Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], з посиланням на те, що [INFO] померла [PERSON], спадкоємицею за законом, яка подала заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори є вона, дочка спадкодавці. Спадкоємцем за законом, який подав заяву про відмову від прийняття спадщини, є чоловік спадкодавці [PERSON] До спадкового майна померлої належала ? частина житлового будинку [ADDRESS], право власності на який в порядку спадкування вона оформила, отримавши відповідне свідоцтво; ? частина земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS], яка належала їй як співвласнику вказаного будинку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 22 березня 2006 року Кривецькою сільською радою Ставищенського району Київської області згідно рішення Кривецької сільської ради №96 від 27.04.2005 року; на ? частину земельних ділянок кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0991 га та площею 0,0400 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Кривець Ставищенського району Київської області, вартістю 3415,57 гривні та 23436,82 гривні, відповідно, на які мала право спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 22 березня 2006 року Кривецькою сільською радою Ставищенського району Київської області згідно рішення Кривецької сільської ради № 96 від 27.04.2005 року. Проте, оформити свої спадкові права вона не має можливості через підчистки у вказаних правовстановлюючих документах. Під час внесення відомостей про вказані земельні ділянки до Державного земельного кадастру, які відповідають існуючим характеристикам об'єкта в натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів (ст.11 ЗУ «Про Державний земельний кадастр») та в зв'язку із зміною нумерації зон, кварталів в індексно-кадастровій карті Ставищенського району Київської області земельній ділянці право на яку посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі 22.03.2006 року, присвоєний дійсний кадастровий номер [NUMBER]. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на вищевказане спадкове майно. Позивач та її представник в підготовче судове засідання не прибули, подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі (а.с. 32). Відповідач в підготовче судове засідання не прибула направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 56). Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). До спадкового майна померлої належать: ? частина земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] площею 0,2500 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS], яка належала їй як співвласнику вказаного будинку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 22 березня 2006 року Кривецькою сільською радою, згідно рішення Кривецької сільської ради № 96 від 27.04.2005 року; на ? частину земельних ділянок кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0991 га та кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0399 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Кривець Ставищенського району Київської області, на які мала право спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 22 березня 2006 року Кривецькою сільською радою Ставищенського району Київської області згідно рішення Кривецької сільської ради № 96 від 27.04.2005 року (10-12, 15-17). В зв'язку з дубляжем кадастрових номерів вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номера [NUMBER], [NUMBER] (а.с. 14,19). В зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення) дійсна площа земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] право на яку посвідчено державним актом серії [NUMBER] становить 0,0400 (а.с. 23). Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровані за [PERSON] (а.с. 11-13, 16-18, 20-22). Вартість вищевказаних земельних ділянок становить 311972,32 гривень, 3415,57 гривні та 937,47 гривень (а.с. 24-26). З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 35-42), копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 27), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 28) встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Чоловік померлої [PERSON] подав заяву про відмову від прийняття спадщини. 1 листопада 2018 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через підчистки в правовстановлюючих документах (а.с. 34). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог ч.ч.1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки, видані на підставі рішення Кривецької сільської ради, яке є дійсним, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даним земельним ділянка присвоєно кадастрові номера, відомості про які внесені до Державного реєстру земель, земельні ділянки є сформованими і вказані частки можуть бути об'єктом цивільних прав та належать до спадкового майна померлої [PERSON], позивач набула право власності в порядку спадкування за законом після смерті останньої на ? частину вищевказаних земельних ділянок, і оскільки відповідачем позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати бере на себе (а.с. 2-4), відповідач до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved