Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та з урахуванням уточнень просив стягнути з [PERSON] на користь позивача суму в розмірі 74 865,68 грн., сплачений судовий збір в розмірі 748,66 грн., а всього 75614,34 грн., стягнути з ПАТ „Страхова компанія „Провідна" на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 500,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 квітня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген (державний номер [NUMBER]) по вулиці Михайлівська, 9 в м. Києві, всупереч п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, змінюючи напрямок руху не переконався в безпеці вказаного маневру, перетнув подвійну лінію дорожньої розмітки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Субару (державний номер [NUMBER]), що спричинило пошкодження транспортних засобів. 30.04.2013 постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Позивач на підставі Страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку-фактури від 30.04.2013 року, враховуючи актуалізований звіт про оцінку здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 124 865,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12355 від 10.05.2013 р. На підставі викладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, просив розглядати справу у його відсутності. Представники відповідача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» в судове засідання жодного разу не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Врахувавши заяву представника позивача, пояснення відповідача [PERSON] дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 квітня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем Фольксваген (державний номер [NUMBER]) по вулиці Михайлівська, 9 в м. Києві, всупереч п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, змінюючи напрямок руху не переконався в безпеці вказаного маневру, перетнув подвійну лінію дорожньої розмітки, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Субару (державний номер [NUMBER]), що спричинило пошкодження транспортних засобів. 30.04.2013 постановою Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій осби, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем Фольксваген (державний номер [NUMBER]), є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Судом встановлено, що визначивши розмір матеріального збитку, позивачем було виплачено страхове відшкодування своєму страхувальнику в розмірі 124 865,68 грн., а враховуючи те, що винним у настанні ДТП визнано [PERSON], до позивача перейшло право вимоги потерпілої особи до особи, відповідальної за завдані збитки. В ході розгляду справи було встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за Полісом № АВ/8656860, за яким відповідач-2, взяв на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Згідно із статтею 3 Закону України № 1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону України № 1961-IV, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно із статтею 33 Закону України № 1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 28 Закону України № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону України № 1961-IV, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України № 1961-IV, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Дії, спрямовані на врегулювання питання, щодо виплати заподіяної шкоди в досудовому порядку не було здійснено. Таким чином, Відповідач-1 має сплатити на користь позивача суму в розмірі 74 865, 68 грн., виходячи з наступного розрахунку: 124 865,68 грн. - 50000,00 грн. = 74 865,68 грн., де: 124 865,68 грн. - загальний розмір шкоди, 50000,00 грн. - ліміт за страховим полісом, 74 865,68 грн. - різниця, яку має сплатити Відповідач-1. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 74865,68 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved