Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

заявник через свого представника [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м.Сімферополь, АР Крим. Заява обгрунтована тим, що заявниця перебувала у шлюбі з [PERSON] і від даного шлюбу у них є спільна дитина [PERSON]. [INFO]. [PERSON] помер і реєстрація його смерті була проведена на тимчасово окупованій території в м.Сімферополі АР Крим. Заявниця посилається на те, що відсутність реєстрації факту смерті на підконтрольній Україні території порушує права неповнолітньої дитини, перешкоджає її виїзду за кордон до настання повноліття, вона не може бути усиновлена особою, з якою заявниця на даний час перебуває у шлюбі. Представник заявниці подав клопотання про розгляд заяви про встановлення факту смерті у його відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст.259 ЦПК України). Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин Росії, помер [INFO] у м.Сімферополь, АР Крим. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією Свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації смерті м.Сімйерополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Однак, зазначені документи, що підтверджує факт смерті, видані органами, що розміщені на неконтрольованій Україною території, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров»я України № 545 від 08.08.2006 р. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1)документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров»я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підставою звернення заявниці до суду є неможливість реєстрації факту смерті [PERSON], який був батьком їх спільної дитини - [PERSON]. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Виходячи з викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може у інший спосіб захистити права неповнолітньої дитини і отримати Свідоцтво про смерть [PERSON], встановленої форми, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність заявницею факту смерті [PERSON], в зв»язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved