Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

В лютому 2017 року органом опіки та піклування Млинівської районної державної адміністрації пред'явлено в суд позов до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Зазначила, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], яку вона відмовилась забрати з пологового будинку. Батько дитини - [PERSON] записаний у свідоцтві про народження зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітня дитина перебуває на первинному обліку дітей, які залишились без піклування батьків, дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування служби у справах дітей Млинівської райдержадміністрації як дитина, позбавлена батьківської піклування (розпорядження голови райдержадміністрації про надання статусу від 20.07.2016 № 187). Біологічних родичів на території сільської ради матір та батько дитини не мають. Відповідач має ще двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., відносно яких вона позбавлена батьківських прав згідно рішення Млинівського районного суду від 08.10.2014 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 20.01.2017 № 39 у будинку антисанітарні умови, тепловий режим не відповідає нормі, брудно, розкидані речі особистого вжитку, посуд, залишки їжі, порожні пляшки з під спиртного. Просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS] Млинівського району Рівненської області відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Стягувати з[PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] Млинівського району Рівненської області, аліменти на користь Комунального закладу «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 27.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. (а.с.24,30) Представник органу опіки та піклування Острожецької сільської ради - Нагай Н.Я. в судовому засіданні пояснила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, не працює, з моменту відмови дитиною не цікавилась тане надавала матеріальної допомоги на її утримання, співмешканець [PERSON] дитину як свою не визнає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її дочки та стягувати з неї аліменти на її утримання. Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п.2 ч.1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є матір»ю малолітньої [PERSON] та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: не цікавиться її життям, здоров"ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 липня 2016 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.3) З заяви батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»я від 15 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] відмовилась забрати свою дитину - дочку [PERSON], [INFO] із пологового відділення Млинівської ЦРЛ Млинівського району Рівненської області, про даний факт свідчить і акт медичного закладу від 15 липня 2016 року (а.с.7) Згідно розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації від 20 липня 2016 року № 187 малолітній [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с.6) У відповідності до довідки -характеристики від 20.01.2017 року [PERSON] проживає в с.Новосілки Млинівського району із співмешканцем., не рацює, схильна до вживання спиртних напоїв, вихованням власних дітей не займається, діти з нею не проживають. (а.с.13) Відповідно до рішення Млинівського районного суду від 08.10.2014 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно ще двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11-13) Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання від 20.01.2017 №39 у будинку антисанітарні умови, тепловий режим не відповідає нормі, брудно, розкидані речі особистого вжитку, посуд, залишки їжі, порожні пляшки з під спиртного. (а.с.14) Згідно розпорядження голови Млинівської районної державної адміністрації від 11 серпня 2016 року № 202 малолітню [PERSON], [INFO] влаштовано в комунальний заклад «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» на повне державне забезпечення. (а.с.15) З повідомлення КЗ «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» від 15.02.2017 року вбачається, що малолітню [PERSON], [INFO] року згідно «Книги обліку відвідувань батьками та родичами дітей будинку дитини» ніхто не відвідував. (а.с.18) Відповідно до рішення від 23.02.2017 року № 03-17, орган опіки та піклування Млинівської райдержадміністрації Рівненської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дочки - [PERSON], [INFO].(а.с.19) Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON], оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини. За приписом ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. У відповідності до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Як встановлено всудовому засіданні, відповідач є матір»ю малолітньої дитини та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою, будь-яких інших осіб на утриманні не має. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Задовольняючи позов, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, котрий на час розгляду справи становить 1426 гривень. Тому, суд вважає, що рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 27.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття буде справедливим та відповідає чинному законодавству. За приписом ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Днем пред»явлення позову вважається день прийняття судом позовної заяви. Згідно штампу на позовній заяві, позовна заява подана до суду 27.02.2017 року. Відповідно до положень п.3, 7 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Враховуючи наведене, на підставі ст.19, 75, 84, 164, 165,180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved