Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 52203,42 гривні, 500 гривень за складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку, та судових витрат у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2016 р. о 16 год. 45 хв. на перехресті вул.Ломоносова та вул.Мейтуса, [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі мотоциклу [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався по головній дорозі та здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2016 р. [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до звіту № 275-16 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Ямаха» д.н. [NUMBER], вартість відновлювального ремонту мотоциклу складає 52203,42 гривні. Вартість складання звіту складає 500 гривень. На підставі положень ст.ст.1166, 1187 ЦК України позивач просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому позивач подав заяву про зміну підстав позову, заявивши вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що становить вартість відновлювального ремонту мотоцикла, в розмірі 52203,42 гривні, витрати на складання звіту в сумі 500 гривень та судові витрати у справі до ПрАТ «СК «Провідна», де була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] В судове засідання позивач не з»явився, однак в матеріалах справи наявна заява про можливість розгляду справи у його відсутність. Представник відповідача - ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з»явився, надавши відзив на позовну заяву. Треті особи в судове засідання не з»явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись судом за місцем проживання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2016 р. о 16 год. 45 хв. на перехресті вул.Ломоносова та вул.Мейтуса, [PERSON], керуючи автомобілем «Хонда» д.н. [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя не надала перевагу в русі мотоциклу [NUMBER] під керуванням [PERSON] який рухався по головній дорозі та здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 19.08.2016 р. [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до роз»яснень, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна». Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до Звіту № 275/16, який був складений за замовленням Страховика, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 52203,42 гривні, вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоциклу [NUMBER] слкдає 17477,31 гривня з ПДВ, і 14564,43 гривні без ПДВ. Згідно з ст.35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування Судом встановлено, що зазначені кошти в розмірі 14564,43 гривні були виплачені страховою компанією на користь власника пошкодженого транспортного засобу 26.10.2016 р. Тобто, Страховик в повному обсязі виконав свій обов»язок щодо виплати страхового відшкодування в розмірі матеріального збитку, визначеного відповідно про звіту про оцінку, сплативши його на користь власника пошкодженого транспортного засобу. Звертаючись до суду, позивачем не надано доказів, які б підтверджували його право на звернення з даним позовом, про відмову власника транспортного засобу від отримання страхових виплат в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, про проведення ним відновлювального ремонту транспортного засобу. Враховуючи викладене, вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача судових витрат у справі в зв»язку з відмовою у позові.

Outcome: dismissed