Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач 27.12.2013 року звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 15461,51 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 29236,16 грн. Посилається в позові на те, що з 04.05.2011 р. по 01.08.2013 р. працював на посаді виконавчого робітника в ТОВ «Люксінвест». Зазначає, що на момент звільнення відповідач не виплатив заробітну плату за період травень-грудень 2011 року, січень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2012 р. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1719,90 грн. 06.11.2013 р. позивач звернувся з листом до відповідача про виплату заборгованості по заробітній платі. В грудні 2013 р. позивачу виплачено заробітну плату за серпень 2013 р. в сумі 44,87 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1719,90 грн., решту заборгованості не виплачено. В зв'язку з порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП України, відсутності проведення з ним розрахунку при звільненні в день звільнення, в порядку ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 29236,16 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача зменшили позовні вимоги просили стягнути заборгованість по заробітній платі за період травень-грудень 2011 року, січень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2012 р. в сумі 15725,07 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12950,14 грн. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову та зазначив, що позивач з 04.05.2011 р. по 01.08.2013 р. працював на посаді виконавчого працівника в ТОВ «Люксінвест». 01.08.2013 р. позивача було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Позивачу виплачувалась заробітна плата, що підтверджується відповідними відомостями про отримання працівником заробітної плати. Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач з 04.05.2011 р. по 01.08.2013 р. працював на посаді виконавчого працівника в ТОВ «Люксінвест». Наказом № 25/2 к від 01.08.2013 року позивач був звільнений з займаної посади 01.08.2013 р. за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, [PERSON] нараховано суму доходу на ТОВ «Люксінвест» у 2 кварталі 2011 р. - 2020 грн., перерахована в бюджет сума податку - 292,10 грн., у 3 кварталі 2011 р. - 3030 грн., перерахована в бюджет сума податку - 438,15 грн. , у 4 кварталі 2011 р. - 3030 грн., перерахована в бюджет сума податку - 438,15 грн. , у 1 кварталі 2012 р. - 3310 грн., перерахована в бюджет сума податку - 478,63 грн. , у 2 кварталі 2012 р. - 3450 грн., перерахована в бюджет сума податку - 498,87 грн. , у 3 кварталі 2012 р. - 3450 грн., перерахована в бюджет сума податку - 498,87 грн., у 4 кварталі 2012 р. - 3450 грн., перерахована в бюджет сума податку - 498,87 грн. Судом було витребувано у відповідача відомості про отримання заробітної плати позивачем за період 2011-2013 р. Відповідачем не надано докази про виплату позивачу заробітної плати за період травень-грудень 2011 року, січень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2012 р. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період травень-грудень 2011 року, січень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2012 р. в сумі 15725,07 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. Враховуючи, що у серпні 2013 року позивач відпрацював не повний робочий місяць, цей місяць виключають з розрахункового періоду. Повними відпрацьованими місяцями є червень та липень 2013 р. Заробітна плата позивача за червень 2013 р. та липень 2013 р. становить 983,71 грн. (3450,0-498,87:3) та у червні 18 робочих дні, у липні - 23 робочих дні. Середньоденна заробітна плата, обчислена відповідно до п. 5 розділу 4 цього Порядку складає 47,98 грн. (983,71 грн. + 983,71) : 41 день). Кількість робочих днів у розрахунковому періоді з 02.08.2013 р. по 19.06.2014 р. складає 221 день. Таким чином розмір середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає 10603,58 грн. (47,98 грн. * 221 день). Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов"язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період травень-грудень 2011 року, січень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2012 р. в сумі 15725,07 грн. та середня заробітна плата за затримку розрахунку при звільненні в сумі 10603,58 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 263,28 грн.

Outcome: partial