Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

КП „Водоканал" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, мотивуючи свої вимоги тим, що у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] . Відповідач користується послугами КП Водоканал, але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, і тому за період з 01.02.2017 по 31.10.2020 утворилась заборгованість у розмірі 6 401,60 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] борг по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення за період з 01.02.2017 по 31.10.2020 у розмірі 6 401,60 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження по вказаній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.03.2021 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправомірність розрахунку, а також просить застосувати позовну давність. 29.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій просить відмовити [PERSON] у застосуванні строків позовної давності, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 08.04.2021 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, на підставах зазначених у позові та у відповіді на відзив, просила їх задовольнити у повному обсязі. Вважає, що строк позовної давності при поданні вказаного позову позивачем не пропущений. У судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на доводи викладені у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Просив застосувати строк позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем КП «Водоканал». Зазначені обставини відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами під час розгляду справи. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999, збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал». У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З позовної заяви випливає, що протягом спірного періоду з 01.02.2017 по 31.10.2020 відповідач взагалі не вносив оплату за послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого має заборгованість за надані послуги. Як свідчить детальний розрахунок суми заборгованості, розмір заборгованості станом на 31.10.2020 складає 6 401,60 гривень. З урахуванням вищезазначених положень ЦПК України, суд розглядає дану справу в межах заявлених позовних вимог КП «Водоканал», а саме в межах стягнення заборгованості за період лютий 2017 року - жовтень 2020 року. Суд зауважує, що відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами. Відповідач мав змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», але не скористався цією можливістю. Отже, виходячи з викладеного судом встановлено факт не сплати відповідачем за послуги КП «Водоканал», яким він користується. Разом із тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вона обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб`єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Метою встановлення в законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна зробити висновок, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). У даному випадку позивач був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з лютого 2017 року взагалі не здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позову, оплата послуг з лютого 2017 року не здійснювалася взагалі. Проте, до суду із даним позовом позивач звернувся 15 грудня 2020 року, тобто зі спливом позовної давності за позовними вимогами, які заявляються за період до грудня 2017. За ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У даному випадку відповідач [PERSON] заявив про застосування позовної давності, що підтверджується його заявою викладеною у відзиві. Таким чином, у даному випадку, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з лютого 2017 року по грудень 2017 року слід відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем позовної давності. З урахуванням викладеного та наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період лютий 2017 року по жовтень 2020 року, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з грудня 2017 року по жовтень 2020 року включно на суму 5 204,98 грн. Всупереч вимогам закону відповідач не здійснював оплату за послуги водопостачання та водовідведення, а тому у позивача наявні правові підстави для стягнення заборгованості, що утворилась внаслідок несплати за надані послуги, а саме в межах строку позовної давності - на суму 5 204,98 грн. за період грудень 2017 року - жовтень 2020 року. Доводи відповідача щодо того, що позивачем неправомірно нараховано заборгованість за вказаний період, застосовуючи питомі норми водоспоживання, оскільки у вказаній квартирі встановлений лічильник, та нарахування повинно здійснюватися відповідно до показань лічильника, суд вважає безпідставними та недоведеними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності повіреного приладу обліку води, підтверджень передачі показів лічильника за вказаний період, обґрунтованого розрахунку на спростування рахунку наданого позивачем. Водночас, судом встановлено, що прилад обліку води відповідача у 2010 році був знятий з абонентського обліку та відповідач [PERSON] , по теперішній час, не звертався до КП «Водоканал» щодо взяття (постановлення) на абонентський облік повіреного приладу обліку холодної води. Нарахування відповідачу проводяться відповідно до вимог чинного законодавства, а саме відповідно до питомої норми водоспоживання, затвердженої рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 768 від 01.12.2017, яка для упорядкованих квартир будинків з централізованим гарячим водопостачанням становить: на послуги холодного водопостачання та водовідведення ХВП 0,245 м куб. на добу на 1 особу за наявності централізованого гарячого водопостачання та 0,310 м куб. на добу на 1 особу за відсутності централізованого гарячого водопостачання; на послуги гарячого водопостачання та водовідведення ГВП 0,140 м куб. на добу на 1 особу. Отже, виходячи з викладеного у відповідача КП «Водоканал» відсутні підстави нараховувати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за показаннями засобу обліку. Таким чином, позовні вимоги КП «Водоканал» підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення заборгованості з відповідача в межах строку позовної давності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог., а саме: у розмірі 1 709,14 грн.

Outcome: partial