Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні допитана як свідок позивач [PERSON] пояснила, що 10.02.2001 року виконавчим комітетом Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 2. У них [INFO] народилася дочка [PERSON], [INFO] народився син [PERSON]. Сімейне життя не склалось через зраду відповідача, різні несумісні характери та погляди на життя, що у повсякденному житті призводило до сварок і прикрих непорозумінь, тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та недоцільним. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не дивлячись на те, що сторони проживають в одному будинку, кожен з них живе своїим життям та інтересами. Крім того, судом надавався їм термін на примирення, ніяких кроків для збереження сім'ї відповідач не зробив та має бажання створити сім'ю з іншою жінкою. Також відповідач не виконує батьківських обов'язків, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та примусове стягнення аліментів. Діти в подальшому будуть проживати з позивачкою. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, причин своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. 10 лютого 2001 року виконком Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до довідки № 431 від 26.10.2015 року, виданої виконкомом Кожанської сільської ради Оратівського району Вінницької області на утриманні [PERSON] перебувають її діти [PERSON] - [INFO], та син [PERSON] - [INFO] В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Від спільного проживання у подружжя є діти, які проживають з позивачем. Спору майнового характеру між сторонами немає. Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, судом було надано можливість для примирення подружжя, однак заходи з примирення подружжя виявились безрезультатними, вважає, що немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, негативно впливати на розвиток дітей, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач не надав жодних доказів щодо свого стану здоров'я, наявності на утриманні інших дітей. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів була звільнена від сплати державного мита, однак при подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп та просить сплачені нею під час звернення до суду судові витрати стягнути з відповідача, тому суд в порядку ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача та в дохід держави судовий збір. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved