Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

в позові вказано, що між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/9203282 від 08.10.2018 року, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] . 28.10.2018 року в м. Івано-Франківськ трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Volkswagen Passat» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Vento», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Volkswagen Vento». Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26/11/2018 відповідача визнано винним в вчиненні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки під час вчинення ДТП [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння. До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту №UA2018102900038/L01/01 від 15.01.2019р., розрахунку суми страхового відшкодування здійснив виплату на користь потерпілого в розмірі 9500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №24915 від 16/01/2019. На адресу відповідача було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначена вимога була проігнорована, дій, спрямованих на врегулювання спору зі сторони відповідача боку відповідача не було здійснено. Станом на 29.07.2019 року страхове відшкодування не повернуто. Просить суд стягнути з відповідача суму в якості страхового відшкодування у розмірі 9500, 00 гривень та судові витрати по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити, ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В позовній заяві позивачем зазначено прізвище відповідача « [PERSON] », при цьому в усіх долучених до матеріалів справи документах прізвище відповідача зазначено « [PERSON] ». Відповідно до ст. 13 ЦПК України надання суду доказів та інформації належить до обов`язку відповідної заінтересованої сторони. Тому в судовому рішенні зазначенню підлягає інформація стосовно відповідача, яка безпосередньо зазначена в наданих\~ позивачем документах. Судом встановлено наступні обставини. 08/10/2018\~ між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АМ/9203282, згідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] . Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 26.11.2018 водій [PERSON] 28.10.2018 року близько 16 год. 25 хв. в м. Івано-Франківську по вул. В. Симоненка 12, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер Республіки Польща [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen VENTO», який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до страхового акту №UA2018102900038/L01/01 від 15.01.2019, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, та ремонтної калькуляції №205020 страховик здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 9500 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 24915 від 16.01.2019 року. Згідно повідомлення від 29.10.2018 року страховик був повідомлений про страховий випадок 28.10.2018 року. Відповідачу було направлено регресну вимогу від 283.03.2019 року, щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак вимоги відповідачем були проігноровані, страхове відшкодування не повернуто. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строк і за умови визначені цим Законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до підпункту А п. 38.1.1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Позивачем відшкодовано матеріальну шкоду потерпілій особі, а тому відповідач, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зобов`язаний відшкодувати страховику виплачену ним суму страхового відшкодування. В ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оскільки позивачем здійснено виплату потерпілій особі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, який перебував в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, як водія застрахованого транспортного засобу, який в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, тому позов обґрунтовано належними правовими підставами. Також згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1921,00 гривень. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved