Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

З позовом до Тарутинського районного суду Одеської області звернувся [PERSON], в якому просить суд: - встановити факт належності правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності на житло, виданого\~ Тарутинським агентством по приватизації житла від 10 грудня 1993 року на підставі розпорядження № 345 від 10 грудня 1993 року власниками якого зазначені російською мовою: "Гнатову Стефану Николаевичу» та членам його сімї «[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]И.»\~\~ - [PERSON], [INFO], [PERSON], померлої 06 вересня 1995 року, [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], [INFO], [PERSON], померлої 15 лютого 2003 року, [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON], [INFO]. - визначити, що частки\~ [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в квартирі № 7, яка знаходиться в будинку № 8, розташованому за адресою: вул. Спортивна, смт Тарутине Одеської області\~ є рівними і складають по 1/5 частки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при зверненні позивача до Тарутинської районної державної нотаріальної контори\~ з заявою про прийняття спадщини за законом по 1/5 частки квартири № 7, розташованої по вул. Спортивна, 8, смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, яка належала на праві приватної власності його дружині [PERSON], померлої 06.09.1995 року та доньки [PERSON], померлої 15.02.2003 року на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла від 10 грудня 1993 року. Проте, постановами нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки зазначене свідоцтво про право власності не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме в графі «прізвище, імя по-батькові» членів сімї зазначені лише прізвище та ініціали, що не дає можливості ідентифікувати осіб, зазначених в свідоцтві з особами після яких оформлюється спадщина, а також не зазначені частки, які належать кожному з власників квартири, а тому не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцям. Наведене в сукупності зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, на розгляд суду від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився. На адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. З позовом згоден. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином. В звязку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~ технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~\~\~\~\~ Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачу та членам його сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла від 10 грудня 1993 року на підставі розпорядження № 345 від 10 грудня 1993 року на праві спільної сумісної власності належить квартира № 7, яка розташована за адресою: вулиця Спортивна, 8, смт Тарутине Тарутинського району Одеської області. (а.с. 9). 06 вересня 1995 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 085874, актовий запис № 37 (а.с. 5, 6). 15 лютого 2003 року померла донька позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 332089, актовий запис № 14 (а.с. 7, 8). Після їх смерті відкрилась спадщина за законом, яка складається по 1/5 частки квартири № 7, розташованої по вул. Спортивна, 8, смт Тарутине Тарутинського району Одеської області, яка належала спадкодавцям на праві приватної власності. Згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії Тарутинської районної державної нотаріальної контори від 31 липня 2018 року вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом по 1/5 частці квартири за вищевказаною адресою, яка належала на праві приватної власності його дружині [PERSON], померлої 06.09.1995 року та доньці [PERSON], померлої 15.02.2003 року з огляду на те, що документ, який підтверджує їх право власності на житло, а саме Свідоцтво про\~ право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла від 10 грудня 1993 року на підставі розпорядження № 345 від 10 грудня 1993 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме в графі «прізвище, імя по-батькові» членів сімї зазначені лише прізвище та ініціали, що не дає можливості ідентифікувати осіб, зазначених в свідоцтві з особами після яких оформлюється спадщина, а також не зазначені частки, які належать кожному з власників цієї квартири, що також не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцям (а.с. 18, 20). На теперішній час виправити помилку у Свідоцтві про право власності на житло від 10 грудня 1993 року\~ не є можливим, що підтверджується листом Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 700/02-12 від 02.08.2018 року (а.с. 16). Проте, факт про встановлення якого просить позивач має для нього юридичне значення, оскільки надасть йому право отримати спадщину після смерті дружини та доньки, тому суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги. Щодо вимог позивача в частині визначення часток кожному з власників квартири за зазначеною вище адресою суд дійшов до наступного. Відповідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Також, ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи, що співвласники спадкова майна [PERSON],\~ [PERSON] /[PERSON]/ О.С. та [PERSON] /Милашенко/ Н.І. домовились між собою про розмір часток, що є їх спільною сумісною власністю та обставини справи, суд вважає можливим визначити, що кожному з власників квартири [ADDRESS], які зазначені у Свідоцтві про право власності на житло, виданого Тарутинським агентством по приватизації житла від 10 грудня 1993 року, належить по 1/5 частки і вони є рівними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved