Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати його батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON] в м.Горлівка Донецької області; виключити з актового запису № 197 від 08 червня 2017 року, вчиненого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження [PERSON], [INFO] року відомості про батька [PERSON]; внести зміни до актового запису № 197 від 08 червня 2017 року, вчиненого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження [PERSON], [INFO] року, вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця с Гущинци, Калинівського району, Вінницької області, та змінити по батькові дитини з «[PERSON]» на «[INFO]». Обгрунтовує свої вимоги таким. З відповідачкою, матір'ю дитини, [PERSON], вони проживають у шлюбних відносинах з квітня 2015 року. У зв'язку із тим, що на час народження дитини, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб згідно до актового запису № 257 від 19.12.2013 року у Микитівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, в свідоцтві про народження дитини в графі відомості про батька дитини внесені органом РАЦС дані [PERSON], на підставі актового запису про укладення шлюбу. Цей шлюб було розірвано 15.11.2016 року на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження - в м.Горлівка, тому шлюб вважається укладеним. Дитина була народжена на непідконтрольній території - в м. Горлівка Донецької області і поки вона була дуже мала і слабка, вони не виїжджали на підконтрольну територію. Лише в червні 2017 року вони разом із дитиною виїхали із зони проведення АТО та зареєстрували народження дитини. Він є батьком дитини і визнає своє батьківство відносно дитини, але його права порушено, щодо його батьківства відносно сина. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Визнала факт проживання однією сім'єю з [PERSON], також підтвердила, що біологічним батьком її сина - [PERSON] є [PERSON] Також повідомила суд, що позивач гарний батько, піклується про неї та про дитину, забезпечує їх всім необхідним. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, підтвердив, що він не є батьком дити та просить суд задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який народився в м.Горлівка Донецької області - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на час народження дитини проживали однією сім'єю в тимчасово окупованому м.Горлівка Донецької області. Сторони є батьком і матір'ю [PERSON], [INFO]. Такі обставини визнаються позивачем [PERSON] та відповідачами по справі [PERSON], [PERSON] Запис про батька дитини, [PERSON], в актовий запис про народження дитини був внесений на підставі свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], тобто батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із матеріалів справи, дитина народжена [INFO] року в м. Горлівка Донецької області - на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до приписів ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. [PERSON] вважає дитину своєю, оскільки з квітня 2015 року проживав в шлюбних стосунках із [PERSON] Йому відомо, що з 2015 року мати дитини - [PERSON] та [PERSON] шлюбних стосунків не підтримували. Відповідач [PERSON] надав заяву, що визнає позов у повному обсязі, підтверджує той факт, що з позивачкою не підтримував шлюбні стосунки з 2015 року, визнає факт того, що запис в свідоцтво про народження дитини було зроблено на підставі свідоцтва про шлюб (а.с. 27). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. ст. 121, 125 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану, а в разі, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, зокрема, за рішенням суду. Правовідносини сторін підлягають врегулюванню застосуванням ст. 128 СК України. Відповідно цієї норми матеріального права за відсутності заяви, поданої до органів реєстрації цивільного стану спільно матір'ю та батьком дитини в порядку ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання позивача батьком [PERSON] та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. На підставі вищевикладеного те

Outcome: approved