overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Заявники [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], звернулися в суд з заявою про надання права на шлюб, в якій вказали, що у них [INFO] року народилася дитина. В січні 2014 року вини вирішили одружитися, однак їм було відмовлено в реєстрації акту цивільного стану, у зв'язку з тим що вони не досягли шлюбного віку. Просять суд постановити рішення, яким надати їм право на укладання шлюбу. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, просять їх заяву про надання права на шлюб задовольнити. Представник зацікавленої особи, Комунального закладу Черкаської обласної ради «Обласний соціальний центр матері та дитини» - Перевіспа Я.М. в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення заяви про надання [PERSON] та [PERSON] право на шлюб , просить справу розглядати без її участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах, [INFO] року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.02.2014 р. серії [NUMBER], але поскільки заявники не досягли шлюбного віку, передбаченого ст. 22 СК України, тому оформити шлюбні відносини через органи РАЦС без дозволу суду вони не можуть. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України суд за заявою особи, яка досягла 14 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що підставою надання права на шлюб заявників є фактичне створення сім"ї та народження спільної дитини. Таким чином суд, ввавжає, що заявникам, які досягли 14 років може бути надано право на шлюб, поскільке це відповідає їх інтересам . Заявники підлягають звільненню від сплати судового збору, відповідно до ст.. 8 Закону України «Про судовий збір», поскільки вони є неповнолітніми, сиротами та не працевлаштованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою, у якій просять визнати недієздатним [PERSON], [INFO], який є чоловіком для [PERSON] та батьком для [PERSON], [PERSON], покликаючись на те, що [PERSON] є пенсіонером з 11.03.2002р. та інвалідом 1-ї групи. У зв*язку з нестабільним психічним станом здоров*я останній перебуває на обліку у Львівському психоневрологічному диспансері з червня 2013 року та періодично там проходить лікування. Хворобливий стан [PERSON] проявляється у повній неадекватності та неусвідомленні своїх дій, що негативно впливає на якість їх життя та життя навколишніх, а інколи несе загрозу життю та здоров*ю оточуючим. Зокрема [PERSON] пише незрозумілі листи, з безглуздим змістом, схилиний до укладення боргових зобов*язань з використанням документів, тому змушені звернутись до суду. В судовому засіданні представник заявників заяву підтримав, надав пояснення аналогічні змісту заяви, просить таку задовольнити. Представник заінтересованої особи Сихівської районної адміністрації м. Львова у судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім"ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.1970р. та серії [NUMBER] від 14.08.1981р. Львівським палацом урочистих подій, [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] є чоловіком [PERSON] і перебуває з нею у шлюбі згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 15.05.1970р.н. Як вбачається із посвідчення серії [NUMBER], виданого Управлінням пенсійного фонду в Личаківського районі м.Львова, [PERSON], [INFO] пенсіонер є інвалідом І групи загального захворювання. Актом №157 стаціонарна судово-психіатричної експертизи від 24.03.2014р. підтверджується факт, що [PERSON] в даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у формі органічного маячного розладу, тому за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо визнання [PERSON] недієздатним є підставною і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на наступні обставини. [INFO] у заявників народився син, про що мається медичне свідоцтво про народження. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання відповідного свідоцтва вони звернулися до Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, однак у цьому їм було відмовлено, на підставі невідповідності медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Просили встановити факт народження дитини, [PERSON], [INFO] в місті Яснувата. Заявники в судове засідання не з'явилися. Надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили заяву задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено наступні обставини. [INFO] заявниця [PERSON] народила сина в зоні проведення АТО в м. Ясинувата. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження дитини, заявниця звернулася до Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їм було відмовлено на підставі невідповідності медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Так, відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров'я, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Суд вважає, що [PERSON] дійсно народила сина - [PERSON], [INFO] в місті Ясинувата, Донецької області, Україна. Вказана обставина підтверджується медичним свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 1 серпня 2016 року центральною районною лікарнею м. Яснувата. У зв'язку з чим суд вважає можливим встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO] в місті Яснувата, Донецької області, Україна. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зава [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню. На підставі ст.135 Сімейного Кодексу України, Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

\~\~\~\~\~Заявники [PERSON], [PERSON] (провул.Нестерова,47, м.Черкаси), звернулися \~до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що між сторонами зареєстрований шлюб 14 лютого 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №113. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. Просять розірвати укладений між сторонами 14.02.2009 шлюб. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заявники вимоги підтримали, просили задоволити. \~ \~ \~ \~Представник зацікавленої особи до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень по суті заяви не надсилав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. \~ \~ \~ \~ Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Заявники зареєстрували шлюб 14\~лютого 2009\~року у\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~м.Черкаси\~Черкаського міського\~управління юстиції,\~актовий запис\~№113.\~Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з матір"ю. Між сторонами досягнута домовленість про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст.109 ЦПК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони припинили сімейні відносини, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки кожен з подружжя має право припинити шлюбні стосунки, примушування до збереження шлюбних стосунків є порушенням права на особисту свободу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Заявники [PERSON], [PERSON]Ю, звернулися до суду із вказаною заявою в якій просять розірвати між ними шлюб, зареєстрований 06.09.