Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Глухівська районна державна адміністрація - орган опіки та піклування (далі - Позивач) звернулася до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що Відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 29.03.2018 неповнолітня [PERSON] була відібрана у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, оскільки свідомо нехтувала та ухилялась від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. [PERSON] була влаштована до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області для проходження курсу реабілітації. Розпорядженням голови Глухівської райдержадміністрації від 07.05.20018 № 257-ОД, [PERSON] отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 01.09.2018 [PERSON] навчається на І курсі Маловисторопського коледжу ім. П.Рибалка Сумського національного аграрного університету на повному державному забезпеченні. За період навчання мати дитини [PERSON] жодного разу не відвідала навчальний заклад, не підтримувала зв`язку з куратором навчальної групи. Відповідач не працює, не займається домашнім господарством, дитину в закладі не відвідує, неодноразово виявлені випадки перебування її у нетверезому стані. До служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації Шило А.М. з приводу повернення дитини у сім`ю не зверталася. Також протягом року Відповідач не звернулась до суду із заявою про повернення доньки у біологічну родину. Таким чином, [PERSON] ніякої участі у вихованні дитини не приймає, не надає їй матеріальної допомоги та не піклується про неї. Зважаючи на це, Позивач просив позбавити Відповідача батьківських прав та стягнути аліменти. У судове засідання представник Позивача не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи по суті в порядку статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відзиву на позов не надіслала до суду не з`явилась. Ухвалою суду від 19 вересня 2019 суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років в селі Полошки Глухівського району Сумської області (а.с. 9). Згідно заочного рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 29.03.2018, яке набрало законної сили 02.05.2018, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав (а.с 16-17). Відповідно до Розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 257-Од від 07.05.2018, [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Полошки Глухівського району Сумської області, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10). Згідно довідок Маловисторопського коледжу імені П.С.Рибалка Сумського національного аграрного університету, [PERSON] , дитина позбавлена батьківського піклування, навчається на денній формі державної основи навчання, на І курсі за спеціальністю 211 «Ветеринарна медицина» Маловисторонського коледжу імені П.С. Рибалка СНАУ з 30.07.2018 наказ № 84/с, знаходиться на повному державному забезпеченні та безкоштовно проживає в гуртожитку, кімната 425. За період навчання мати [PERSON] жодного разу не відвідала заклад, не підтримувала зв`язку з куратором навчальної групи, не цікавилась про результати успішності та стан відвідування занять [PERSON] (а.с. 15, 18). З характеристики, виданій виконкомом Семенівської сільської ради Глухівського району Сумської області № 625 від 27.05.2019 вбачається, що [PERSON] , 1972 р.н., дійсно проживає без реєстрації в [ADDRESS] зі співмешканцем [PERSON] [PERSON] ніде не працює. Випадків порушень, правопорядку в громадських місцях за час проживання на території сільської ради зі сторони [PERSON] не було, нарікань від жителів села не надходило, окрім тих, що бачили її в нетверезому стані (а.с 13). З інформації, наданої Глухівським районним центром соціальних служб для сім`ї дітей та молоді від 29.05.2019, вбачається, що з [PERSON] проводилася роз`яснювальна робота, спрямована на формування навичок відповідального батьківства, створення безпечних умов і комфортних умов для дитини, профілактику вживання алкоголю, оволодіння навичками ведення здорового способу життя. Однак ситуація в сім`ї не покращилась. Неодноразово виявлено випадки перебування [PERSON] у нетверезому стані. Наявні конфлікти між співмешканцями. За повідомленням Глухівського ВП ГУНП в Сумській області встановлено факт психологічного насильства в сім`ї. Жінка не працює, не займається домашнім господарством, дитину в закладі не відвідує (а.с. 14). Із заяви від 29.05.2019, яка власноручно написана [PERSON] на ім`я начальника служби у справах дітей Глухівської районної державної адміністрації, вбачається, що Відповідач не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). За висновком Глухівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її неповнолітньої дитини, Глухівська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини (а.с. 4-5). Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»,- виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно статей 9, 18 Конвенції „Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р. за № 780-Х11,- батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006, Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006, гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам статті 150 СК України. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи те, що Відповідач не займається вихованням та розвитком дитини, не піклується про її здоров`я, духовний та моральний розвиток, не має виховного впливу на дитину, не може сприяти у здобутті освіти та підготувати доньку для самостійного життя, нехтуючи при цьому та ухиляючись від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини, суд вважає за доцільне позбавити її батьківських прав щодо її доньки [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України (далі - СК України), особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому, враховуючи зазначені вище обставини, суд вважає, що вимогу про стягнення аліментів з відповідача слід задовольнити, оскільки за законом вона не звільняється від обов`язку утримувати дитину. На підставі викладеного,

Outcome: approved