Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Позовні вимоги обггрунтовані тим, що 11.11.2013 р. позивач надав відповідачу в позику грошові кошти в розмірі 2972837 доларів США зі строком повернення не пізніше 31.12.2015 р. Додатково 10.06.2015 р. позивач надав в позику відповідачу грошові кошти в розмірі 40000 доларів США зі строком повернення - на першу вимогу позивача. Листом від 27.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо повернення отриманих в строк до 04.12.2015 р. коштів в розмірі 40000 доларів США Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення суми позики в зв`язку з чим станом на 17.12.2018 р. наявна заборгованість в розмірі 3012837 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 83868644 гривні. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики позивач просить стягнути з нього суму боргу в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації у спосіб, передбачений ст. 128 ЦПК України. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання. На підставі положень ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судому встановлено, що 11.11.2013 р. [PERSON] отримав в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 2972837 доларів США на реалізацію проекту будівництва заводу в Індії та зобов`язався повернути не пізніше 31.12.2015 р. На підставі ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідач отримав грошові кошти, про що власноручно зазначив в розписці. 10.06.2015 р. відповідач отримав в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 доларів США та зобов`язався її повернути за вимогою, про що видав відповідну розписку. 27.11.2015 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення в строк до 04.12.2015 р. суми позики в розмірі 40000 доларів США. Зазначена вимога була отримана 01.12.2015 р. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Відповідно до положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З боку відповідача суду не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу за договором позики. З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази, беручи до уваги норми чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, розмір позовних вимог є доведеним, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст..141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені останнім при зверненні до суду.

Outcome: approved