overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, виникають постійні сварки та скандали, втрачено почуття любові. Сім"я фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені з 2011 року, спільного господарства не ведуть, відповідач проживає з іншим чоловіком а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Відповідач також надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 121. ( а.с.4 ). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.5). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо з 2011 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, втратили взаємне почуття любові та поваги, в зв»язку з чим виникали постійні сварки. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, з квітня 2012 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, через канцелярію 20.01.2016 року надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач також 20.01.2016 р. надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 02 жовтня 2010 року виконкомом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 8.( а.с. 6). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2012 року та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, втратили почуття поваги та кохання один до одного, в зв»язку з чим виникають постійні сварки та суперечки. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2014 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Відповідач також надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, з позовом згодна. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 1996 року Ревненською сільською радою Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 17. ( а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5,6). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам дітей , і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, втратили почуття поваги та кохання один до одного, відповідач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав суду заяву в якій просив розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує та просить задовольнити. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2010 року виконкомом Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 7. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу [PERSON]. ( а.с. 10). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, оскільки між ними зникло розуміння, повага і довіра. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2015 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, надала суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності, з позовом згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 червня 2010 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 196. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу «[PERSON]». (а.с.5). Від цього шлюбу подружжя має дитину: дочку [PERSON], [INFO].( а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та інтересам дітей , і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося, так як в останній час сумісного проживання у них виникли різні погляди на життя. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, після розірвання шлюбу дочка залишиться проживати разом з ним, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з»явився, направив 17.02.2016 року суду заяву, в якій просив позов задовольнити та здійснити розгляд справи в його відсутності. Відповідач також в судове засідання не з»явився, але 17.02.2016 р. надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 17 серпня 2013 року виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 5.( а.с. 6). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.7). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: судовий збір в розмірі 551 грн.21 коп. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося через втрату почуття поваги та кохання один до одного. Сім"я фактично розпалася, проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2005 року, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутній не був, через канцелярію 20.05.2015 року надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за її відсутності не направляла. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 04 червня 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 104. Прізвище відповідача після одруження - « [PERSON] ».( а.с. 9). Від цього шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с. 10). Сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2005 р., проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Так частина друга ст. 104 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зі змісту статті 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд вважає неможливим в подальшому зберегти сім'ю сторін, їхній шлюб досить тривалий час носить формальний характер, а тому суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння та довір»я. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутнім не був, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач також надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує.. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 24 вересня 2010 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 465. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » ( а.с. 4). Від цього шлюбу подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.17). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу, яку обґрунтував тим, що між ним та відповідачем по справі спільне життя не склалося через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння та довір»я. Сім"я фактично розпалася, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, дитина після розірвання шлюбу проживатиме з ним, а тому позивач просить суд постановити рішення, яким шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач присутнім не був, надав суду заяву в якій просив позов задовольнити та здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач також надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов підлягаючий до задоволення виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 03 червня 2006 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 208. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » ( а.с.7). Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO].( а.с.6). Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких обставин, суд знаходить, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, і при таких обставинах шлюб сторін доцільно розірвати. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, ст. 112 СК України,

Outcome: approved