Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач за первісним позовом [PERSON] заявив цивільний позов до відповідачки [PERSON]. третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною в подальшому позивачка за зустрічним позовом [PERSON] заклала позов до відповідача за зустрічним позовом [PERSON], третьої особи без самостійних вимог: Відділ реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Вимоги первісного позову [PERSON], обґрунтовує тим, що 26 квітня 2013 року між сторонами за рішенням Виноградівського районного суду шлюб було розірвано. В судовому рішенні відсутні дані про постійне місце проживання їх спільних з відповідачем дітей. Після юридичного і фактичного розірвання шлюбу відповідачка за первісним позовом [PERSON] проживає за вищезазначеною адресою з новим чоловіком з яким знаходиться в цивільному шлюбі. У відповідності до діючого сімейного законодавства України позивач [PERSON] як батько має право приймати участь на спілкування та виховання спільних дітей. Однак відповідач не повністю виконує дану вимогу закону. Так, щодо доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], відповідачка [PERSON] не чинить ніяких перешкод в спілкуванні та вихованні, чого не можливо стверджувати відносно сина [PERSON] [INFO]. В зв'язку з порушенням своїх батьківських прав, позивач [PERSON] був змушений звернутись до органу опіки з заявою про надання дозволу на участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] Рішенням за № 01-610-3780 від 11.12. 2013 року позивачу [PERSON] було встановлено графік зустрічей з сином, а саме: субота- перший, третій тиждень місяця, неділя- другий, четвертий тиждень місяця з 10 по 18 годину. Незважаючи на рішення органу опіки та піклування відповідачка [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] у спілкуванні та виховані їхнього спільного сина, чим порушує його право як батька брати участь у вихованні та спілкуванні з сином. У зв»язку із вищевикладеними обставинами, позивач просить суд зобов'язати відповідачку [PERSON] - усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] [INFO], участі у його вихованні та визначити такі способи участі в вихованні дитини, а саме-періодичні зустрічі, побачення визначені в рішенні органу опіки і піклування, можливість спільного відпочинку на весь період відпустки, відвідування дитиною окремого місця проживання позивача [PERSON] та місця проживання його батьків, які є дідом і бабусею неповнолітньої дитини. Згідно до Ухвали Виноградівського районного суду від 21.03.2014 року по справі за №299/270/14-ц, було об»єднано цивільні справи №270/14 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні позивача- орган опіки та піклування Виноградівської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та №299/835/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні позивача- відділу РАЦСу Виноградівського Районного управління юстиції про виключення запису як батька з актового запису - в одне провадження. Вимоги позивачки за зустрічним позовом [PERSON], заявлені до відповідача за зустрічним позовом [PERSON], третя особа на стороні позивача- відділу РАЦСу Виноградівського Районного управління юстиції про виключення запису як батька з актового запису, мотивовано тим, що шлюб між сторонами, у відповідності Рішення Виноградівського районного суду по справі за №299/311/13-ц від 26.04.2013 року-розірвано. Рішення вступило в законну силу. За час існування шлюбу в сторін народилося троє дітей-донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться біля позивачки за зустрічним позовом [PERSON] і на її повному утриманні та постійно проживають зі нею. Відповідач за зустрічним [PERSON], не надає коштів на утримання дітей, всі витрати по їх утриманню несе позивачка [PERSON] Оскільки позивачці важко самій утримувати дітей, витрати на яких постійно зростають, то позивачка [PERSON] змушена була просити суд стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку, лише на двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], а на сина [PERSON], [INFO], аліменти позивачкою не заявлялись поскільки син [PERSON] не є рідним (біологічним) сином відповідача [PERSON], про що було відомо відповідачу, що і стало підставою про розірвання між нами шлюбу. Рішенням Виноградівського районного суду від 03.03.2014 року по справі за №299/378/14-ц, заявлений позов [PERSON] було задоволено частково, стягнуто із відповідача [PERSON], аліменти лише на двох дітей в розмірі по 450 грн. Відповідно до ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.3 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON], заявив клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог про виключення відомостей з актового запису про народження дитини як батька дитини, постільки строк позовної давності по даній справі сплив. Щодо позовних вимог про усунення перешкод у вихованні дитини то в цій частині відмовився від заявленого позову. Представник позивачки за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні не заперечила проти клопотання представника [PERSON], в частині відмови від позову про усунення перешкод у вихованні дитини, щодо клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог про виключення відомостей з актового запису про народження дитини то таке залишила на розгляд суду. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами сторони по справі є у відповідності Рішення Виноградівського районного суду по справі за №299/311/13-ц від 26.04.2013 року-розірвано. Рішення вступило в законну силу. За час існування шлюбу в сторін народилося троє дітей-донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON] [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Оскільки позивачці важко самій утримувати дітей, витрати на яких постійно зростають, то позивачка [PERSON] змушена була просити суд стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку, лише на двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], а на сина [PERSON], [INFO], аліменти позивачкою не заявлялись поскільки син [PERSON] не є рідним (біологічним) сином відповідача [PERSON], про що було відомо відповідачу, що і стало підставою про розірвання між сторонами шлюбу. Рішенням Виноградівського районного суду від 03.03.2014 року по справі за №299/378/14-ц, заявлений позов [PERSON] було задоволено частково, стягнуто із відповідача [PERSON], аліменти лише на двох дітей в розмірі по 450 грн. Згідно до Ухвали Виноградівського районного суду від 26.03.214 року по даній цивільній справі було призначено судово-генетичну (імунологічну) експертизу, проведення якого було доручено Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи. Як вбачається із Висновку експерта за №61 від 22.05.2014 року, проведеного Одеським обласним бюро судово-медичної експертизи, встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні представником [PERSON], було заявлено клопотання про відмову від заявленого позову про усунення перешкод у вихованні дитини а тому суд приходить до переконання, що в цій частині позовних вимог провадження про справі слід закрити на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК. Щодо застосування наслідків пропуску позовної давності, то суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. А ні правових підстав для переривання перебігу позовної давності (ст. 264 ЦК України), а ні для віднесення правовідносин більш ніж трирічної давнини до правовідносин, на які не поширюється позовна давність (ст. 268 ЦК України), не має. Що стосується наслідків спливу позовної давності, то суд, у відповідності до п. 2 ст. 267 ЦК України, повинен прийняти заяву про захист цивільного права або інтересу незалежно від спливу позовної давності, згідно п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Під час судового розгляду справи слід враховувати положення п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", яка передбачає, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. При цьому на підставі п. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Таким чином з врахуванням заявленого клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, суд приходить до переконання, що в такому слід відмовити. Відповідно до вимог та

Outcome: dismissed