Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №24725 про стягнення з позивача [PERSON] грошових коштів на загальну суму 522049,90 грн., які складаються зі строкової заборгованості - 502696,88 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 1368,45 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 17984,57 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинений виконавчий напис про стягнення з позивача грошових коштів на загальну суму 522049,90 грн. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом по Кредитному договору №833/33-27/33/8-001, укладеному 09.01.2008 між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений нотаріусом Чуловським В.А. 31.10.2017, є таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на момент вчинення виконавчого напису, позивачем велись триваючі перемовини щодо реструктуризації та порядку сплати існуючої заборгованості, а також розглядалася можливість часткового списання заборгованості, за умови одночасного погашення узгодженої з банком суми. Банк не повідомляв позивача про вчинення виконавчого напису та продовжував узгоджувати з позивачем умови дострокового погашення кредиту. Тобто, банку було відомо, що заборгованість позивача, яка обліковувалась ним, на момент вчинення виконавчого напису є спірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Станом на 31.10.2017 у приватного нотаріуса Чуловського В.А. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за Кредитним договором №833/33_27/33/8-001, укладеним 09.01.2008, тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку, подав відзив на позовну заяву, в якій в задоволені позову просять відмовити, посилаючись на те, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу були подані документи передбачені законом. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, представник позивача не заперечує проти ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 09.01.2008 між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» кредитний договір №833/33-27/33/8-001. 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] грошових коштів по Договору кредиту №833/33-27/33/8-001 від 09 січня 2008 р., що складається зі строкової заборгованості - 502696,88 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 1368,45 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 17984,57 грн., на загальну суму 522049,90 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідчення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягуюча раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягуюча до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Підпунктами 3-2, 3-5 пункту з Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 22.02.2017 Постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме, зокрема: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України, тобто Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2, визнано незаконною та нечинною з моменту проголошення судом апеляційної інстанції своєї Постанови, тобто з 22.02.2017 р. Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення зазначених судових рішень, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Таким чином, станом на 31.10.2017 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованості, що виникла за Кредитним договором №833/33_27/33/8-001, укладеному 09.01.2008 р. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що слід визнати виконавчий напис, вчинений 31.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 24725, про стягнення з [PERSON] грошових коштів по Договору кредиту №833/33-27/33/8-001 від 09 січня 2008 р., що складається зі строкової заборгованості - 502696,88 грн., строкової заборгованості по нарахованих відсотках - 1368,45 грн., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 17984,57 грн., на загальну суму 522049,90 грн.

Outcome: approved