Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. До закінчення підготовчого провадження позивач подав до суду письмове клопотання про заміну у справі первісного відповідача - [PERSON] належним відповідачем - територіальна громада м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, надавши уточнену позовну заяву, мотивуючи зазначене клопотання тим, що [PERSON] не звертався із заявою про прийняття спадщини та фактично спадщину не прийняв. Ухвалою суду від 15.06.2019 року клопотання позивача судом задоволено, а саме суд ухвалив замінити у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача територіальну громаду м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради. Ухвалою суду від 06.11.2019 року прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що [INFO] раптово померла її єдина донька [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на її спадкове майно, у тому числі й на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Заповіту за життя [PERSON] не складала. Донька за життя у шлюбі не перебувала, дітей не мала, мешкала за вищевказаною адресою одна. У лютому місяці 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з питанням підготовки та оформлення документів необхідних для продажу квартири, яка залишилась після смерті доньки. Нотаріус повідомив, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки він згідно з законом закінчився 30.01.2019 року. У зв`язку з цим вона звернулась з позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 26.04.2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. з заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 26 квітня 2019 року № 379/02-31 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Встановлений законом строк позивач не подала заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, в зв`язку з тим що добросовісно помилялась відносно факту прийняття спадщини, оскільки вважала що до смерті донька доглядала батьків та фактично проживала з нею та чоловіком, в квартирі за адресою: [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, після смерті доньки позивачка багато місяців знаходилась у депресії, доглядала за своїм чоловіком, який знаходиться у край важкому стані та не мала, з об`єктивних причин, можливості, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та прийняти її за законом. Позивачка внаслідок похилого віку та обставин, які склались, добросовісно помилялась відносно факту прийняття спадщини, вважала, що оскільки у доньки крім батьків нікого не було, а також, враховуючи той факт, що донька до своєї смерті фактично проживала з батьками, вона вважала, що прийняла спадщину та усного звернення до нотаріуса буде достатньо. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] терміном на 1 місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач та його представник адвокат Шулякова М.В. не з`явилися, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, проти задоволення позову не заперечувала та просила розглянути справу за відсутності представника Запорізької міської ради. У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва по смерть серія [NUMBER] від 08.08.2018 року, виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, [INFO] померла [PERSON] у віці 47 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 4962 (а.с. ) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, в тому числі на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Заповіту за життя [PERSON] не склала. Судом у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. витребувано спадкову справу (копію) № 47/2019, заведену [INFO] після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто квартира [ADDRESS] , де була зареєстрована і проживала [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1273 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У лютому позивач звернулась з позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 26.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У встановлений законом строк позивач не подала заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, в зв`язку з тим що добросовісно помилялась відносно факту прийняття спадщини, оскільки вважала що донька до смерті фактично проживала разом з батьками в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачка після смерті доньки багато місяців знаходилась у депресії, та внаслідок похилого віку не мала, з об`єктивних причин, можливості, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та прийняти її за законом. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про призначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 47/2019, спадкоємець [PERSON] не зверталась з відповідною з заявою про відмову від права на спадщину. Постановою від 26 квітня 2019 року № 379/02-31 нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. У справах про визнання за спадкоємцем права на спадщину не вирішується. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого у справах про спадкування вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved