Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] ([ADDRESS]) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ([ADDRESS]) з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17.07.1999 р. зареєструвала шлюб із відповідачем, рішенням суду від 30.10.2012р. шлюб між сторонами розірваний. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON],[INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час син [PERSON] навчається у Золотоніському коледжі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, у зв"язку з чим у позивачки виникають додаткові витрати на навчання та утримання сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина -[PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів до закінчення навчання або досягнення сином 23 років. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що на підставі свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який відповідно до довідки про навчання від 12.01.2018р. навчається на денній формі навчання в Золотоніському коледжі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету на І курсі денного відділення, закінчує навчання 30 червня 2020 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Мінімальний розмір аліментів не утримання повнолітніх сина, доньки законом не передбачено. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. До стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) , починаючи з моменту звернення до суду 09 січня 2018 року до закінчення навчання 30 червня 2020 року , при визначенні розміру аліментів, суд приходить з урахуванням майнового стану сторін, враховуючи, що повнолітній син відповідача навчається на денній формі навчання, не має самостійного заробітку, тому позивачка потребує матеріальної допомоги на його утримання, відповідач має можливість брати участь в утриманні сина, оскільки перебуває у працездатному віці, також сплачує на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. При подачі позову позивач був звільнений від оплати судового збору, тому оплату судових витрат у справі слід віднести на рахунок держави відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial