Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії КР №0070270, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів за №142 від 25.12.1997 року по КСП «ім. Кубишева», площею 4,28 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] Лук»янівни, яка померла 20.04.1999 року. Сертифікат власником отриманий, але оригінал втрачений . Батько позивача та син [PERSON] Лук»янівни, [PERSON], помер після відкриття спадщини 15.05.1999 року. При зверненні доприватного нотаріуса [PERSON], з заявою про прийняття спадщини, за законом, позивач дізналася, що отримати свідоцтво, про право на спадщину, на земельну ділянку, не може через не надання нею оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), так, як оригінал сертифікату втрачений. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку, тому вимушений звернутись до суду, за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та присутності її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.14). В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та слухання справи у її відсутність (а.с 33). Представник відповідача - Олександрівської районної державної адміністрації, в судове засідання не звився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи в його відсутність (а.с.26-27). Представник відповідача, Михайлівської сільської ради, в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у його відсутність (а.с.29). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини щодо відкриття та прийняття спадщини виникли до 01.01.2004 року і врегульовуються ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Згідно ст. 525 ЦК Української РСР (в редакції 1963р.)- часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був-би спадкоємцем; вони успадкують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР (1963р.) - визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 551 ЦК Української РСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно ст.561 ЦК Української РСР (1963р.) строк для видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 17 розділу 10 «Перехідних положень» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації вимоги на відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток в натурі та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.8) вбачається, що [PERSON] Лук»янівна померла 20.04.1999 року. Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР №1671415, вбачається, [PERSON] Лук»янівна є матір»ю [PERSON] (а.с. 34 ) Згідно Свідоцтва про народження серії ІІ-ОЛ №425589 від 28.01.1987 року, вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7) [PERSON], помер 15.05.1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №055312 від 15 травня 1999 року (а.с.35 ) . Донька [PERSON]І, [PERSON] - позивач по справі, відповідно, являється внучкою [PERSON] Лук»янівни, що також підтверджується рішенням Олександрівського районного суду про встановлення факту родинних відносин від 24.01.2002 року (а.с.12). З відмови у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу [PERSON] видно, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, через ненадання оригіналу правовстановлювального документу сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 9). Згідно витягів з Спадкових реєстрів (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності ) та (заповіти/спадкові договори), вбачається, що після смерті [PERSON], 20.04.1999 року, відомості відсутні (а.с.10-11). Таким чином в суді було встановлено, що спадкодавець мала сертифікат на земельну частку (пай), зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї), який спадкодавець за життя отримав, позивач є спадкоємцем, на спадкове майно по закону, яка вважається такою, що спадщину прийняла, отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно не може через втрату спадкодавцем оригіналу сертифіката, а тому її вимоги про визнання права власності на спадкове майно базуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved