Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Пархомівської сільської ради, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1994 р., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві приватної спільної ,сумісної власності, в рівних частинах, житловий будинок по [ADDRESS] . [INFO] померла баба [PERSON] - [PERSON] , [INFO] батько позивача - [PERSON] , а [INFO] померла його мати [PERSON] . На час смерті [PERSON] з нею в одному будинку проживала її дочка [PERSON] та є такою , що фактично успадкувала майно померлої. [PERSON] постійно проживав разом з спадкодавцями на час відкриття спадщини та є таким , що прийняв спадщину після батька та матері як спадкоємець закону першої черги .З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] та [PERSON] , в інтересах [PERSON] , позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину успадкувати майно неможливо, про що свідчать постанови нотаріуса від 23.01.2020 та від 29.01.2020 року. Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1994 року не зберігся. В даний час відновити свідоцтво неможливо. Просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/14 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, після смерті батька [PERSON] та 5/14 частин будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, після смерті матері [PERSON] , що в цілому складає 3/7 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилася ,подала заяву слухати справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував, просив вирішити справу на розсуд суду . Представник третьої особи у судове засідання не з`явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечував, просив вирішити справу на розсуд суду . Суд, вивчивши матеріали справи , дійшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1994 р., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві приватної спільної ,сумісної власності, в рівних частинах, житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно довідки Пархомівської сільської ради від 03.01.2020 року , житловий будинок по [ADDRESS] мав колишній номер [NUMBER]. Як свідчить довідка КП « Краснокутське БТІ» від 02.01.2020 року за [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах зареєстровано право приватної власності на вказаний будинок. З технічного паспорта КП « Краснокутське БТІ « від 23.12.2019 року , житловий будинок з господарськими будівлями існує по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2001 р., [PERSON] померла [INFO] в с.Пархомівка. Як свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2010 року , [PERSON] помер [INFO] в с.Пархомівка. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2016 р., [PERSON] померла [INFO] в с.Пархомівка. З довідки Пархомівської сільської ради від 10.12.2019 року № 1431 вбачається , що [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , онуком [PERSON] та зятем [PERSON] . Заповіт по Пархомівській сільській раді не посвідчувався. Відповідно до довідки Пархомівської сільської ради від 10.12.2019 року № 1429 , [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . Заповіт по Пархомівській сільській раді не посвідчувався. Як свідчить довідка Пархомівської сільської ради від 10.12.2019 року № 1430 , [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] . Відповідно до рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 01.03.2017 р. ( справа № 627/968/16-ц) по справі за заявою [PERSON] про визнання особи недієздатною, [PERSON] визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON] . Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини... У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця … Позивач є спадкоємцем по закону першої черги. Факт родинних відносин між позивачем та його батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] підтверджено матеріалами справи. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Оскільки згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 жовтня 1994 року зазначено 7 співвласників, то їх частки складають по 1/7 частці кожному. Після смерті [PERSON] , її 1/7 частку фактично успадкувала її єдина донька [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] була зареєстрованою та проживала з нею в одному помешканні , доглядала за нею, користувалася її майном, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину, що відповідає вимогам ст. 529, ст. 549 ЦК ( в ред. 1963 р.), однак юридично її не оформила. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець ,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину . якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] , його 1/7 частку в рівних частинах ( по 1/14 частці ) успадкували спадкоємці першої черги за законом відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, дружина спадкодавця - [PERSON] , та його син [PERSON] , оскільки вони на час смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали з ним в одному помешканні, тобто фактично прийняли спадщину , але юридично її не оформили. На час смерті [PERSON] , її частка складає: (1/7+1/7+1/14) = 5/14, а частка [PERSON] після смерті батька [PERSON] складає: 1/14. Таким чином 5/14+1/14=3/7. [PERSON] має наміри успадкувати частки майна спадкодавців, оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Крім спадкоємця [PERSON] спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавців [PERSON] , яка спадщину не прийняла, до нотаріальних органів не зверталась та відмовляється від прийняття спадщини, про що свідчить нотаріально завірена заява. Інші співвласники зазначені у свідоцтві про право власності від 07.10. 1994 року права на спадкування не мають , оскільки не є спадкоємцями за визначенням ЦК України. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] та [PERSON] , позивач ,в інтересах [PERSON] , звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області , однак їй постановою від 23.01.2020 року та 29.01.2020 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину успадкувати майно неможливо. Оригінал свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1994 року не зберігся. В даний час відновити свідоцтво неможливо. Іншим позасудовим шляхом отримати спадщину не можливо. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Право [PERSON] на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав . Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved