Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 06.08.2010 р. кредитного договору Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] зобов`язаася погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Однак, відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09.01.2020 року має прострочену заборгованість в сумі 12 696,02 гривень. 14.05.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду мКиєва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву. На підставі положень ст..ст. 274-279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов`язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що предбачені кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.08.2010 р. [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої висловила намір отримати кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 1000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складають Договір про надання банківських послуг. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено, судом позивач виконав належним чином свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою по рахунку позичальника. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно з п.1.1.2.1.7 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт ( [PERSON] ) зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Крім того, як встановлено судом, відповідач належним чином була ознайомлена з Умовами кредитування з використанням картки «Універсальна», які містили інформацію про тип кредитної лінії розмір відсотків, розмір щомісячного платежу, строки внесення платежів, розміри штрафів, розмір відсотків за перевищення кредитного ліміту, а також інших супутніх послуг, що підтверджується підписом Позичальника на даних Умовах. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за Кредитним договором. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 09.01.2020 р. заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 12 696,02 гривень, з яких: -7 908,03 - заборгованість за тілом кредиту; -1309,95 гривень - заборгованість по процентам за відстотками за прострочений кредит; -2397,28 гривень - заборгованість за пенею; -500,00 гривень - штраф (фіксована частина); -580,76 гривень - штраф (процентна складова). Відповідно до п.1.1.2.1.8 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, Клієнт зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, Договір діє на протязі 12 місяців з дня його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Заяв про припинення дії договору на адресу Банку від відповідача не надходило. Відповідно до п.2.1.6.15 Умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом Договору або виникнення ситуації, що може спричинити збиток для Банку, Банк вправі в будь-який момент направити Клієнту вимогу про дострокове погашення повної суми заборгованості за Овердрафтом, включаючи нараховані відсотки і комісії відповідно до Тарифів. Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту відправлення Банком вимоги. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Відсутність коштів у боржника не звільняє його від обов`язку виконати умови Кредитного договору. Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 гривень та в розмірі 580,76 гривень - штраф (процентна складова), виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідачів цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням ст..61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафу не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі, пропорційно до задоволених вимог ( 62,3%). Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.4, 5, 77, 81, 141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

Outcome: partial