Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В., третя особа: відділ Держземагенства у м. Біла Церква про зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що 28 листопада 2007 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», в особі філії «Центральне РУ» ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 30-07-И/05. Предметом даного договору є надання банком позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів в сумі 47314 доларів США, для придбання житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,0566 га, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, з терміном погашення кредитних ресурсів до 26 листопада 2027 року, з оплатою по процентній ставці 10,2 % річних. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», затвердженого Загальними зборами акціонерів та погодженого Національним банком України 28.09.2009 року, останнє створено шляхом перетворення Відкритого акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», у Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит» та є правонаступником щодо всіх прав та зобов'язань ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Банку «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю, Комерційного банку «Фінанси та Кредит», Комерційного банку «Фінанси та Кредит» та Комерційного банку «Банк ділового співробітництва». За умовами договору кредиту позивач надав відповідачу кредит у зазначеній сумі. В свою чергу відповідач [PERSON], зобов'язався щомісяця сплачувати позивачу кредит та інші платежі за кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON], порушив умови кредитного договору, та кредит не повертається у встановлені договором кредиту строки, не сплачуються проценти за користування кредитом у строки, передбачені договором кредиту. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язання відповідача [PERSON], за договором кредиту, 28.11.2007 року був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідачем [PERSON], було передано позивачу, який є іпотекодержателем, в заставу наступне нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] у місті Біла Церква, Київської області, який складається з господарських та побутових будівель та споруд, а саме: «А» - житловий будинок, житловою площею - 48,6 кв.м., загальною площею 54,3 кв.м.; «Б. б/п»- сарай-літня кухня з погрібом; «Д»-вбиральня; «Ж»-сарай; «З» - гараж; «Е, е/п» сарай з погрібом»; «1-2» - огорожа; майнові права на земельну ділянку, площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, м. Біла Церква, [ADDRESS], після отримання державного акту на право власності на землю, земельна ділянка стає предметом іпотеки. Одночасно з іпотечним договором 28 листопада 2007 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелуденко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5498, згідно якого вказаний житловий будинок перейшов від [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особисту приватну власність громадянину України [PERSON]. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 30-07-П1/05 від 28.11.2007 року. Відповідно до умов вказаного договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань по кредитному договору. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу відповідачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 47314 доларів США з вищевказаним цільовим призначенням. В свою чергу, позичальник скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, систематично порушував виконання умов кредитного договору, в зв'язку з чим банк звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовною заявою про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора з позичальника та поручителя солідарно. 21 січня 2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-157/10 позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено, а саме вирішено стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], на користь АТ «Банк «Фінанси а кредит» заборгованість в сумі 476 156 грн. 61 коп.. Вказане рішення не було оскаржено і набуло законної сили в передбачені законодавством строки. З метою виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2010 року, 07 червня 2011 року банк звернувся із відповідною заявою про примусове його виконання до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області. Постановою старшого державного виконавця від 05 липня 2011 року було відкрито виконавче провадження по справі. 08 серпня 2011 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області Орловського Д.С. було накладено арешт на все майно [PERSON]. 09 вересня 2013 року постановою державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області - ВП № 28397529, було повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки земельна ділянка, яка перебуває у заставі банку, не належить боржникові на праві приватної власності. Таким чином, в межах виконавчого провадження було встановлено, що за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що була передана боржником в іпотеку банку не зареєстровано. Рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена. Таким чином, обставина відсутності реєстрації права власності на заставне майно за боржником унеможливлює реалізацію права кредитора щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором та виконання рішення суду у порядку виконавчого провадження. В зв»язку з цим позивач звернувся до суду та просив суд зобов»язати [PERSON] оформити державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею, 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, м. Біла Церква, [ADDRESS], а саме: поставити відмітку у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шелудченко О.В. на державному акті на право власності на земельну ділянку (серія [NUMBER]), виданому Білоцерківським міським відділом земельних ресурсів 05.09.2007 року, про перехід права власності на земельну ділянку, внаслідок укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.11.2007 року; поставити на державному акті на право власності на земельну ділянку (серії [NUMBER]), виданому Білоцерківським міським відділом земельних ресурсів 05 вересня 2007 року, відмітку про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Управлінні Держкомзему у м. Біла Церква; зобов»язати відповідача надати позивачу нотаріально засвідчену копію державного акта на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, [ADDRESS] до АТ «Банк «Фінанси та Кредит», як іпотекодержателя за іпотечним договором, стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.. 