Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.06.2021 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Новосанжарська центральна лікарня Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 23.12.2020 сталася ДТП за участі водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ГАЗ2752-104, д.н.з. [NUMBER] , та за участі водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ГАЗ 2705 ШД, д.н.з. [NUMBER] , який належить КНП «Новосанжарська центральна районна лікарня». Позивач вказував, що ДТП сталася з вини водія [PERSON] , в результаті пригоди автомобіль ГАЗ2752-104, д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] був пошкодженим, позивачу спричинені матеріальні збитки, АТ «СК «АРКС», де було застраховано цивільно-правову відповідальність винного в ДТП водія, зазначену пригоду було визнано страховим випадком, визначено розмір страхового відшкодування в сумі 55860,60 грн, яку позивачу було виплачено. Також позивач зазначав, що ним понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу, загальна сума понесених витрат складає 121210 грн, з яких страховою компанією відшкодовано 55860,60 грн. Невідшкодованою залишається сума 65349,40 грн та 2600 грн франшизи, всього - 67949,40 грн. Також в результаті ДТП позивачу завдано моральної шкоди, яку оцінює в сумі 12050,60 грн. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з КНП «Новосанжарська ЦЛ» на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП в розмірі 67949,40 грн, моральну шкоду в розмірі 12050,60 грн та понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн та зі сплати судового збору в розмірі 3178 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.06.2021 відкрито провадження в справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем КНП «Новосанжарська ЦЛ» 18.06.2021 подано до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18.06.2021 заперечення КНП «Новосанжарська центральна лікарня Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення. 06.07.2021 відповідачем КНП «Новосанжарська ЦЛ» подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що н момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.12.2020, цивільно-правова відповідальність КНП «Новосанжарська ЦЛ» була застрахована, позивачем погоджено та отримано страхове відшкодування в розмірі 55860,60 грн. Також відповідач вказував, що як вбачається зі звіту, що складений 04.02.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 2752-104, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, становить 124179,99 грн, а ринкова вартість автомобіля на дату ДТП становить 80460,60 грн, що є значно меншою, ніж вартість його відновлювального ремонту, тому такий транспортний засіб вважається фізично знищеним. З цих підстав позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди вважає необґрунтованими та безпідставними. Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди вважає, що у позовній заяві позивач не надав належних доказів, що внаслідок ДТП, яким сталася 23.12.2020, йому було спричинено душевних страждань. В задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. Третя особа АТ «СК «АРКС» письмові пояснення з приводу позовної заяви до суду не подавала. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Встановлено, що 23.12.2020 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом спеціалізованим легковим меддопомога ГАЗ 2705 ШД, д.н.з. [NUMBER] , із увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом не здійснив обгін перетнувши подвійну спеціальну лінію дорожньої розмітки, не переконався у безпеці виконуваного маневру в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ГАЗ 2752-104, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку від вул. Соборності до вул. Зіньківська в крайній лівій смузі та біля буд. 36 виконував маневр повороту ліворуч. Своїми діями [PERSON] порушив п. 34.1.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 21.01.2021 в справі № 552/6230/20, яка вступила в законну силу, визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених водієм [PERSON] , які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також судом встановлено, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував транспортним засобом спеціалізованим легковим меддопомога ГАЗ 2705 ШД, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована страховиком АТ «СК АРКС» згідно з полісом № 201740625, що виданий на підставі генерального договору № 126го0п від 17.02.2020, укладеного між АТ «СК «АРКС» та КНП «Новосанжарська ЦЛ». Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Судом вставлено та не оспорюється сторонами по справі, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 23.12.2020, транспортний засіб ГАЗ 2752-104, номерний знак [NUMBER] , отримав механічні ушкодження. Також встановлено та визнається учасниками справи, що страховиком АТ «СК АРКС» дорожньо-транспортна пригода, що відбулася 23.12.2020, визнана страховим випадком, визначено розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи 55860,60 грн. Позивач [PERSON] отримав від страховика страхове відшкодування у визначеному розмірі, що підтверджує в поданій до суду позовній заяві. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вирішуючи питання щодо розміру спричиненої позивачу шкоди в результаті ДТП суд виходить з такого. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, на підтвердження розміру спричиненого йому матеріального збитку надав до суду квитанцію до прибуткового касового ордеру серії 02ААГ 153540 ФОП [PERSON] від 12.05.2021 на суму 121210 грн. Разом з тим, відповідно до звіту № 1.102.20.0009232 від 04.02.2021 експерта [PERSON] , який враховано страховиком при визначення розміру страхового відшкодування та з яким позивач погодився, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 124179,99 грн, що перевищує ринкову вартість автомобіля, яка складає 80460,60 грн. Отже, має місце фізичне знищення автомобіля. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ 2752-104, номерний знак [NUMBER] , перевищує ринкову вартість автомобіля, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу [PERSON] за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження, яка визначена в сумі 80460,60 грн відповідно до звіту № 1.102.20.0009232 від 04.02.2021. Пошкоджений транспортний засіб ГАЗ 2752-104, номерний знак [NUMBER] , (його залишки) хоча і є фізично знищеним, але має певну вартість. Згідно звіту № 1.102.20.0009232 від 04.02.2021 вартість пошкодженого транспортного засобу після ДПТ складає 22000 грн. З такою вартістю позивач в повній мірі погодися, оскільки прийняв страхове відшкодування від страхової компанії. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про визначення розміру шкоди, завданої позивачу [PERSON] , як власнику пошкодженого транспортного засобу, виходячи з суми 58460,60 грн, що є ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження (80460,60 грн), за мінусом 22000 грн (вартість пошкодженого транспортного засобу, яка залишається у позивача) та визначає її сумою 58460,60 грн. Як встановлено судом, саме зазначена сума за мінусом франшизи 2600 грн була виплачена позивачу. Оскільки шкода в розмірі страхового відшкодування в сумі 55860,60 грн позивачу була відшкодована страховою компанією, з відповідача КНП «Новосанжарська ЦЛ» на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 2600 грн, що є сумою франшизи. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За нормами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Жодних доказів на підтвердження наявності спричиненої моральної шкоди позивачем на підтвердження позовних вимог до суду надано не було. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають за їх недоведеністю. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] документально підтверджено понесення судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн та 908 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. Разом з тим, судові засідання в справі не проводилися, витрати на правничу допомогу за участь адвоката в судовому засіданні на суму 6000 грн є необґрунтованими. Обґрунтованими є витрати на суму 9000 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (на 3,25 %) позивачу [PERSON] підлягають відшкодування відповідачем судові витрати зі плати судового збору в сумі 29 грн 51 коп., а також з оплати витрат на правову допомогу в розмірі 292,50 грн.

Outcome: partial