Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.09.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохає визнати за нею право на земельну частку (пай ) розміром 3,34 умовних кадастрових гектари, вартістю 122828,82 грн. розташовану в межах території Глобинської міської ради Полтавської області. Мотивувала тим, що з 1995 року по 1996 рік вона працювала в колгоспі ім. «Мічуріна», м. Глобине Полтавської області, та була його членом. ЇЇ прізвище помилково не було включене до списку громадян - членів КСП ім. Мічуріна, які мають право на земельну частку (пай), що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю та сертифікату на право на земельну частку (пай) вона не отримала. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Мічуріна отримало 28.11. 1995 року серії ПЛ № 22. З названої дати вона набула право на земельну частку (пай) в розмірі 3,34 умовних кадастрових гектарів, вартістю 122 828,82 грн. ( з урахуванням індексації) в спільній частковій власності членів названого КСП. Таким чином, вона позбавлена правовстановлюючого документу на землю і змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. У судове засідання позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує . Представник відповідача Глобинської міської ради, представник третьої особи ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» в судове засідання не з»явилися. В заяві, адресованій суду, прохали розглянути справу без їх участі. Заперечення на позов не направили. Представник відповідача - Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, представник третьої особи - відділу держгеокадастру у Глобинському районі в судове засідання не з»явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Заперечення на позов не направили. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] з 27.01.1995 року по 02.02.1996 рік працювала в колгоспі ім. «Мічуріна», м. Глобине Полтавської області та була його членом. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці серія БТ-ІІ № 5211443 позивача. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Мічуріна отримало 28.11. 1995 року серії ПЛ № 22. З архівної довідки від 30.04.2014 року № 04-02/368 вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім.Мічуріна (Протокол №2 від 23.12.1992 року) вирішено реформувати колгосп ім. Мічуріна в КСП ім.Мічуріна, яке є правонаступником колгоспу ім. Мічуріна. Відповідно до розпорядження Представника Президента України в Глобинському районі № 300 від 01.07. 1993 року зареєстровано колективне сільськогосподарське підприємство ім. Мічуріна та його Статут. Відповідно до розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації № 75 від 10.02. 2000 року зареєстровано приватне сільськогосподарське підприємство «Мрія» ( засновник - [PERSON]П.) та її Статут. Відповідно до розпорядження голови Глобинської райдержадміністрації № 336-а від 22.05. 2000 року зареєстровано доповнення до Статуту ПСП «Мрія». Доповнено до розділу 3, розділ 3.7 п. 3.12 - ПСП «Мрія» є правонаступником майна та боргів КСП ім. Мічуріна. Відповідно до розпорядження голови Глобинської районної державної адміністрації № 590 від 07.12. 2001 року переєстровано ПСП «Мрія» у ТОВ Агрофірму «Мрія» в зв»язку із зміною організаційно-правової форми. Пунктом 3.1 Статуту зазначено Товариство є правонаступником ПСП «Мрія». 04.08.2009 року проведена державна реєстрація припинення юридичної особи ТОВ Агрофірма»Мрія» в результаті реорганізації шляхом приєднання до ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт. У Статуті ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт зазначено: Товариство є правонаступнитком всіх прав та обов»язків..., ТОВ Агрофірми «Мрія»,..., яка припинила діяльність в процесі реорганізації шляхом приєднання до Товариства. Відділ Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області надав письмову інформацію про те, що КСП «Мічуріна» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ №22 від 21.11.1995 року. У додатку № 1 до Державного акту (списку осіб, які набули право на земельну частку (пай)) прізвище [PERSON] не значиться. Сертифікат про право на земельну частку (пай) їй не видавався. Нормативно грошова оцінка земельної частки(паю), площею 3,34 га по колишньому КСП ім. Мічуріна, станом на 16.08.2016 року, складає 122828,82 гривень. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки(паю). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7„Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі вона відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Встановивши, що [PERSON] на момент видачі КСП «Мічуріна» Державного акту на право колективної власності на землю була членом названого підприємства , суд вбачає підстави для визнання за нею права на земельну частку (пай). Згідно ч.2 ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суди в усіх необхідних випадках мають застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Право позивача на земельну частку (пай) було порушено в 1995 році, до суду вона звернулася лише 26.09.2016 року, належних доказів, які б свідчили про поважність пропуску звернення до суду, не надала. Проте, заяви від відповідачів про застосування позовної давності не надійшли, тому суд її самостійно не застосовує. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на викладене позов задовольняється повністю.

Outcome: approved