14.04.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В., відділ Держземагенства у м. Біла Церква про зобов»язання вчинити певні дії було відмовлено. Позивачем була подана апеляційна скарга на вказане рішення суду, яка ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.06.2014 року була відхилена, а вказане рішення суду залишене без змін. Позивачем по даній справі була подана касаційна скарга на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2014 року та на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 18.04.2014 року, яка ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року задоволена частково; рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2014 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 18.06.2014 року скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказана справа була призначена ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2014 року до судового розгляду. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.02.2015 року, за клопотанням представника позивача до участі в справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - реєстраційну службу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області. Представник позивача Маріна О.Ю. в відкритому судовому засіданні 20.01.2015 року подала до суду письмову заяву про зміну позовних вимог, в якій просила суд зобов»язати відповідача належним чином зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, [ADDRESS]; зобов»язати відповідача надати позивачу нотаріально посвідчену копію державного акту на земельну ділянку, загальною площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В подальшому представник позивача Владимиров А.О. в відкритому судовому засіданні 17.02.2015 року подав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд зобов»язати відповідача належним чином зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, [ADDRESS] та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. В відкрите судове засідання представник позивача в подальшому не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, представник позивача подав до суду, через канцелярію суду письмову заяву, в якій просив слухати справу в відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Третя особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Шелудченко О.В. в відкрите судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - відділу Держземагенства у м. Біла Церква в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду клопотання, в якому просили суд розглянути справу без участі їх представника. Представник третьої особи - реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області в відкрите судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду клопотання, в якому просили суд розглянути справу без участі їх представника. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28 листопада 2007 року між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», в особі філії «Центральне РУ» ВАТ Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого з усіма правами та обов'язками являється ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 30-07-И/05, за умовами якого позивач надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 47314 доларів США, з терміном погашення кредитних ресурсів до 26.11.2027 року, з оплатою за процентною ставкою 10,2 % річних. Згідно умов кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню, з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочки. За умовами договору кредиту позивач надав відповідачу кредит в розмірі 47314 доларів США, що підтверджується матеріалами справи. В свою чергу відповідач [PERSON], зобов'язався щомісячно сплачувати позивачу кредит та інші платежі за кредитним договором, однак, порушив умови кредитного договору, та кредит не повертається у встановлені договором кредиту строки, не сплачуються проценти за користування кредитом у строки, передбачені договором кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 30-07-П1/05 від 28.11.2007 року. Відповідно до умов вказаного договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання боржником зобов'язань по кредитному договору. Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов'язання відповідачем [PERSON], за договором кредиту, 28.11.2007 року був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, відповідачем [PERSON], було передано позивачу, який є іпотекодержателем, в заставу наступне нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] у місті Біла Церква, Київської області, який складається з господарських та побутових будівель та споруд, а саме: «А» - житловий будинок, житловою площею - 48,6 кв.м., загальною площею 54,3 кв.м. «Б. б/п»- сарай-літня кухня з погрібом; «Д»-вбиральня; «Ж»-сарай; «З» - гараж; «Е, е/п» сарай з погрібом»; «1-2» - огорожа. Крім того, одночасно з іпотечним договором 28 листопада 2007 року було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелуденко О.В., згідно якого вказаний житловий будинок перейшов від [PERSON], [PERSON], [PERSON] в особисту приватну власність відповідачу [PERSON] та було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелуденко О.В., згідно якого відповідач придбав у даних громадян земельну ділянку, площею 0,0566 га, що розташована в м. Біла Церква, Київської області по [ADDRESS] Так як відповідачами [PERSON] та [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору, то позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора з позичальника та поручителя солідарно. 21 січня 2010 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-157/10 позов АТ «Банк «Фінанси та кредит» задоволено, та вирішено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси а кредит» заборгованість в сумі 476 156 грн. 61 коп.. Вказане рішення суду набрало законної сили в передбачені законодавством строки. З метою виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2010 року, 07 червня 2011 року позивач звернувся з відповідною заявою про примусове його виконання до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області. Постановою старшого державного виконавця від 05.07.2011 року було відкрито виконавче провадження по справі. 08.08.2011 року постановою старшого державного виконавця було накладено арешт на все майно [PERSON]. 09.09.2013 року постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачеві, оскільки земельна ділянка, яка перебуває у заставі банку, не належить боржникові на праві приватної власності. Таким чином, в межах виконавчого провадження було встановлено, що за [PERSON] право власності на земельну ділянку, що була передана боржником в іпотеку банку не зареєстровано. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 47314 доларів США з оплатою за процентною ставкою 10,2% річних. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору кредитні ресурси, отримані позичальником за цим договором, використовуються за цільовим призначенням: для придбання житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею 54,3 кв.м., житловою площею - 48,6 кв.м., з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, та земельною ділянкою площею 0,0566 га, на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору видача кредитних ресурсів за цим договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням з банком. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до «26» листопада 2027 року. Погашення здійснюється шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Позичальник зобов'язується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами у розмірі 468,66 доларів США. Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до п. 7.2 кредитного договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. 28.11.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 30-07-П1/05 від 28 листопада 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Згідно іпотечного договору від 28.11.2007 року відповідачем [PERSON], було передано позивачу, який є іпотекодержателем, в заставу наступне нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] у місті Біла Церква, Київської області, який складається з господарських та побутових будівель та споруд, а саме: «А» - житловий будинок, житловою площею -48,6 кв.м., загальною площею 54,3 кв.м., «Б. б/п»- сарай-літня кухня з погрібом; «Д»-вбиральня; «Ж»-сарай; «З» - гараж; «Е, е/п» сарай з погрібом»; «1-2» - огорожа; майнові права на земельну ділянку, площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, м. Біла Церква, [ADDRESS], після отримання державного акта на право власності на землю земельна ділянка стає предметом іпотеки. Відповідно до п. 8.1.13 іпотечного договору іпотекодавець зобов»язаний не пізніше 3 робочих днів після нотаріального посвідчення цього договору зареєструвати права власності на предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу квартири, зазначеного в п. 2 цього договору, у Білоцерківському МБТІ та представити іпотекодержателю оригінали документів, що підтверджують таку реєстрацію. Відповідно до п. 8.1.14 іпотечного договору іпотекодавець зобов»язаний отримати на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки державний акт на право власності на землю та представити іпотекодержателю оригінали документів, що підтверджують таку реєстрацію. Відповідно до п. 8.4.3 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства у разі, коли в момент настання терміну виконання боржником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані. Відповідно до п. 8.4.8 іпотечного договору визначено право банку достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов кредитного договору. Відповідно до п. 11.3.1 іпотечного договору, задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання за кредитним договором у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді, відповідач не зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку та не подав позивачу оригінали документів, які посвідчують таку реєстрацію, в зв»язку з чим у позивача існують перешкоди як іпотекодержателя, щодо здійснення свого права на забезпечення вимог за рахунок предмета іпотеки, тобто існують перешкоди щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться. Згідно з ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або у частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» та ст. 20 Закону України «Про заставу» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (застави). Також, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» закріплює за іпотекодержателем право на задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов"язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони можуть укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов»язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов»язковою. Виходячи зі змісту ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно. Оскільки відповідач не вчинив дії щодо обов»язкової реєстрації прав власності на набуте ним у власність майно - земельну ділянку, що є предметом іпотеки та ухиляється від вчинення таких дій з метою невиконання своїх обов»язків по кредитним зобов»язанням, ці дії (бездіяльність) унеможливлюють реалізацію право позивача як іпотекодержателя, - виконання судового рішення шляхом примусового стягнення заборгованості за рахунок продажу предмету іпотеки. Таким чином, виходячи з положень Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає після державної реєстрації. Відповідно до умов іпотечного договору відповідач передав в іпотеку майнові права на земельну ділянку, і лише, після її державної реєстрації, вона стане власністю та предметом іпотеки. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити та зобов»язати відповідача належним чином зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку, площею 0,0566 га, що знаходиться в Київській області, [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до наданого платіжного доручення, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved