Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

заявник звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті [INFO] [PERSON] в м.Донецьк Донецької області. Заява обґрунтована тим, що [PERSON], який є батьком заявниці, помер [INFO] у м.Донецьк Донецької області від набряку легень, атеросклеротичної хвороби серця. У реєстрації смерті [PERSON] Голосіївським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану було відмовлено, оскільки не надано документів встановленої форми для здійснення такої реєстрації, що перешкоджає отриманню Свідоцтва про смерть і реалізації спадкових прав. Заявник подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст.259 ЦПК України). Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON]. [PERSON], [INFO] помер [INFO] в м.Донецьк Донецької області від набряку легень, атеросклеротичної хвороби серця. Факт смерті та причини смерті [PERSON] підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть № 1371, Однак, зазначені документи, що підтверджують факт смерті [PERSON] видані органами, що розміщені на неконтрольованій Україною території, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров»я України № 545 від 08.08.2006 р. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її батька. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб реалізувати свої права і отримати Свідоцтво про смерть батька встановленої форми, а також реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність належними доказами факту смерті [PERSON], в зв»язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved