Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON], про визнання [PERSON], [PERSON] та її неповнолітніх дітей- [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO] , такими що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником будинку розташованого за зазначеною адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідач [PERSON] її колишній чоловік з яким розірвано шлюб та який з 2011року в будинку не мешкає. [PERSON] її дочка, яка також із своїми дітьми зареєстрована в будинку , однак з травня 2013року не проживає там а мешкає за іншою адресою. У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані за вищезазначеною адресою, однак не проживають там більше року без поважних причин, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач- [PERSON], викликана в суд належним чином в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність та не заперечувала проти задоволення вимог. Відповідач- [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнав повністю, пояснивши , що дійсно не мешкає в будинку [ADDRESS] з 2011року. До цього часу не мав змоги знятись з реєстрації оскільки виїздив на заробітки за межі м. Слов"янська. Суд вислухавши доводи позивача, відповідача та перевіривши надані суду докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового розгляду з вірогідністю було встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] а також її діти - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Домовою книгою для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] по та довідкою про реєстрацію останніх . Разом з тим в суді встановлено, відповідачі не проживають за вказаною адресою, а саме: [PERSON] з 05.11.2011 року, а [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] з 30.05.2013року, що підтверджується актом складеним депутатом Билбасівської селищної ради Джим Н.О.. Зазначені обставини не спростовують і відповідачі у справі. Гарантуючі захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власності можливе лише на підставах передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. За приписами ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до переконання, що відповідачі, які не проживають у будинку [ADDRESS] без поважних причин понад один рік, втратили право користування цим жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved