Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості звернувся представник Національної академії внутрішніх справ у якому просить суд стягнути із [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] на користь Національної академії внутрішніх справ (IBAN UA1882017203132510012010001 75 в ДКС України, код ЄДРПОУ 08751177, призначення платежу *;1480 08; 1600034;1;3544410354;*) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 63370,82 грн. (шістдесят три тисячі триста сімдесят грн. 82 коп.). з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 3229,21 грн. (три тисячі двісті двадцять дев`ять грн. 21 коп.) та трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 2708,45 грн. (дві тисячі сімсот вісім грн. 45 коп.) (розрахунок додається), а всього 69 308,48 грн. (шістдесят дев`ять тисяч триста вісім грн. 48 коп.) та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задоволити. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 11 серпня 2014 №128 о/с [PERSON] з 15 серпня 2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС). Статтею 18 Закону України «Про міліцію», наказом МВС України від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29 травня 2007 року за №547/13814) (діючих на момент виникнення правовідносин) передбачено, що підготовка фахівців у ВНЗ МВС України здійснюється на підставі договору, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням (управлінням) МВС України та особою, яка навчається. На виконання вищевказаних нормативних документів 25 серпня 2014 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України в Рівненській області та відповідачем укладено Договір №14-312 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС) (далі - Договір). Відповідно до п.2.3. договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. 06 серпня 2015 року було опубліковано Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон), який відповідно до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07 листопада 2015 року. Відповідно до ч.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону Закон України «Про міліцію» визнаний таким, що втратив чинність. Відповідно до ч.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Так, враховуючи положення Закону, бажання [PERSON] продовжувати навчання та службу в поліції, наказом НАВС від 06.11.2015 № 192 о/с відповідача було звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації). Наказом НАВС від 11.11.2015 № 202 о/с [PERSON] з 07 листопада 2015 року призначено на посаду курсанта 2-го курсу з присвоєнням спеціального звання капрала поліції. Також, ч. З розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 № 901-XIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції». Таким чином, у зв`язку з реформуванням правоохоронної системи нашої держави, прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», міліцію як орган державної влади було повністю ліквідовано. У зв`язку з цим виникла необхідність внесення відповідних змін до Договору в частині заміни Замовника з Головного управління МВС України в Рівненській області (яке було ліквідовано) на Головне управління Національної поліції в Рівненській області (відповідно утворено), шляхом укладання додаткового договору відповідно до п. 7.3. Договору. Так, 05.06.2018 Договір було доповнено Додатковим договором № 1, що став його невід`ємною частиною. З 15.08.2014 по 21.06.2018 відповідно до умов Договору [PERSON] у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до наказу НАВС від 21.06.2018 №892 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору [PERSON] направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ умови Договору виконано у повному обсязі. 22.07.2019 на адресу НАВС супровідним листом ГУНП в Рівненській області від 11.07.2019 № 2365/116/12/02-2019 надійшла інформація, що наказом ГУНП в Рівненській області від 10.07.2019 № 159 о/с [PERSON] звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ст.56 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 (чинного на момент існування правовідносин), випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. Відповідно до ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію» (в редакції на момент існування правовідносин) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до п.2.1.3. Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Відповідно до п.2.3.6. Договору, відповідач зобов`язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими п. З Договору відшкодувати фактичні витрати/пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що однією з підстав відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення зі служби в ОBC протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодування витрат за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» (зареєстрований Міністерством юстиції України 29 травня 2007 року за № 547/13814). На сьогоднішній день чинне законодавство містить аналогічні положення щодо необхідності укладення контракту про здобуття освіти, відпрацювання трирічного терміну після закінчення навчання та обов`язку відшкодування витрат уразі дострокового звільнення. Відповідно до ч. З ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Частиною 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено,що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Аналогічні за своєю суттю Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ та Типова форма Контракту про здобуття освіти у ВНЗ, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 та наказом МВС України від 01.03.2017 № 173 відповідно. Відповідно до п.4.1. Договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (чинної на момент закінчення навчання відповідачем). Відповідно до п.3 та п.4 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Розрахунок витрат здійснено відповідно вищезазначеного Порядку відшкодування. З досліджених в судовому засіданні довідках про доходи та відрахування розраховано грошове утримання відповідача за період навчання з вересня 2014 року по червень 2018 року вбачається, що вартість витрат, яка підлягає відшкодуванню, становить 13 711,21 грн. (тринадцять тисяч сімсот одинадцять грн. 21 коп.). З досліджених в судовому засіданні довідках витрат коштів на харчування розраховано витрати на продовольче забезпечення відповідача за період навчання з серпня 2014 року по червень 2018 року вбачається що вартість витрат на харчування, яка підлягає відшкодуванню, становить 19 049,58 грн. (дев`ятнадцять тисяч сорок дев`ять грн. 58 коп.). З досліджених в судовому засіданні довідках про забезпечення медичними препаратами перемінного особового складу за 2014-2018 роки вбачається, що розраховано вартість медичних препаратів отриманих відповідачем під час навчання, та сума, яка підлягає відшкодуванню, становить 387,31 грн. (триста вісімдесят сім грн. 31 коп.). З досліджених в судовому засіданні довідках про забезпечення речовим майном за 2014-2018 роки вбачається, що розраховано вартість речового майна отриманого відповідачем під час навчання, яка підлягає стягненню та становить 7 153,82 грн. (сім тисяч сто п`ятдесят три грн. 82 коп.). З досліджених в судовому засіданні довідках про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв розраховано вартість комунальних послуг за весь період навчання відповідача (без врахування періодів перебування у відпустках та днів звільнення від навчального процесу). Вартість комунальних послуг та спожитих енергоносіїв за період навчання, яка підлягає відшкодуванню, становить 23068,90 грн. (двадцять три тисячі шістдесят вісім грн. 90 коп.). Таким чином, відповідач навчався в НАВС з 15 серпня 2014 року по 21 червня 2018 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі, становить 63 370,82 грн. (шістдесят три тисячі триста сімдесят грн. 82 коп.). Із сумою витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі та реквізитами для їх сплати у разі порушення умов Договору Відповідача ознайомлено під підпис, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою. Відповідно до п. 2.3.6 Договору, відповідач зобов`язувався у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням відповідно до наказу ГУ НП в Рівненській області від 10.07.2019 № 159 о/с (фактично відпрацювавши лише 1 рік), Відповідачем було порушено умови Договору, що є підставою для відшкодування зазначених витрат. Відповідно до п.5,6 Порядку відшкодування, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодувати МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Проте на сьогодні, грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними представником позивач належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved