Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що він у 2011 році позичив своєму сину [PERSON] грошову суму у розмірі 3\~000 доларів США, яка необхідна була останньому для купівлі автомобілю. З причин, що не залежали від його волі договір купівлі-продажу автомобіля укладено не було, та власник автомобіля, замість договору купівлі-продажу зробила генеральне доручення на управління транспортним засобом, куди також був вписаний і він. Враховуючи вартість автомобілю на момент купівлі 15\~000 доларів США, сума яку він надав у борг сину становить 1/5 від вартості автомобілю. У зв`язку з тим, що сума боргу повернута не була, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача адвокат Харламов В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , зареєстрований Дніпропетровським МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.2005 року, укладений 18 червня 2011 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ); зобов`язати [PERSON] та [PERSON] сплатити [PERSON] вартість 1/5 частину автомобіля марки HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , зареєстрований Дніпропетровським МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.2005 року, що становить 81 480 грн.; стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки судові витрати, понесені зі сплатою судового збору: 814.80 грн. та 768,40 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] , зареєстрований Дніпропетровським МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 21.12.2005 року, укладений 18 червня 2011 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ) та визнання за [PERSON] права власності на 1/5 частину зазначеного автомобіля. Не заперечував факт того, що брав у борг у батька суму в розмірі 3 000 доларів США. Однак, зауважив що зараз вартість автомобіля значно нижча, ніж 15 000 доларів США. На його думку грошову компенсацію [PERSON] необхідно вираховувати від реальної вартості автомобіля на сьогодні приблизно 6\~000 доларів США, та частка, що підлягає сплаті за 1/5 частину автомобіля приблизно 1\~200 доларів США., що в перерахунку на національну валюту складає приблизно 31\~700 грн. Не заперечує проти стягнення з нього на користь [PERSON] суму у розмірі 31\~700 грн. у рахунок відшкодування компенсація вартості 1/5 частини автомобіля. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відповідно до письмової заяви просила проводити слухання справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відповідно до письмової заяви просила проводити слухання справи за її відсутності. Надала суду відзив на позов, згідно з яким вона не заперечує той факт, що фактично продала автомобіль марки HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] сім`ї [PERSON] . Гроші за автомобіль вона отримала у повному обсязі. Претензій до родини [PERSON] не має. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 червня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу зареєстровано в реєстрі за №1119 Довіреність, згідно з якою [PERSON] уповноважує [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що діють самостійно або окремо один від одного бути її представником у тому числі з питань, пов`язаних з користуванням, експлуатацією та розпорядженням від її імені (купівля-продаж, міна, передача в найм (оренду), позичка, страхування) на умовах за ціну та на строки за їх розсудом, належним їй автомобілем марки HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] (а.с. 13). Як пояснив представник позивача адвокат Харламов В.В. у червні 2011 року подружжя [PERSON] та [PERSON] , які доводяться позивачу [PERSON] сином та невісткою відповідно повідомило позивача про намір купити автомобіль марки HONDA, модель АССОRD. Оскільки автомобіль продавали за 15\~000 доларів США, а у подружжя було лише 12\~000 доларів США, то 3\~000 доларів США було позичено у [PERSON] . У в`язку з відсутністю необхідних коштів для оформлення договору купівлі-продажу автомобіля марки HONDA у нотаріуса була оформлена Довіреність на [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що коштувало значно дешевше. Спірним автомобілем [PERSON] не користувався, хоча і має на це право відповідно до Довіреності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував той факт, що він позичив у батька [PERSON] грошові кошти у сумі 3 000 доларів США для купівлі автомобілю HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] . Кошти [PERSON] не повернуті. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частинах першій, другій статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до частини другої статті 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно зі статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Згідно з ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності<не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 334" ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передавання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Суд при вирішенні даного суд бере до уваги, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Однак, суду не зрозуміло які саме права сторін та ким саме порушені, невизнані або оспорювані в даному випадку, адже жодна зі сторін не заперечує факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля, та не має перешкод у вирішенні спору у позасудовому порядку шляхом звернення до нотаріуса та оформлення належним чином Договору купівлі-продажу автомобіля HONDA, модель АССОRD, випуску 2003 року, VIN - JHMCL95803С212982, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - легковий-седан-в, колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] . Таким чином, суд дійшов до висновку, що в даному випадку, враховуючи відсутність майнових претензій [PERSON] як власника автомобіля HONDA, фактично відсутній предмет спору, а тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у частині визнання дійним договору купівлі-продажу та визнання права власності на частку автомобіля. Фактично з позову вбачаються невиконання зобов`язань [PERSON] , [PERSON] по відношенню до [PERSON] , та [PERSON] у судовому засіданні не заперечував факт отримання коштів у борг у сумі 3 000 доларів США у борг. Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В ст.\~16\~ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема: визнання права; визнання\~правочину недійсним; припинення\~дії,\~яка порушує\~право; відновлення\~становища,\~яке існувало\~до порушення; примусове\~виконання обов`язку\~в натурі; зміна\~правовідношення; припинення\~правовідношення; \~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди; визнання\~незаконними рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд\~може захистити\~цивільне право\~або інтерес\~іншим способом,\~що встановлений\~договором або\~законом чи\~судом у\~визначених законом\~випадках. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване\~статтею 55 Конституції України\~й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим. Отже, здійснюючи передбачене\~статтею 55 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем неправильно визначено спосіб захисту порушеного права чи інтересу, у той час, коли позивач може захистити своє порушене право, визначивши вірний спосіб його захисту, який передбачено чинним законодавством. Разом з тим, відповідно до\~ст.49 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати предмет чи підставу позовних вимог. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: dismissed