Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 29 липня 2010 року він придбав житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Московська, буд.5. Про наявність реєстрації у його житловому будинку [PERSON], [INFO], йому стало відомо лише через деякий час після придбання будинку. Відповідач є незнайомою людиною для позивача. Звернутися до неї з проханням знятися з місця реєстрації не має можливості, оскільки невідоме її місце проживання. На даний час реєстрація [PERSON] в будинку [PERSON] перешкоджає йому розпоряджатися майном на власний розсуд, а саме, позивач не може продати будинок. Тому позивач просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим по вул. Московській, буд.5, смт. Комишуваха, Оріхівського району Запорізької області. У судове засідання представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові на полягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином у судовому порядку. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву, у якій прохає справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Московська, буд.5, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 липня 2010 року витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2010 року, виданого комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради, технічним паспортом від 09 листопада 2009 року /а.с.9-13/. Згідно довідки Комишувахської селищної ради Оріхівського району Запорізької області №2371 від 02.11.2016 року [PERSON] за реєстрований та проживає за адресою: [INFO] з 24.11.2010 року по теперішній час /а.с.14/. Також судом встановлено, що у належному позивачеві на праві приватної власності будинку за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Московська, буд.5 дійсно зареєстрована [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є довідка адресно-довідкового бюро Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 23.11.2016 року, копія будинкової книги, акт про місце проживання громадянки [PERSON] від 07 листопада 2016 року /а.с.6-7, 15, 18/ Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням стверджував, що він придбав житловий будинок, у якому вже була зареєстрована відповідачка, яка є йому незнайомою людиною, її зареєстровано в будинку попереднім власником. Реєстрація відповідачки в будинку позивача перешкоджає йому розпоряджатися майном на власний розсуд На підставі ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. За розясненнями п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року з подальшими змінами "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім"ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, на ствердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК. Підтвердженням того, що [PERSON], [INFO], не проживає за адресою: [INFO] є акт про місце проживання громадянки [PERSON] від 07 листопада 2016 року, де вказано, що [PERSON] зареєстрована за спірною адресою з 22 травня 2006 року, але не проживає більше шести років та не входить до складу членів сімї власника житлового будинку /а.с.15/. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved