overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка народилась у шлюбі, зареєстрованому сторонами 27 грудня 2001 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] у позові вказала про те, що відповідач не виконує свого обовязку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судове засідання [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду повторно не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 27 грудня 2001 року укладено шлюб, який на час розгляду справи розірвано. 7 квітня 2002 року від спільного подружнього життя сторін народилась дочка [PERSON]. Неповнолітня дитина є здоровою. Позивач разом із неповнолітньою дитиною зареєстрована у [INFO]. Відповідач проживає в іншому населеному пункті. Відповідач не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України Про Державний бюджет на 2017 рік, випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років з 1 травня 2017 року складає 1777 грн. 50 відсотків від цієї суми становитиме 888.50 грн. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задоволити, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі, зареєстрованому сторонами 7 серпня 2006 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог із мотивів, викладених у позові. Зокрема, позивач у позові вказала, що відповідач не виконує свого обов"язку утримувати неповнолітню динину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплачувати в користь позивача аліменти у розмірі 300 грн. на утримання неповнолітньої дитини, оскільки він не має постійного заробітку. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] 7 серпня 2006 року укладено шлюб, який на час розгляду справи розірвано. Від спільного подружнього життя сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітньою дитиною зареєстрована за адресою с.Струсів Теребовлянського району, де з нею і проживає. Відповідач проживає за цією ж адресою. Стан здоров"я дітей задовільний. Відповідач не працює, однак має нерегулярний, мінливий дохід, стан його здоров»я задовільний. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. , 30 відсотків від цієї суми становитиме 385.80 грн. За таких обставин, враховуючи те, що визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, а також те, що відповідач постійного заробітку немає, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі, наближеному до долі кожного з батьків для утримання дитини, тобто 400 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 02.11.2002 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини несумісності характерів. Шлюбні відносини припинено з 14.06.2014 року. Позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, подала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 02.11.2002 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, актовий запис № 369, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 14.06.2014 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 05.07.2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 05.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був укладений шлюб, актовий запис № 345, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 14.11.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинено з травня 2014 року. Позивач просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачем [PERSON] також подано заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 14.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя був зареєстрований шлюб, актовий запис № 290, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з травня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 21.08.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя, у зв'язку з чим виникали сварки та суперечки. Шлюбні відносини припинено з початку 2011 року. Позивач просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача понесені неї судові витрати. У судове засідання [PERSON] не з'явився, подала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в частині розірвання шлюбу, вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат просила залишити без розгляду. Також, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами про розірвання шлюбу згоден. Ухвалою суду від 30.09.2014 року, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору - залишені без розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 21.08.2009 року між [PERSON] та [PERSON] Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був укладений шлюб, актовий запис № 237, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 2011 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 23.08.2003 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції. Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх синів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини припинено. Позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, подала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 23.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 976, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Від шлюбу подружжя має малолітніх синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що 07.12.2007 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різних поглядів на подружнє життя, у зв'язку з чим було втрачено почуття довіри, поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинено з грудня 2015 року. Позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, подала заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим позовні вимоги задовольнити, у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 07.12.2007 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 537, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER].Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки подальше існування сім'ї є неможливим. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити - [PERSON]. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved