overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач 05.11.2013 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 16.11.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання між нею та відповідачем постійно виникають непорозуміння із-за різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання доньки. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, зраджує їй з іншими жінками, застосовує до неї фізичну силу. Шлюбні відносини між ними припинені з 07.01.2013 року. Спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу такими, що суперечать її інтересам та інтересам їх дитини. Майнового спору на даний час немає. Примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Просить стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Вказала, що шлюбні відносини припинені з 07.01.2013 року. Майнового спору на даний час немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Майновий спір буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.11.2002 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з причини непорозуміння, різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання доньки, зловживання відповідачем спиртними напоями, зрад відповідача, застосування до позивача фізичної сили. За посиланнями позивача шлюбні відносини припинені - з 07.01.2013 року, за посиланнями відповідача - з серпня 2013 року. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. З заяви відповідача вбачається, що між сторонами наявний майновий спір, який буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., сплачений останнім під час звернення до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач 06.03.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 20 грудня 2003 року та мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини перестав надавати з грудня 2013 року. Він має роботу, працює інспектором прикордонної служби Білгород-Дністровського прикордонного загону отримує доходи щомісячно у розмірі більш ніж 3500 грн., отже може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Просила суд стягнути з відповідача аліменти по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рішення допустити до негайного виконання. Позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі, згодна на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився, був належним чином сповіщений про денЬ. час, місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши заяву позивача, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 20.12.2003 року та мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач - батько дитини, з сім'єю не проживає. Після того, як сторони припинили сімейні стосунки, між ними була досягнута домовленість про те, що відповідч у добровільному порядку буде матеріально допомагати на дитину, та він матеріально допомагав до грудня 2013 року. З цього часу відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу допомогу на утримання дитини, оскільки є здоровим працездатним чоловіком, має роботу, працює іенспектором прикордонної служби Білгород-Дністровського прикордонного загону, отримує щомісячно доходи. Розмір аліментів суд встановлює, виходячи з матеріального становища сторін, принципів розумності та справедливості. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька, на підставі ст.183 СК України, оскільки стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, на думку суду, є недоцільним та не відповідає інтересам дитини. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. Підлягають стягненню на користь держави з відповідача судові витрати, а саме: 243,60 гривен судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач 06.03.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 15.08.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, ведення спільного господарства, що призводило до виникнення сварок та конфліктів. Внаслідок чого ними було втрачено почуття любові і поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2012 року. Вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Фактично сім'я припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження суперечать її інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.11). Вказала, що шлюбні відносини припинені з травня 2012 року. Вони з відповідачем проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з травня 2012 року. Вони проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15.08.2009 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2012 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, права та обов'язки подружжя, ведення спільного господарства. Почуття любові і поваги між ними втрачені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач 06.04.2015 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Підставою своїх вимог вважає те, що у 2010 році вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №2, проте шлюб розірвано. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає із нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Бачкуринської сільської ради №96 від 24.03.2015 року. Вона працює в м.Києві, заробітна плата складає 2000 грн. в місяць, інших доходів не має. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. \~\~\~\~ У судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відстуності та про підтримання позову (а.с.9). \~\~\~\~ У судовому засіданні відповідач двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Розгляд справи проведено без фіксації технічними засобкми на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. \~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ч.3 ст.181 СК України, але не менше встановленого діючим законодавством мінімуму, щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач 06.10.2014 року звернулася в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 14.12.1999 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що зроблено запис за №2. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: дочка-[PERSON], [INFO], та син-[PERSON], [INFO]. Через постійні сварки, непорозуміння, їх взаємовідносини із відповідачем ускладнились, сумісне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Вони практично не спілкуються, спільно не проживають 2 роки. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просить його задоволити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. У судові засідання відповідач двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст.10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв"язку із чим суд розглядає справу на підставі ст.169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивач 06.11.2013 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 07.12.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, сварки з цього приводу. Все це призвело до того, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає збереження шлюбу неможливим. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.14). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року. Майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 07.12.2005 року зареєстрували шлюб, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з серпня 2013 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, частих сварок з цього приводу. Почуття любові та поваги між ними втрачені. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач 06.11.2017 р. звернувся до суду з позовом до ТОВ „ЄВРОКАР УКРАЇНА" про визнання договору фінансового лізінгу недійсним, стягнення платежу за договором лізінгу. Рішенням суду від 19.11.2018 року позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, в частині вимог немайнового характеру. Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Проте, суд вважає, що в даному випадку немає необхідності у виклику сторін, а тому сторони в судове засідання не викликалися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, виходячи з наступного. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, при зверненні до суду з позовоною заявою, позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Із заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.11.2018 вбачається, що з відповідача було стягнуто на користь держави 704, 80 грн. за вимогу майнового характеру. Однак, позивачем також була заявлена вимога щодо визнання договору фінансового лізингу недійсним. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів", а позовні вимоги [PERSON] було задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогу немайного характеру в розмірі 704 грн. 80 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року, шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач 06 січня 2021 року звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 12 жовтня 2005 року з [PERSON] , аргументуючи свої вимоги тим, що від шлюбу мають трьох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , а подальше спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки шлюбні відносини між ними припинені та спільного господарства вони не ведуть. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 25 січня 2021 року постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явивився, будучи повідомлений належним чином засобами поштового зв"язку та через оголошення на веб-сайті суду. Заяв по суті справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи. Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом № 14. Мають дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно частини першої статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Статтею 112\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Встановлені судом\~обставини свідчать,\~що шлюбні\~відносини між\~сторонами фактично\~припинені,\~перебування у\~шлюбі носить\~формальний характер\~та збереження\~шлюбу суперечитиме\~їх інтересам,\~а тому\~позов підлягає\~задоволенню. При цьому, враховано, що суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач 07.04.2015 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на різні характери з відповідачем, постійні сімейні скандали, на відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння один одного, що явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на його погляд, поновити не можливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 24.12.1994 року міським відділом ДРАЦС Миколаївського МУЮ, актовий запис № 1729 - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивача, в якій він підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності, з можливістю розгляду справи в порядку заочного розгляду, у випадку неявки в судове засідання без поважних причин відповідача. Відповідач втретє в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату і час розгляду справи. На адресу суду повернулись виклики з відміткою пошти, що відповідач за зареєстрованою адресою не проживає. Відповідно до ст.. 74 ч.5 ЦПК України, відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. Неявка відповідача в судове засідання визнана судом без поважних причин. Справа розглянута у відсутність відповідача, у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи, так як позивач наполягає на такому порядку розгляду справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1994 року. Їх шлюб зареєстровано міським відділом ДРАЦС Миколаївського МУЮ, актовий запис № 1729. Від спільного подружнього життя подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], щог підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Спільне майно подружжя вирішило за спільною згодою розділити в добровільному порядку. Згідно ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Подружжя припинили шлюбні відносин через різні характери, різні погляди на життя, через незнаходження спільної мови з питань спільного сімейного життя, ведення спільного домашнього господарства, в результаті чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного і їх сім`я остаточно розпалась та її не поновити. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і не погоджується на примирення, поскільки як сім"я подружжя не проживає разом на протязі останніх шести місяців. За таких вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України між подружжям слід розірвати. У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved