Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 2002 року проживає з відповідачем в цивільному шлюбі, від якого сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачем. Відповідач останнім часом, з вересня 2017 року, не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей, ухиляється від їх утримання, матеріальну допомогу надає, але не в повному обсязі, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей було передано на розгляд судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвій В.В. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 25 липня 2018 року зазначену цивільну справу було прийнято до свого провадження та прийнято рішення щодо проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідно до ухвали судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2018 року за зазначеною справою було закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні зазначила, що вона проживає разом з відповідачем та спільними дітьми в одному житловому приміщенні і до цього часу. В той же час, у неї та відповідача окремі бюджети, спільні діти перебувають на її утриманні. Позивач зазначила, що вона працює в м. Білозерське на котельні № 8 Комунального підприємства «Добро» кочегаром, влітку вона отримує заробітну плату в розмірі 3300,00 грн., взимку - 4300,00 грн. в місяць. Позивач також зазначила, що адвокат невірно ззаначив в позові про те, що відповідач зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дітей з вересня 2017 року. Навпроти, відповідач надавав матеріальну допомогу, але її розмір постійно змінюється, а вона хоче чітко знати, на що може розраховувати в місяць і тому подала на аліменти. Після цього в липні 2018 року відповідач взвгалі припинив надавати кошти. Позивач також підтвердила, що відповідач знаходиться в скурному матеріальному становищі, оскільки його було травмовано на роботі, акт про виробничу травму оскаржується, і на час суду випалту регресу зупинено, відповідач отримує лише пенсію. Відповідач внаслідок травмування постійно лікується. Окрім того, оскільки тривають суди щодо оскарження акту про виробничу травму, відповідач дійсно значні кошти витрачає на суди та адвокатів. В зв"язку із такими обставинами позивач не заперечувала проти стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 35 % від доходу відповідача, на стягнення яких погодився в судовому засіданні відповідач, про що подала до суду відповідну заяву. Відповідач в судовому засіданні повідомив, що він проживає разом зі своєю цивільною дружиною та дітьми. Він приймає участь у вихованні дітей, надає їм матеріальну допомогу, купляє різні речі. В 2015 році його було травмовано в шахті, у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього витрачається багато коштів на лікування. Окрім того, на сьогоднішній день відповідач судиться з підприємством, на якому він працював і отримав виробничу травму, у зв'язку з чим багато коштів він витрачає і на судовий процес, зокрема, на сплату судового збору, оплату правової допомоги. Регресних виплат з 2017 року та станом на сьогоднішній день відповідач не отримує у зв'язку з тим, що їх виплату було призупинено через судовий процес. Відповідач отримує пенсію в розмірі 4300,00 грн., у зв'язку з чим зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільних дітей в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, що складає близько 35% від його доходу. В більшому розмірі на сьогоднішній день сплачувати аліменти відповідач не має змоги у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем. Відповідач просив суд задовольнити позовні вимоги частково, про що надав суду відповідну заяву. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Як вбачається з матеріалів цивільної справи у сторін є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 березня 2003 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля, відповідний актовий запис № 25 від 14 березня 2003 року (а.с. 7); [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 липня 2006 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 79 від 06 липня 2006 року (а.с. 8); [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 травня 2008 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 39 від 14 травня 2008 року (а.с. 9). Згідно довідки № 1443, виданої 25.06.2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач є інвалідом 3 групи внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] (а.с. 31). Згідно копії довідки огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0605959, [PERSON] 23.05.2017 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва до 01 червня 2020 року, відповідачу протипоказана важка фізична праця, робота в підземних умовах (а.с. 32). У зв'язку з цим відповідача було звільнено із займаної посади через виявлення невідповідності виконуваній роботі, що підтверджується копією трудової книжки відповідача [PERSON] (а.с. 33). Згідно Добропільського ОУПФУ в Донецькій області № 1894 від 26.07.2018 року, [PERSON], що проживає за адресою: 85013, [ADDRESS] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Добропільське об'єднане управління ПФУ і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 4356,00 грн. щомісячно, починаючи з жовтня 2017 року, за вересень 2017 року розмір нарахованої пенсії складав 3936,00 грн., загальний розмір нарахованої пенсії за період з вересня 2017 року по липень 2018 року склав 47496,00 грн. (а.с. 34). Відповідно до копії характеристики, складеної депутатом Білозерської міської ради та жителями провулка, де проживає відповідач, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, прививає дітям любов до майстерства та увічливості до старших, приймає участь у благоустрої провулка, де мешкає (а.с. 37). Згідно наданих копій квитанцій відповідачем, останній здійснював перекази коштів позивачу на утримання дітей у квітні та червні місяці 2018 року (а.с. 38). Як вбачається з матеріалі справи, відповідач дійсно витрачає кошти на лікування внаслідок отриманого трудового каліцтва, що підтверджується копіями чеків (а.с. 39-42). Також в матеріалах справи наявні докази того, що відповідачем проводилася сплата судового збору з метою звернення до суду (а.с. 43-45). В судвоому засіданні позивач суду повідомила, що відповідач дійсно судиться з підприємством , на якому отримав виробничу травму, і витрачає кошти на сплату судового збору та правової допомоги. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що єдиним джерелом доходу відповідача на сьогоднішній день є пенсія по інвалідності, відповідач внаслідок отриманого трудового каліцтва не працює, інших джерел доходу не має. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні не встановлено наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, в той же час суд враховує матеріальне становище відповідача, його стан здоров'я та інвалідність, розмір його сукупного доходу. Також суд враховує той факт, що відповідач не відмовляється від свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, надав заяву, в якій просив стягувати з нього на користь позивача на утримання дітей аліментів в розмірі 35 % від його доходу, а також те, що позивач не заперечувала щодо стягнення на її корить аліментів у зазначеному розмірі, про що надала суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: partial