Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

До Тернопільського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Тернопільська міська рада про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом демонтажу самочинної добудови. В обґрунтування вимог зазначає, що він та відповідач є співвласниками по 1/2 житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 614 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2001 року, після смерті [INFO] [PERSON] . 16.03.2006року проведено реальний розподіл будинковолодіння. В серпні 2018 року відповідач [PERSON] провів без належних дозволів та проектної документації будівельно-архітектурного контролю та погодження із ним [PERSON] як суміжним співвласником, надбудову до своєї 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Дана надбудова створює йому перешкоди у користуванні його майном, а саме пошкоджено покрівлю його частини будинку внаслідок чого затікає вода та проходить порушення цілісності конструкції його частини будинковолодіння. Просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, 17.09.2019року в письмовому поясненні зазначив про слухання справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 07.11.2019року представником [PERSON] подано заяву про слухання справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечує. Представник третьої особи Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подано відзив на позов та пояснення, справу просять розглядати у відсутності представника. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. [PERSON] та [PERSON] набули по 1/2 житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 614 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2001 року, після смерті [INFO] [PERSON] . 16.03.2006року Тернопільським міськрайонним судом затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] якою проведено реальний розподіл будинковолодіння. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2006 року (справа №2-109/06) по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Тернопільська міська рада, про поділ будинковолодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права власності на тамбур затверджено мирову угоду. Відповідно до умов цієї мирової угоди в користування та власність відповідача-позивача [PERSON] переходить 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат площею - 15 кв.м., 12.1 кв.м. та 12.8 кв.м. У користування та власність позивача-відповідача [PERSON] переходить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат площею - 15.2 кв. м., кімнати площею - 9.7 кв.м., коридору - 5.9 кв.м., кладовки - 4 кв.м., тамбура - 4.4 кв.м. Розподіл господарських приміщень між сторонами: в користування та власність [PERSON] переходить літня кухня площею 11 кв.м. та підвал з входом до нього. В користуванні [PERSON] залишається сарай Б та добудова до сараю площею 13.2 кв.м. та 7.3 кв.м., але за їх спільною згодою, з метою доцільного і практичного використання цієї частини [PERSON] зобов`язується строком до 01 червня 2006 року демонтувати покрівлю цих приміщень, а саме (зняти шифер, лати, ринви, мурлати, дверний пройом), залишивши [PERSON] стіни, фундамент приміщень площею 13.2 кв.м. та добудови до сараю площею 7.3 кв.м., балки (стелю). За це [PERSON] зобов`язується придбати та передати [PERSON] 5000 (п"ять тисяч) штук якісної цегли, придатної для побудови господарського приміщення строком до 01 червня 2006 року та сплатити 300 (триста) доларів США (по курсу Національного Банку України) строком до 01 червня 2006 року. [PERSON] зобов`язується з кімнати 1-3 через віконний пройом (отвір) обладнати та вмонтувати двері та добудувати веранду. [PERSON] проти зайняття земельної ділянки не заперечує. В зв`язку з чим сторонам виділяються земельні ділянки розміром по 09,12 метра кожному. Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.01.2007року [PERSON] набуто право власності на 1/2 домоволодіння [ADDRESS] . Як вбачається із витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2019року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] частка 1/1 , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.02.2019року. Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19.02.2019року у справі №607/19205/18, [PERSON] виділено в натурі у власність 1/2 частки спільного майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловий будинок загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 24,9 кв.м. (І тамбур площею 4,4 кв.м., 1-1 коридор площею 3,7 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,4 кв.м., 1-7 житлова площа 15,2 кв.м., 1-8 паливна площею 1,6 кв.м., 1-9 житлова площею 10,7 кв.м.), літня кухня під літ. «Г», сарай під літ. «Б». Припинено право спільної часткової власності спільного майна, яке належить [PERSON] . В даному рішенні зазначено, що як слідує із висновку щодо технічних можливостей поділу об`єкта нерухомого майна, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» за №79 від 10 вересня 2018 року, при огляді 1/2 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , встановлено, фактичне користування наступними приміщеннями: І тамбур площею 4,4 кв.м., 1-1 коридор площею 3,7 кв.м., 1-2 санвузол площею 3,4 кв.м., 1-7 житлова площа 15,2 кв.м., 1-8 паливна площею 1,6 кв.м.. 1-9 житлова площею 10,7 кв.м., літня кухня під літ. «Г», сарай під літ. «Б». Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , а саме: житловий будинок під літ. «А» (загальною площею 39,0 кв.м., в тому числі житловою площею 25,9 кв.м.); літня кухня під літ. «Г», сарай під літ. «Б». Відповідно до проекту відповідності державним будівельним нормам 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 2018 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] , при візуальному обстеженні дефектів та деформацій несучих та огороджуючих конструкцій приміщень даного індивідуального житлового будинку не виявлено. Дані приміщення знаходяться в нормальному стані і на період обстеження відповідають державним будівельним нормам по надійності несучих та огороджуючи конструкцій. По своїх технічних і планувальних характеристиках приміщення житлового будинку можуть бути поділені між двома співвласниками при виконанні всіх наведених у проекті відповідності рекомендацій. В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19.02.2019року доказуванню не підлягають. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За змістом наведених норм, позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ч.1 ст.317, ч.1ст.319 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Суд наголошує, що негаторний позов є способом захисту права власності. не пов`язаним із позбавленням володіння. Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження. Застосування негаторного позову можливе у випадку існування таких обставин: наявності у позивача право власності або іншого речового права, перебування спірної речі у володінні позивача, протиправність поведінки відповідача, що створює перешкоди для здійснення повноважень користування та розпорядження. Обов`язок доказування обставин покладається на кожну із сторін спору, і, заявляючи позов про зобов`язання [PERSON] демонтувати самочинну надбудову, проведеної [PERSON] до своєї 1/2 частини будинку по [ADDRESS] та привести частину будинку належну [PERSON] в попередній стан, саме позивач мав би довести належними, допустимими та, за новим стандартом доказування, достатніми доказами невідповідність виконуваних [PERSON] будівельних робіт та побудованої надбудови вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. [PERSON] заявлено клопотання про призначення судово-будівельної експертизи в задоволенні даного клопотання судом було відмовлено. Як слідує із листів відділу державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради від 11.09.2018р. за № 316/27, від 02.11.2018р. за №257/27, від 13.12.2018р. за№435/27, під час неодноразових виїздів за місцезнаходженням об`єкта за адресою [ADDRESS] , встановлено, що гр. [PERSON] виконав надбудову житлового будинку по [ADDRESS] , при неодноразових відвідуваннях помешкання [PERSON] вхідних дверей ніхто не відчиняв, повідомити [PERSON] про явку в Відділ не представилось можливим , а згідно п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011року №533, - державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зобов`язання [PERSON] демонтувати самочинну надбудову, проведену [PERSON] до своєї 1/2 частини будинку по [ADDRESS] та привести частину будинку належну [PERSON] в попередній стан, слід відмовити за недоведеністю позивачем заявлених позовних вимог за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», крім того, як встановлено судом право спільної часткової власності спільного майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] - припинено, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] 1/1, а тому позов є безпідставним. На підставі наведеного вище,

Outcome: dismissed