Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 1614389,50 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 3654, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на такі обставини: 25.01.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №490022803 та надано кредит у сумі 24356,98 дол. США. Відповідно до умов договору позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] 25.01.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки №490022803-П. Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши Третій особі - [PERSON] кредит у сумі 24356,98 дол. США., що підтверджується випискою з особового рахунку Третьої особи (Позичальника). У порушення умов Договору, Третя особа свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 07.07.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 17880,26 дол. США, що за курсом НБУ на 07.07.2014 року складає - 210710,01 грн., за відсотками - 11553,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 136152,04 гри, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (додається). На 07.07.2014 року розмір неустойки становить - пеня - 361288,47 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 4257605,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (додається). Таким чином, розмір неустойки становить: пеня за останні 12 місяців - 107558,82 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1267527,45 грн. На підставі наведеного позивач просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в клопотанні просить розглядати справу без присутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився проте в заяві просить розглядати справу без її присутності. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не зявилася проте в заяві просить розглядати справу без її присутності. Третя особа [PERSON] не зявилися і не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 25.01.2007 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №490022803 та останньому надано кредит у сумі 24356,98 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань Третьої особи ( за договором- Позичальника) [PERSON], що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 25.01.2007 року Позивач та фізична особа - громадянин(ка) України [PERSON], надалі за текстом - Відповідач, уклали Договір Поруки № 490022803-П.. Відповідно до умов Договору поруки відповідач як поручитель поручається за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору листом від 25.04.2014 р. №44684-102-б/б позивачем направлено позичальникові [PERSON] вимогу про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання Третьою особою (Позичальником) зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України). Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Відповідно до п.2.1 Договору поруки, Поручитель поручається за виконання Боржником наступних обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Пунктом 2.1 (а) Договору поруки визначено обовязок повертати Заставодержателю кредит рівними частинами, у терміни визначені у Графік повернення, який наведено у додатку №1 до Основного договору, але не пізніше 25.01.2013 року, терміном виконання зобовязання згідно Договору поруки є аналогічний термін встановлений для Позичальника згідно основного Кредитного договору № 490022803. Відповідно до п.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Тобто, строк повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним і виконання інших зобов'язань, що виникають із Основного Кредитного договору настав 25 серпня 2013 року, а Позивач звернувся до суду 22 липня 2014 року, тобто з пропуском встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засідання докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність передбачених чинним законодавством підстав для застосування до позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк" строку позовної давності про припинення поруки терміном 6 місяців відповідно до вимог ч.4 ст. 559 ЦК України. Враховуючи вище викладене, та те, що позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості до поручителя за кредитним договором із пропущенням строку позовної давності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №490022803 від 25.01.2007 р. та судових витрат по справі задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed