Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Зміст позовних вимог: [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утриманя малолітньої дитини. Позовні вимоги\~мотивує тим,\~що вони\~з відповідачем\~по справі, [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 30 листопада 2017 року рішенням Надвірнянського районного суду справа № 348/2117/2017 . Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] яка є неповнолітньою проживає з нею і знаходяться на її утриманні. На даний час вона проживає з неповнолітньою дочкою в с. Пнів , Надвірнянського району, не працює, а тому їй важко власними силами забезпечити достатній рівень життя для дочки. Відповідач працює зварювальником у Чеській Республіці, отримує заробітну плату яку використовує на власні потреби. А тому, вважає що він має можливість надавати допомогу на утримання дитини в розмірі по 2000, 00 грн. щомісячно. Стислий виклад позиції позивача: Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] - [INFO] аліменти в розмірі по 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього поступила заява про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн., оскільки не має постійного місця роботи. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.10.2019 р. провадження по даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду № 348/2117/17 від 30.11.2017 року (а.с. 6). Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї позивача виданої Пнівською сільською радою за № 3163 від 17.09.2019 року вбачається, що позивач на даний час проживає разом з неповнолітньою дочкою, за адресою [ADDRESS] (а.с. 8) Згідно довідки Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] , [INFO] в період з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року в базі даних не виявлено (а.с. 32). Норми права, які застосував суд: Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Висновки суду: При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров"я платника аліментів, який є фізично здоровим, відсутність інших утриманців, тому суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Так, згідно ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Левкуном Д.Д. укладено Договір № 25/2019 від 24.09.2019 року про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги. (а.с.9-12). Відповідно до розрахункової квитанції № 23/2019 25.09.2019 р. та розрахункової квитанції № 19/2019 25.09.2019 р. надання правової допомоги становить 2000,00 гривень (а.с. 15-16). Однак враховуючи, що позовна заява позивача [PERSON] підлягає до задоволення на 75,00%, від ціни позову тому, судові витрати по наданню правової допомоги підлягають до часткового стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , а саме в сумі 1500,00 грн.. Також стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави 768 грн. 40 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України ,

Outcome: approved