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 80. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Вони остаточно впевнилися у необхідності розірвання шлюбу. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Сторони в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими підтримали свої позовні вимоги, на примирення не згодні та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 06.09.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 80. Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. З договору від 30.11.2017 вбачається, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні. Відповідно до положень ст..235 СК України у\~ рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Заявник [PERSON] виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Згідно із ст. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин На підтвердження заявлених вимог представники по дорученню суду пояснили, що [INFO] померла мати заявників - [PERSON], жителька с. Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області. Після смерті матері залишилося спадкове майно, на яке вони є спадкоємцями за законом. Однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину через неможливість встановлення факту родинних відносин між ними та померлою матір'ю, оскільки в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] мама записана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Встановлення даного факту їм необхідно для оформлення спадщини, а тому звертаються до суду і просять встановити, що померла [PERSON] їх мати. Заінтересовані особи: представник Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в поданій заяві проти задоволення заяви не заперечує, розгляд справи просить провести без його участі, [PERSON], проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників заявниць, свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники [PERSON], народилася [INFO], [PERSON], народився [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. [INFO] померла мати заявників [PERSON], яка проживала в с. Міцівці Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилось спадкове майно, домоволодіння в с. Міцівці та сертифікат на право на земельну частку (пай), нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину через неможливість встановлення родинних відносин між заявниками та померлою матір'ю, оскільки в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] мама записана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знають заявників, їх сім"ю і їм достовірно відомо, що померла [PERSON] є мамою [PERSON] та [PERSON], також це видно із записів в господарських книгах з 1967 по 2007 роки Міцовецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин, якщо від них залежить виникнення, зміна особистих чи майнових прав, якщо інший порядок не встановлено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дійсно, померла [PERSON] є мамою [PERSON] та [PERSON] і заявлені вимоги є обґрунтовані, встановлення даного факту іншим чином є неможливим, а встановлення його має юридичне значення для заявників і надає право на оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Заявники [PERSON]та [PERSON] звернулася до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що 03.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між заявниками зареєстровано шлюб, від якого заявники мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. На обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що спільне життя не склалося, оскільки різні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено з літа 2015 року, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утримані сина, згідно договору ,,Про участь у вихованні та утриманні дитини" від 11.04.2017 року. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється вгаслідок його розірвання. Згідно ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню оскільки спільне життя сторін суперечить інтересам обох сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаною заявою. В обгрунтування вимог вказують, що 04.06.2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Однак, на даний час, сторони припинили спільне життя, як подружжя, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 04 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 613 (а.с. 5 ). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] 13 квітня 2015 року між подружжям укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. Відповідно до умов вказаного договору, дитина буде проживати з матір'ю, а батько прийматиме участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Кожна з сторін вважає не можливим збереження сім"ї. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин На підтвердження заявлених вимог заявниця суду пояснила, що [INFO] року померла їх мати - [PERSON], жителька [ADDRESS]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, на яке вони є спадкоємцями за законом. Однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину через неможливість встановлення факту родинних відносин між ними та померлою матір'ю, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] мама записана «[PERSON]», в свідоцтві про народження [PERSON] мама записана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Встановлення даного факту їм необхідно для оформлення спадщини, а тому звертаються до суду і просять встановити, що померла [PERSON] їх мати. Заінтересовані особи: представник Морозівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та [PERSON] в поданих заявах проти задоволення заяви не заперечують, розгляд справи просять провести без їх участі, [PERSON] в поданій заяві також просить розгляд заяви провести без його участі, заяви задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, свідків, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники [PERSON], народилася [INFO] року, [PERSON], народився [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. [INFO] року померла мати заявників [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті залишилось спадкове майно, однак, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину через неможливість встановлення родинних відносин між заявниками та померлою матір'ю, оскільки [PERSON] мама записана «[PERSON]», в свідоцтві про народження [PERSON] мама записана «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть «[PERSON]». Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що добре знають заявників, їх сім"ю і їм достовірно відомо, що померла є мамою [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд встановлює факт родинних відносин, якщо від них залежить виникнення, зміна особистих чи майнових прав, якщо інший порядок не встановлено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дійсно, померла [PERSON] є мамою [PERSON] та [PERSON] і заявлені вимоги є обґрунтовані, встановлення даного факту іншим чином є неможливим, а встановлення його має юридичне значення для заявників і надає право на оформлення спадщини.

Outcome: approved