overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.09.2016р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з 25 травня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу дітей не мають. Свої вимоги мотивує тим, що подружні відносини з відповідачкою припинені з червня 2011 року по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Крім того, зазначає, що з вересня 2011р він знаходиться у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спору щодо поділу майна не має. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON], яка про слухання справи повідомлена належним чином в порядку ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам. Заперечення проти позовної заяви та клопотання про розгляд справи у її відсутність до суду не надавала. Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 31.08..2016р Краматорським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2011, актовий запис №312. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю понад п'яти років, у позивача утворилась фактично інша сім'я, стосунки між собою сторони не підтримують, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які не пов'язані шлюбним побутом, живуть окремо, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити „[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 травня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 800 грн. щомісячно. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за адресою, що з позовом погоджується. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 червня 2010 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. За вимогами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред'явлення позову. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 серпня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Сторони звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу позивачу для утримання дитини не надає. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

позивач [PERSON] 07 травня 2015 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 02 липня 2005 року вона знаходилась із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народилась донька [PERSON], [INFO] року народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Діти мешкають разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини на утримання дітей . В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, частково погодився із позовними вимогами, пояснив, що він згоден платити аліменти на утримання дітей, але, вважає, що розмір аліментів треба встановити у 1/3 частині, так, як у нього невелика заробітна плата. Дослідивши матеріали, з"ясувавши всі фактичні обставини справи,оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Сторони з 02 липня 2007 року знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON],[INFO]. Відповідно до актового запису № 253 від 20 червня 2007 року, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] (а.с. 6) Батьком [PERSON], [INFO] є також, [PERSON], що підтверджується актовим записом № 512 від 11 грудня 2013 року (а.с.5 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сім'ї, матеріально сім'ю підтримує , але гроші на утримування неповнолітніх дітей надає періодично та в невеликих розмірах. Позивач не працює, знаходиться у відпучці по догляду за дітьми, отримує допомогу на дітей у розмірі 1012,50 грн. Відповідач працює та отримує заробітну плату у середньому 2000 грн. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, те, що у нього на утриманні не має інших осіб, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей доньку [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 08 вересня 2014 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував свого обов'язку щодо утримання дитини та сплати аліментів, але не погоджувався з розміром, зазначеним позивачем в поданій до суду позовній заяві. Вказував, що постійних доходів не має, не працює, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 серпня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2013 року по справі № 553/3433/13-ц. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] кошти на утримання неповнолітньої дитини не надає. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За вимогами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] інших осіб на утриманні не має, аліменти будь-яким особам не сплачує, не працює, не має регулярного доходу. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред'явлення позову. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в частині вимог про стягнення аліментів в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.10.2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 05.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 05.12.2008 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №3201. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через різницю характерів, інтересів та уподобань подружжя, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки чоловіка та жінки. Подружжя проживає разом, проте з січня 2015 року позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини. Позивач переконана в тому, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, вважає збереження шлюбу неможливим, на примирення та відновлення подружніх відносин не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживатиме разом з матір"ю. Майнових спорів між сторонами немає. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 березня 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2008 році, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений судом про час та місце розгляду справи через оголошення в засобах масової інформації. Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 26 лютого 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 332 від 03 вересня 2008 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. За вимогами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання дитини не надає. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття, починаючи з часу пред'явлення позову. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 09 липня 2013 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, який мотивує тим, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області 28 березня 2011 року змінено рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 09 серпня 2010 року та зобов»язано його сплачувати в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500.00 грн. З часу винесення вказаного рішення суду змінилося його матеріальне становище, 03.06.2011 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю, він фактично перебуває в шлюбних відносинах з іншою жінкою - [PERSON], в них [INFO] року народилася дочка [PERSON], на його утриманні знаходяться також престарілі батьки, а тому просить змінити розмір стягуваних аліментів з 500.00 грн. до 300.00 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Суду заявили, що немає підстав для зменшення суми аліментів, обставини на які посилається позивач, були відомі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області при винесенні рішення 28 березня 2011 року. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений (зокрема) за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника аліментів або їх одержувача. Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Системний аналіз вище наведених норм матеріального і процесуального права свідчить про те, що саме на позивача покладається обов'язок доказування фактів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника аліментів або їх одержувача. По даній справі позивачем не було подано до суду будь-яких доказів, які можна було б визнати належними і допустимими, які б свідчили про такі зміни матеріального і сімейного стану сторін спору або погіршення (поліпшення) їх стану здоров'я, та могли б слугувати підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 березня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В поданій до суду заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Позивач в судовому засіданні повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судовому засіданні визнавав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 04 лютого 2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу позивачу для утримання дитини не надає. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. З цих підстав вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved