Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.03. 2012 року в розмірі 11840,30 гривень та судові витрати по справі. В позовній заяві позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" вказує про те, що між ним та відповідачем [PERSON] 16.03. 2012 року було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідачеві позивачем надано кредит. Відповідно до виявленого бажання, відповідачеві було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Банком свої\~зобов`язання\~перед відповідачем\~виконано,\~однак відповідач\~ порушила умови\~кредитного договору\~№ б/н\~від 16.03.\~2012\~року щодо\~повернення суми\~кредиту та\~погашення суми\~заборгованості.\~Через невиконання\~відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань за вказаним кредитним договором станом на 14.09.2020 року виникла заборгованість в розмірі 11840,30 гривень, що складається з: 9133,30 гривень заборгованості за кредитом; 2707 гривень заборгованості за простроченими відсотками. Позивач Акціонерне\~товариство комерційний\~банк «ПриватБанк»\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором, в сумі 11840,30 гривень та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів та зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.59). Відповідач \~ [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що дійсно брала кредит у даному банку 16 березня 2012 року, про що підписувала анкету-заяву. Спочатку їй було встановлено кредитний ліміт 500 гривень, в подальшому 2500 гривень, 3000 гривень та ще пізніше 9000 гривень. Вона справно сплачувала кредит, крім того банком з її зарплатного рахунку постійно списувалися грошові кошти на погашення кредиту. На сьогодні вона через карантин залишилася без роботи та не має можливості вносити кошти на погашення кредиту. Востаннє з її зарплатної картки банк списав кошти на погашення кредиту приблизно в березні чи в квітні 2020 року. Вона на сьогодні не пам`ятає чітко під які відсотки вона брала кредит і чи це було зазначено в анкеті-заяві. Будь яких інших документів в банку вона ніколи не підписувала. З нею ніхто не погоджував розміру процентів за користування кредитом та зміни по сплаті процентів, особливо збільшення. Ніяких повідомлень з банку про збільшення чи зменшення відсоткової ставки до неї не надходило. Вона завжди вносила грошові кошти на погашення кредиту і на сьогодні сплатила банку немалу суму за користування кредитом. Тому, визнає позов в частині сплати заборгованності за тілом кредиту, однак не визнає позов в частині погашення заборгованності по сплаті процентів за користування кредитом. З розрахунку поданого до позовної заяви вбачається що банк самостійно ставив розмір процентів за даним кредитом і кожного року проценти були різні. Не заперечує щодо задоволення позову частково. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. \~ \~ \~ \~Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.\~\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] 16.03. 2012 року звернулася до позивача з анкетою-заявою про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.15). Із змісту такої анкети-заяви встановлено, що вона містить відомості про персональні дані заявника, додаткову інформацію про нього. У передостанньому розділі анкети-заяви зазначено про те, що ознайомившись із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, заявник виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Кредитка «Універсальна». У анкеті-заяві [PERSON] зазначено про те, що її бажаний кредитний ліміт по платіжній картці «Універсальна » становить 500 гривень (а.с. 15.). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається що кредитний ліміт [PERSON] станом на 16.03.2012 року становив 2500 гривень /а.п.13/. Крім того, анкета-заява не містить відомостей про встановлення будь-якої процентної ставки за користування кредитом чи відповідальності за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитом. У Постанові від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/19 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позиції відповідно до якої без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Із змісту доданого позивачем до позовної заяви Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 16) встановлено, що за користування кредитною карткою «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» відсоткова ставка за місяць на залишок заборгованості становить 3% (тобто 36% на рік); за користування кредитною карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» відсоткова ставка за місяць на залишок заборгованості становить 2,5% (тобто 30% на рік); за користування кредитною карткою «Універсальна CONTRACT» відсоткова ставка за місяць на залишок заборгованості становить 1,7% (тобто 20,4% на рік); за користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» відсоткова ставка за місяць на залишок заборгованості становить 2,5% (тобто 30% на рік). Однак, такий Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить відомостей про ознайомлення відповідача з Тарифами банку. Надана позивачем анкета-заява не містить відомостей про те, якого саме виду кредитна картка " Універсальна" була видана відповідачці і під які відсотки. Крім цього, із змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.03.2012 року, що проведений позивачем станом на 31.05.2015 року, 30.06.2019 року та 14.09.2020 року (а.с. 8-12), зазначено, що відсоткова ставка за користування кредитом позивачем нараховувалася в розмірі: з 16.03. 2012 року 30%, з 01.09. 2014 року 34,80 %, з 01.04. 2015 року 43,20%, з 01.06.2015 року - 20,25%, з 19.09.2015 року 20,90% , з 20.04.2016 року 30,60%. В силу вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Позивачем не доведено те, що ним було повідомлено відповідача про зміну процентної ставки та таке повідомлення було отримане відповідачем. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Однак, до позовної заяви позивачем не додано доказів повідомлення відповідача про підвищення процентної ставки за кредитом. Крім того, сама анкета-заява позичальника не містить даних про розмір процентної ставки, яка була погоджена сторонами при підписанні такої анкети-заяви. При вирішенні спору в частині вимог позивача про стягнення з відповідача процентів, суд враховує правову позицію Верховного Суду України висловлену в постанові від 11 жовтня 2017 року по справі № 6-1374цс17. Так, Верховний Суд України в такій постанові роз`яснив, що у разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Із змісту позовної заяви та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи (письмових доказів) будь-яких відомостей про те, що позивач повідомляв відповідача про зміну розміру процентної ставки та доказів отримання такого повідомлення відповідачем, не встановлено. Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які наявні у матеріалах справи, підпису позичальника (відповідача) не містять. Банк, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинен надати підписані позичальником Умови і правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови і правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). При цьому, суд зважає на приписи ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, згідно якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В силу вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачем не надано до суду доказів того, що відповідач підписував Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку та що саме в редакції, доданій до позовної заяви, діяли на час підписання відповідачем анкети-заяви такі Умови і правила. Належних та допустимих доказів, що на час подання позивачеві відповідачем анкети-заяви, сторонами були погоджені усі умови надання кредиту, зокрема, щодо розміру процентної ставки, розміру комісії чи розміру пені у випадку невиконання кредитного зобов`язання, позивачем до суду надано не було. Крім того, не було позивачем надано доказів надіслання повідомлення відповідачеві про зміну процентної ставки та доказів, що підтверджували б факт отримання відповідачем такого повідомлення. Разом з тим, у розрахунку заборгованості, що проведений позивачем станом на 14.09.2020 року за договором б/н від 16.03.2012 року, укладеного між «Приватбанком» та [PERSON] , виникла заборгованість в розмірі 11840,30 гривень, що складається з: 9133,30 гривень заборгованості за кредитом; 2707 гривень заборгованості за простроченими відсотками /а.п.8-12/. Проте, позивачем не доведено, що на час підписання відповідачем анкети-заяви, сторонами були узгоджені такі умови кредитування, як розмір процентів за користування кредитом, розмір неустойки, у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, строк кредитування, тощо. Відсутність підпису сторін, печатки банку на Умовах і правилах надання банківських послуг дає підстави вважати, що банком не були узгоджені з споживачем банківських послуг (відповідачем) умови кредитування про умови кредитування банком не був поінформований споживач. Така правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Під час розгляду справи встановлено, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б підстави нарахування процентів (їх розміру) в розмірі 2707 гривень. Беручи до уваги встановлені обставини справи та вказані правові норми, суд дійшов висновку, що порушене право позивача, підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9133,30 гривень. В решті вимог позивача слід відмовити, у зв`язку з не доведенням таких вимог позивачем. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2102,00 гривня (а.с. 1) судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви. Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~суд покладає\~на відповідача\~ [PERSON] \~витрати позивача\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~тобто в\~розмірі 1621,42\~гривень (9133,30\~гривень х\~2102,00\~гривень :\~11840,30 гривень = 1621,42 гривень). Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими. Відповідно до ст.ст.509, 526, 530, 610, 625, 629, 1049-1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial