Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

На підставі частини 3 статті 209 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в судовому засіданні 06 березня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 27 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку відповідача щомісячно. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з лютого 2013 року. На даний час проживають окремо один від одного. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. При цьому він працює, стан його здоров'я задовільний, на утриманні інших осіб він не має. Невиконання відповідачем обов'язку утримувати дитину до його повноліття ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги по тих підставах, що викладені в позовній заяві. Обгрунтовуючи розмір аліментів у вигляді 1/2 частини від доходу відповідача, позивач [PERSON], зазначила , що вона на даний час не працює , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і тому також потребує кошти на своє утримання , до тогож вона зазначила , що дитина часто хворіє в зв'язку з чим потребує додаткові коши на лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав частково. В обгрунтування своїх заперечень пояснив, що визнає свій обов"язок утримувати дитину та сплачувати на користь позивача аліменти для утримання своєї малолітньої дитини, але заперечує проти розміру аліментів, і просив їх зменшити до 1/4 частки його заробітку. Крім того надав копії квитанцій, що підтверджують сплату ним аліментів на користь [PERSON] в добровільному порядку. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2013 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 02 лютого 2013 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно довідки №127 від 25 лютого 2014 року, виданої виконкомом Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, [PERSON], 1991 року народження, зареєстрована та проживає [ADDRESS] разом з сином [PERSON], 2013 року народження, який перебуває на її утриманні. В даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач [PERSON] визнає обов'язок сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, предметом спору є розмір аліментів , які позивач [PERSON], прохає з нього стягувати. В визначенні розміру аліментів суд врахував, що в даний час відповідач працює, отримує заробітну плату, стан його здоров'я задовільний, на утриманні інших осіб не має, дитина знаходяться на утриманні позивача. Беручи до уваги те, що між сторонами існують суперечки та неузгодженість щодо спільного утримання дитини, в той час як закон покладає обов'язок щодо утримання дитини рівною мірою на обох батьків, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, та зобов'язаний утримувати до його повноліття нарівні з позивачем. Разом з тим суд вважає , що розмір аліментів заявлений позивачем у вигляді 1/2 частки від доходу значно завищений. Позивачем [PERSON], в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження додаткових витрат на дитину у зв'язку з її станом здоров'я. Крім того в обгрунтування розміру аліментів стягуваних на утримання дитини , позивач [PERSON] зазначає необхідність її утримання. Однак в даному випадку аліменти на утримання дитини не можуть використовуватися для утримання матері. Оскільки ст.84 Сімейного кодексу України окремо передбачено право жінки на утримання її чоловіком у період вагітності та після народження до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України , суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial