Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з із позовом до [PERSON], третя особа: Заводський РВ в м. Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], обґрунтовуючи вимоги тим, що він придбав за договором купівлі-продажу від 31.07.2014 року у ПАТ «Фідобанк» спірну квартиру. В вищезазначеній квартирі відповідно до довідки із МКП «Основаніє» зареєстрований відповідач, але не мешкає, що порушує його право володіння, користування та розпорядження цим майном. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідач викликалася до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації „Запорізька правда" №99 (23480), номер якої вийшов 29 серпня 2014 року, але в судове засідання останній не з'явився. Від представника третьої особи - Заводського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, із рішенням суду будуть згодні. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу (а.с.5-10), що також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11-12). Згідно із копії технічного паспорту перед ПАТ «Фідобанк» власником квартири [ADDRESS] був [PERSON], [INFO]. До теперішнього часу в квартирі залишається зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою Єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів № 4 МПК «Основаніє» № 2009 від 07.08.2014 року (а.с. 7), але із серпня 2013 року не мешкає, про що свідчить акт №212, який виданий МКП «Освноаніє» від 13.08.2014 року (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України відповідач вже не є власником квартири [ADDRESS]. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач не заявляє про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору, суд вважає можливим не стягувати з відповідача судові витрати, хоча позов і задовольняється.

Outcome: approved