Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про поділ спільного сумісного майна подружжя. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що сторони уклали між собою шлюб 2.05.1987 року. 25.01.2013 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. В період спільного подружнього життя в 2007 році сторони за спільні кошти придбали автомобіль „SKODA OCTAVIA COMBI, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, сірого кольору, який на даний час коштує 132 000 грн. Поскільки він має посвідчення водія, використовує автомобіль для своєї роботи, просить визнати саме за ним право власності на весь вказаний транспортний засіб в порядку поділу майна подружжя і стягнути з нього компенсацію на користь відповідача в розмірі 66 500 грн., що є 1/2 частиною від нинішньої вартості автомобіля. Відповідачка [PERSON], її представник [PERSON] та прокурор Такташов О.Я., який приймав участь в інтересах відповідача, в судовому засіданні позов визнали, повністю погодившись з поясненнями позивача, додавши, що їх повністю влаштовує сума компенсації за вказаний автомобіль. Заслухавши сторони та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України та ч.1, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали між собою шлюб 2.05.1987 року. 25.01.2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.4). У відповідності до п.1, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Як передбачено ч.3, ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобілю „SKODA OCTAVIA COMBI, д.н.з. [NUMBER], 2007 року випуску, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами, коляски) [NUMBER] є позивач [PERSON] (а.с.5). Вказане свідоцтво було видане 27.03.2007 року МРЕВ-6 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, що повністю узгоджується з поясненнями сторін про придбання ними вказаного транспортного засобу в період їх спільного проживання та за спільні кошти подружжя. Сторони погодились про вартість даного транспортного засобу на момент розгляду справи в сумі 132 000 грн. Як передбачає ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Згідно п.1, ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У відповідності до п.1, ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За правилами ч.1-3, ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Поскільки сторони повністю погодились з розміром вартості автомобіля, який є спільною сумісною вартістю подружжя, порядком його поділу, а саме: визнанням за позивачем права власності на вказаний автомобіль та стягненням з нього на користь відповідача суми, що складає 1/2 частину його вартості на день розгляду справи, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.79; 88 ЦПК України поскільки суд задовольняє позов майнового характеру в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 661 грн. 76 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду (а.с.1; 15), а також - на користь держави 3 грн. 24 коп. судового збору, не доплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved