11.10.2011 р. про сплату 410 грн. (а.с.87). Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з поверенння отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 530, 599 ЦК. Враховуючи зазначене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський [PERSON]» до [PERSON], підлягають частковому задоволенню, оскільки надані позивачем розрахунки не в повному обсязі враховують суми стягнуті за рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року та сплачені відповідачем самостійно після зазначеного рішення суду. Вимоги позивача про стягнення простроченої суми кредиту в розмірі 855,27 грн., задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.14-15) відповідач з 11.06.2008 року по 10.03.2009 року сплатив позивачу суму кредиту в розмірі 1553,23 грн., рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року з нього була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 8946,77 грн., що становить загальну суму 10500 грн. (1553,23 + 8946,77). Зазначене рішення суду, виконане боржником в повному обсязі (а.с.), в зв'язку з чим відповідач не має заборгованості за тілом кредиту і сума 855,27 грн. не підлягає стягненю. Вимоги позивача про стягнення суми відсотків, в розмірі 3528,82 грн. підлягають задоволенню частково, оскільки суд вважає необгрунтованим нарахування позивачем відсотків з 11.04.2014 року по 11.04.2015 року, в зв'язку з повним фактичним виконанням виконавчого провадження 14.03.2014 року та повним погашеням відповідачем суми заборгованості по тілу кредиту, що було стягнуто за рішенням суду від 31.05.2011 року. Сума відсотків, що підлягає стягненню становить суму разраховану на період 11.03.-10.04.2014 року в розмірі 3298,58 грн. Вимоги позивача про стягнення суми комісії за РО в розмірі 3465,00 грн. підлягають задоволенню частково за відрахуванням суми 285,37 грн., що вже була стягнута за рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року. Суд, також частково приймає до уваги доводи представника відповідача про не повне зарахування грошових сум, оплачених відповідачем самостійно на погашення кредитної заборгованості. Відповідно до квитанції Приватбанку від 28.09.2011 року № 14196.1018.1 (а.с.87а), [PERSON] сплатив на рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» на погашення кредиту 410 грн. Відповідно до розрахунку наданого позивачем (а.с.80) в зазначеному періоді в строчці «5» зарахована сума в розмірі 176,40 грн. як сплачена комісія за РО, що є меншою за сплачену відповідачем суму на 233,60 грн., яка також підлягає врахуванню при обчислені суми комісії за РО, яка підлягає стягненню. Сума комісії за РО, яка підлягає стягненню складає 2946,03 грн., з розрахунку: 3465,00 285,37 233,60. Вимоги позивача про стягнення плати за пропуск платежів в розмірі 1808,57 грн., що відповідно по пояснень представника в судовому засіданні, є неустойкою, розрахованою відповідно до п. 4.2. 4.3 договору, підлягають задоволенню частково в розмірі 680,71 грн., за відрахуванням суми 1127,86 грн., стягнутої за рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року. При цьому суд відхиляє доводи представника позивача про те, що сума плати за пропуск платежів, що зазначена в розрахунку, розрахована за період після набуття чинності рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року, оскільки в наданих позивачем розрахунках (а.с.80) сума простроченої заборгованості до періоду 11.07.2011-10.08.2011 р. становить - 0.00 грн., не зважаючи на стягнуту, та не сплачену за рішенням Олександрівського районного суду від 31.05.2011 року пеню в розмірі 1127,86 грн. Відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений сплати судового збору. Згідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі зазначеного, ст. 525, 526, 530, 549-551, 599, 610-611, 1054 ЦК України, та

Outcome: partial