Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25 червня 2016 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Нікопольським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З червня 2019 року шлюбні відносини були припиненні з причини, що кожен мав різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, виникали сварки з різних побутових питань. На даний час кожен живе своїм життям. Майновий спір відсутній. Діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір`ю. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.15-16). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, своїм правом, передбаченим цивільно-процесуальним законодавством, скористався та 04 лютого 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від нього надійшли заперечення, згідно яких проти розірвання шлюбу заперечує, не погоджується з викладеними обставинами в позовній заяві та просить суд надати строк на примирення до 6 місяців (а.с.19). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року сторонам було надано строк на примирення тривалістю в три місяці та провадження у справі було зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом (а.с.21-22). Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року по даній справі було відновлено провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 липня 2021 року о 09-30 годині за правилами загального позовного провадження (а.с.27). В судове засідання, призначене на 12 липня 2021 року, позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.29). Відповідач в судове засідання не з`явився також, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував (а.с.30). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 25 червня 2016 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). З червня 2019 року шлюбні відносини були припиненні з причини різних поглядів на життя, зникнення взаєморозуміння і взаємоповаги, виникнення сварок з різних побутових питань. На даний час кожен з подружжя живе своїм життям. Майновий спір відсутній. Оскільки позивачка не виявила бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved