Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

До Деражнянського районного суду Хмельницької області, в порядку загального позовного провадження, надійшов позов зазначеної вище особи до вказаного нею відповідачів щодо визначеного позивачем предмету спору, вимагаючи визнвти за [PERSON] , в порядку спадкування за законом право на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] , яке складається з 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с.Маниківці і розташована на території Маниковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області та право на спадкове майно померлого [INFO] [PERSON] , що складається з 1/2 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с.Маниківці та розташована на території Маниковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. Ухвалою судді від 22.09.2021 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження. В останнє судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі вказавши, що позов підтримують в повному обсязі та просять його задовільнити. Відповідачі, [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не зявилися, проте подали клопотання, з яких вбачається, що позов визнають повністю та просять розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи та письмові заяви учасників справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Маниклвецькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті матері [PERSON] та її брати [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину, подавши відповідні заяви в Другу Хмельницьку державну нотаріальну контору, виконуючу обов`язки державного нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори. До складу спадщини входило право на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0562867, виданого 19 травня 1997 року на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації за № 180 від 17 квітня 1996 року та зареєстрованого в низі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] . Відповідно до виданого 25 лютого 2008 року державним нотаріусом нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКЕ № 889525, зареєстрованого в реєстрі за № 3-492, із належного спадкодавцю спадкового майна [PERSON] успадковано 1/3 частка права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області. Крім того, іншу 1/3 частку права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області успадкував та отримав свідоцтво про право на спадщину [PERSON] , а [PERSON] на решту належної йому 1/3 частки спадкового майна після смерті матері свідоцтва про право на спадщину не отримав та спадщини не оформив. Разом з тим, [INFO] [PERSON] помер і після його смерті на підставі виданого 25 лютого 2008 року державним нотаріусом Хмельницької державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори, свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВКЕ № 889827, [PERSON] успадкувала Ѕ частку права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, що належало на підставі виданого 19.05.1997 року відповідно до розпорядження Деражнянської райдержадміністрації від 17.04.1996 року № 180 померлій [INFO] [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0562867, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 55, та виданого 30.05.2007 року взамін втраченого дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 9277643, спадщину після смерті якої прийняв в розмірі 1/3 частки права на земельну частку (пай) [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. \~ Водночас, решту належного [PERSON] спадкового майна у виді 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області успадкував [PERSON] в розмірі Ѕ частки права на земельну частку (пай). Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Яськовецькою сількою радою Деражнянського району Хмельницької області, [INFO] , брат позивача, [PERSON] також помер і після його смерті спадщину прийняли та спадкові права оформили його дружина [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.08.2020 року. Таким чином, на підставі виданих 25 лютого 2008 року на ім`я « [PERSON] » державним нотаріусом Хмельницької державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Деражнянської державної нотаріальної контори, після смерті матері позивача - [PERSON] та її брата [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВХЕ № 889827, [PERSON] успадкувала та отримала у власність 1/5 частку права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності спілки селян «Дружба» с.Маниківці Деражнянського району Хмельницької області. Однак, виданий 19.05.1997 року відповідно до розпорядження Деражнянської райдержадміністрації від 17.04.1996 року № 180 померлій 30 червня 2005 року матері позивача - [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0562867, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 55, був втрачений позивачем за невідомих обставин, зберігся лише його архівний примірник. Так, взамін втраченого правовстановлюючого документа [PERSON] було видано у відділі у Деражнянсському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 927643. Проте, після отримання дублікату сертифікату позивач не зверталася до відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та видачі їй взамін сертифікату державного акта на право власності на земельну ділянку. Разом з тим, позивачка стверджує, що з невідомих обставин також втратила дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 927643, про що розміщено оголошення в газеті «Подільські вісті від 12.03.2020 року № 11. Виходячи з вище викладеного, [PERSON] , як спадкоємець, позбавлена можливості реалізувати своє право на володіння, користування і розпорядження належного спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] права на земельну частку (пай), а тому виникла необхідність звернення до суду у такий спосіб за захистом свого права на спадкове майно померлих спадкодавців. Відповідно до повідомлення відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 18.11.2019 року № п-289/0-0.23-306/137-19, від 19.08.2020 року № 29-22-0.23-156/107-20 та доданого до повідомлення державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 0029, плану зовнішніх меж, переданих у колективну власність, списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, [PERSON] включена до списку громадян-членів спілки КСП «Дружба» с.Маниківці за № 57, а отже за життя спадкодавець набула права на земельну частку (пай) та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0562867, виданий 19.05.1997 року на підставі розпорядження Деражнянської райдержадміністрації № 1809 від 17.04.1996 року. Як вбачається, у цих повідомленнях також зазначено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Деражнянської райдержадміністрацією (с.Маниківці), проставлено у графі власника сертифікату [PERSON] відмітку про видачу 30.05.2007 року дублікату сертифікату за № 927643 із відміткою про перехід права на земельну частку (пай) до [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-486 від 25.02.2008 року та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-543 від 28.02.2008 року. Разом з тим, цим же повідомленням підтверджується, що взамін виданого [PERSON] 30.05.2007 року дублікату сертифікату за № 927643 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не видавався. Згідно повідомлення відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 19.08.2020 року № 29-22-0.23-156/107-20 середня вартість земельної частки (паю) КСП «Дружба» с.Маниківці, розташованої на території Маниковецької сільської ради, становить 30 477,00 гривень. Наведені обставини також підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.02.2008 року серії ВКЕ №№ 889825, 889827, повідомленням архівного відділу Деражнянської райдержадміністрації від 24.04.2020 року № 04-06/343/2020. Окрім позивача та [PERSON] , інші особи, які також можуть мати право на спадкове майно померлої [PERSON] , відсутні. Статтею 13 Конституції України гарантовано, що держава забезпечує захист прав усіх громадян. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом і, відповідно, громадянам забезпечено рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Відповідно до ст. 373, 391 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України, набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Статтею 1261 цього ж кодексу визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтями 81, 116, 125, 126 131 Земельного кодексу України передбачено, що «Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; г)виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом». Статтею 152 Земельного кодексу України гарантовано, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 158 цього Кодексу визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. У п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай). У постанові Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ також зазначено, що Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, ст. 24 Цивільного процесуального кодексу України, судам підвідомчі справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсним державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Статтею 16 Цивільного кодексу України гарантовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, успадкувавши після смерті [PERSON] 1/3 частки права на земельну частку (пай) та після смерті [PERSON] Ѕ частину з належної йому після смерті матері 1/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 2,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Дружба» с.Маниківці і розташована на території Маниковецької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, не здійснила державну реєстрацію належного мені права власності на нерухоме майно у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавців, а тому використовую своє право для визнання права на належне їй спадкове майно у судовому порядку. Відсутність можливості належним чином оформити успадковане позивачем після смерті [PERSON] та [PERSON] право на 1/5 частину земельної частки (паю) свідчить про те, що існує необхідність в судовому порядку у визнанні за нею права на земельну частку (пай) у визначених у свідоцтвах про право на спадщину за законом частках. Враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог [PERSON] , тому вважає за можливе задовольнити позовну заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved