Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13 листопада 1991 року і по теперешній час. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що він народився [INFO] року в м. Ртищево Саратовської області. В 1949 році разом з матір'ю [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в Закарпатську обл., Берегівський р-н с. Батєво (Свобода). В 1962 році був призваний на військову службу Берегівським районним військкоматом. Після служби в армії став проживати в м. Чоп, в період з 16.07.1974 року по 19.04.1977 рік був зареєстрований та проживав у [ADDRESS], що м. Чоп. Після одруження з гр. [PERSON] переїхав проживати в м. Ужгород, а 01.04.1983 року був зареєстрований у [ADDRESS] що в м. Ужгороді. Зазначає, що після розірвання шлюбу , в 1987 році був знятий з реєстрації місця проживання та з тих пір проживає у батьківській квартирі [ADDRESS] без реєстрації, за що 21.03.2008 року постановою Ужгородського міськрайонного суду був визнаний винним у порушенні КУпАП та підданий адміністративному стягненню. В 2004 році померла його мати . Оскільки він в 1991 році не оформив паспорт громадянина України, то в подальшому не зміг зареєструватись за адресою проживання, прийняти спадщину за померлою матір'ю та на даний час не має можливості оформити пенсію по віку. Встановлення факту проживання на території України йому потрібно для отримання паспорта громадянина України, який необхідний для реєстрації у вказаній квартирі та оформлення пенсії по віку. За вказаних обставин заявник змушений звертатись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив суд встановити факт постійного його проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13 листопада 1991 року і по теперешній час з підстав викладених у заяві. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала та просила задоволити їх з підстав та мотивів викладених у заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Ужгородського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області - Радь О.І. заперечив проти задоволення заяви у зв'язку з відсутністю письмових доказів, що підтверджують факт проживання на території України заявника. Надав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях , які приєднані до матеріалів справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що заявник [PERSON] - її сусід по дачі, яка знаходиться в «Дачному масиві» в районі м. Чоп та відноситься до Струмківської сільської ради. З 1987 року вона знайома із заявником, оскільки її дача розташована навпроти із дачею заявника то він допомагає їй по господарству. [PERSON] стверджує, що станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року заявник проживав на території України. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що перебуває із заявником у родинних відносинах. Пам'ятає, що з 1962 року заявник проживав на території України, проживав у м. Чоп та в м. Ужгород. Станом на 1991 рік заявник також проживав на території України. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він знайомий із заявником з 1992 року. [PERSON] проживав на дачі в районі м. Чоп. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], заперечення представника заінтересованої особи, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині 1 цієї норми. Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України на певний час. На виконання Закону Президентом України 27 березня 2001 року видано Указ № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до Порядку для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України або виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Із заявою, копією паспорту подається рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на певну дату, якщо у паспорті особи відсутні відомості про прописку. Таким чином, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України, який має юридичне значення. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 9 Закону України „Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з декількох умов прийняття до громадянства України. Указом Президента України від 27 березня 2001 року „Питання організації виконання Закону України „Про громадянство України" встановлено, що для прийняття до громадянства України особа, яка бажає набути громадянство України у спосіб зазначений заявником, проміж інших документів, подає до комісії при Президентові України з питань громадянства документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх 5 років та копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] року в м. Ртищево Саратовської області, що підтверджується данними паспорта громадянина СРСР оглянутому в судовому засіданні, копія якого приєднана до матеріалів справи ./а.с.6-7/ Поясненнями заявника та показами свідків в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року і по теперішній час безперервно проживає на теріторії України. Як встановлено судом, заявник [PERSON] в період з 16.07.1974 року по 19.04.1977 рік був зареєстрований у [ADDRESS], що м. Чоп, а 01.04.1983 року зареєстрований у [ADDRESS] що в м. Ужгороді , звідки в 1987 році був знятий з реєстрації місця проживання, що стверджується данними реєстрації паспорта громадянина СРСР [PERSON] серії [NUMBER]. /а.с.7/ Згідно довідки виконавчого комітету Чопської міської ради Закарпатської області №0123 від 26.01.2014 року, [PERSON] фактично проживав в [ADDRESS] з 1991-1995 рік, а з 1995 року по теперішній час проживає фактично в [ADDRESS]./а.с.51/ Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вважає, що заявник обґрунтовано саме в судовому порядку просить встановити факт його безперервного проживання на законних підставах на території України станом на 24.08.1991 року та 13 листопада 1991 року включно і по теперішній час, оскільки він з 1991 року, безперервно проживав на території України на законних підставах і не здійснював виїзди за кордон у приватних справах, але за відсутності паспорта неспроможний підтвердити вищевказаний юридичний факт в позасудовому порядку, а його встановлення потрібно для набуття громадянства України . Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують факт, що заявник [PERSON] з 1991 року постійно і безперервно проживає на території України. Факт, що має юридичне значення і підлягає встановленню для реалізації заявником права на набуття громадянства України відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

Outcome: approved