Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 11 серпня 2007 р. зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя, несумісністю характерів та відсутністю взаєморозуміння. Між сторонами часто виникали конфлікти з приводу побутових питань. Сторони не підтримують шлюбні стосунки. З 2010 року сторони окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялась судом належним чином про місце і час слухання справи за місцем реєстрації. Судова повістка повернулась до суду за закінчення її терміну зберігання. В силу положень ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленою про місце і час судового розгляду. На підставі ст. 224 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні судом достовірно встановлено, що 11 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 60. Від шлюбу подружжя подружжя дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, з 2010 року окремо проживають та не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Зазначені обставини були встановлені при розгляді справи. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved