Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.10.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис № 59606. Загальна сума, що підлягає стягненню 19077,29 00 грн.. На думку позивача, даний напис є незаконним, у зв`язку з чим просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. У відкрите судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов від нього не надійшло. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно до наданої до суду ксерокопії договору, 12.08.2012 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2000448393, за умовами якого позивачу було надано кредит у сумі 1238,90 грн. строком на три місяці. (а. с. 15). З тексту зазначеного договору не вбачається, що суму вказаного кредиту було отримано позивачем [PERSON] .. 05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. було вчинено виконавчий напис (а.с.14). Вказаним виконавчим\~написом\~№59606\~запропоновано\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~який\~є\~Боржником за\~Кредитним\~договором\~№2000448393,\~укладеним\~з\~ ПАТ\~«ОТП Банк»,\~\~правонаступником усіх\~прав\~та\~обов`язків якого,\~на\~\~підставі Договору\~Відступлення\~Прав\~Вимоги за\~кредитними\~договорами\~19/09-16,\~від\~19.09.2016\~року,\~є\~ТОВ\~ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «Кредит-капітал»,\~правонаступником\~усіх\~прав та\~обов`язків\~якого,\~на\~підставі\~Договору Відступлення\~Прав\~Вимоги\~за кредитними\~договорами 01/02/20017-01, від 01 лютого 2017, є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ з управління активами «Прімоколект-КАПІТАЛ», правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на \~підставі Договору\~Відступлення Прав\~Вимоги за\~кредитними договорами\~11/08/2020-ка,\~від 11.08.2020 року,\~є ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»,\~ на його користь грошові кошти у сумі 18577,29 грн., з яких: 12212,95 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 00,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 6364,34 грн. прострочена заборгованість за відсотками. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом - 500 грн.. Загальна сума, що підлягає до стягнення - 19077,29 (а. с. 14). Копії Договорів Відступлення Прав Вимоги за Кредитним договором №2000448393, до суду не надано. Відповідно до положень ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються\~Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування майна від боржника, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України, від 29.06.1999 р., № 1172 було затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Первісна редакція даного переліку (станом на 29.06.1999 року) не включала до переліку документів, на підставі яких стягнення заборгованості могло бути здійснене у безспірному порядку за виконавчим написом нотаріуса, кредитні договори, укладені у простій письмовій формі. Проте, постановою Кабінету Міністрів України, від 26.11.2014 року, № 662 вказаний перелік було доповнено кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Дана постанова набрала чинності 10.12.2014 року. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду, від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 зазначена постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014\~року була визнана незаконною та нечинною в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнення переліку розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. В силу ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дати її прийняття. Таким чином, лише в період з 10.12.2014 року по 22.02.2017 року нотаріуси були вправі видавати виконавчі написи на підставі кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 р. по справі № 757/24703/18-ц, від 15.04.2020 року по справі № 158/2157/17, від 21.10.2020 року по справі №172/1652/18, яку суд враховує при розгляді цієї справи відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Кредитний договір, від 12.08.2012 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» №2000448393 нотаріально не посвідчений, а оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено поза межами вищевказаного строку, тобто не в період з 10.12.2014 року по 22.02.2017 року Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Доказів безспірності заборгованості, ні відповідачем, ні третьою особою до суду надано не було, хоча суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам справи надати до суду докази у справі. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що до суду не надано копій документів, якими були обумовлені дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку і від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. У суду відсутній також документ, який міг би відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог, які б містили в розрахунку підписи позичальника про визнання ним розміру заборгованості, чим було б дотримано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких умов, суд приходить до висновку про те, що приватний нотаріус Горай О. С. станом на 05.10.2020 року не мав права вчиняти виконавчий напис на зазначеному кредитному договорі. Наведені обставини свідчать про незаконність виконавчого напису від 05.10.2020року, а відтак, суд приходить до висновку,\~що\~позовні\~вимоги щодо\~визнання\~виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що\~не\~підлягає виконанню\~є\~обґрунтованими\~та підлягають\~задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд приходить до наступного. У своєму позові позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судовий збір, у розмірі 908,00 грн. Проте, при зверненні до суду з цим позовом позивач не сплатив судовий збір. (а. с. 8). Тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору, не має. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь держави, судовий збір, у сумі 908,00 грн. за подання позову до суду.

Outcome: partial