Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Генічеської міської ради, виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] про повернення авансового внеску в сумі 21629 грн. 96 коп., сплати 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 3379 грн. 49 коп., та компенсації інфляційних збитків на суму 10615 грн. 51 коп. Загальна сума до стягнення складає 35624 грн. 96 коп.. В обгрунтування позову зазначено: 16.06.2015 року Генічеська міська рада своїм рішенням № 1171 в порядку ст. 128 ЗК України надала дозвіл на викуп земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Цим же рішенням Виконавчого комітету Генічеської міської ради доручено укласти з позивачем [PERSON] договір про оплату авансового внеску. 15.07.2015 року такий договір під № 10-а-2015 укладено і в той же день, 15.07.2015 року позивач перерахував аванс в розмірі 21629 грн. 96 коп. за купівлю земельної ділянки. 09.10.2015 року Генічеська міська рада припинила відносини сторін, відмовивши своїм рішенням № 2033 у продажі земельної ділянки. Позивач зазначає, що саме: з наступного дня, а саме з 10.10.2015 року у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачеві авансовий внесок у повному розмірі. Вказане зобов`язання не виконано до цього часу. Позивач вказує, що аванс - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків. При цьому аванс підлягає поверненню в повному обсязі з компенсацією витрат від інфляції та 3 % відсотки за користування грошовими коштами за весь період. Тому, позивач просить суд стягнути з Виконавчого комітету Генічеської міської ради борг місцевого бюджету боржника Генічеської міської ради у розмірі 21629 грн.96 коп. основного боргу, 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 3379 грн. 49 коп., та компенсації інфляційних збитків на суму 10615 грн. 51 коп. Загальна сума до стягнення складає 35624 грн. 96 коп.. 19.01.2021 року по даній справі відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному порядку з проведенням підготовчого судового засідання. 18.02.2021 року підготовче судове засідання по даній справі закрито та призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, тому просив суд позовні вимоги задовольнити. [PERSON] , який залучений до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача в судовому засіданні пояснив, що згідно рішення Генічеської міської ради Херсонської області № 1171 від 16.06.2015 року надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,4249 га для викупу у спільну сумісну власність [PERSON] , йому [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою: [ADDRESS] . 15.07.2015 року між виконавчим комітетом Генічеської міської ради та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки по [ADDRESS] . Цього ж дня, 15.07.2015 року позивач [PERSON] сплатив всю суму 21629,96 грн. В подальшому, 09.10.2015 року Генічеська міська рада своїм рішенням № 2033 відмінила рішення XLIX сесії VI скликання Генічеської міської ради за № 1171 від 16.06.2015 року « Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки». З того часу позивач почав вимагати у відповідача повернути йому сплачений авансовий внесок в сумі 21629,96 грн. Вони неодноразово направляли письмові звернення до відповідача з проханням повернути аванс. Лише, 28.03.2017 року Генічеська міська рада прийняла рішення № 402 про повернення частини авансового внеску в сумі 16640, 36 грн. Із вказаним рішенням вони не погоджуються. [PERSON] також вважає, що відповідач повинен повернути авансовий внесок в повному розмірі в сумі 21629,96 грн, крім того, починаючи з 10 жовтня 2015 року просить суд нарахувати 3 % річних за користування чужими коштами у розмірі 3379 грн. 49 коп., та компенсацію інфляційних збитків на суму 10615 грн. 51 коп. Загальна сума до стягнення складає 35624 грн. 96 коп.. [PERSON] в судове засідання не з`явився надіславши заяву, відповідно до якої він просить суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача Волошин Вадим Сергійович в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно згідно рішення Генічеської міської ради Херсонської області № 1171 від 16.06.2015 року надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,4249 га для викупу у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою: [ADDRESS] . 15.07.2015 року між виконавчим комітетом Генічеської міської ради та [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] укладено договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки по [ADDRESS] . Цього ж дня, 15.07.2015 року був сплачений авансовий внесок в сумі 21629,96 грн. На виконання вказаного договору, з метою проведення грошової оцінки земельної ділянки 26.08.2015 року виконавчий комітет Генічеської міської ради та ПП « СОКІЛ» уклали договір № 89 про виконання експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,4249 га, що знаходиться в межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] , яка повинна була бути передана у спільну сумісну власність шляхом викупу громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель житлової та громадської забудови. Згідно вказаного договору проведено калькуляцію вартості виконання робіт з оцінки земельної ділянки, яка склала 4989,60 грн. Вказана сума відразу була перерахована експерту. Потім, згідно рішення, 09.10.2015 року Генічеська міська рада своїм рішенням № 2033 відмінила рішення XLIX сесії VI скликання Генічеської міської ради за № 1171 від 16.06.2015 року « Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки». Позивач звернувся до виконавчого комітету Генічеської міської ради із заявою про повернення всієї суми авансового внеску. З вказаною позицією позивача відповідач не погоджується, оскільки згідно 5.Розділу договору про оплату авансового внеску № 10-а-2015 в разі виникнення на момент прийняття рішення міської ради обставин щодо неможливості передачі земельної ділянки, які передбачені Земельним кодексом України сума авансового внеску повертається за винятком суми, яка перерахована за виконання робіт з виготовлення звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки суб`єкту оціночної діяльності ( якщо кошти на момент звернення платника авансу) вже були перераховані суб`єкту оціночної діяльності. Питання повернення коштів, що перераховані суб`єкту оціночної діяльності платник вирішує самостійно з суб`єктом оціночної діяльності. Тому, представник відповідача вважає, що в даному випадку поверненню підлягає частина авансового внеску за винятком суми, яка перерахована землевпорядній організації за вартість вишукуваних робіт та робіт з оцінки земельної ділянки в сумі 4989, 60 грн. Отже, сума, яка підлягає поверненню на думку представника відповідача складає 16640,36 грн. Щодо стягнення 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 3379 грн. 49 коп., та компенсації інфляційних збитків на суму 10615 грн. 51 коп., які нараховані позивачем починаючи з 10.10.2015 року до 24.12.2020 року представник також не погоджується та заначив, що лише 10.12.2020 року позивач надав відповідачу всі необхідні реквізити для перерахування коштів. До цього часу відповідач не мав можливості перерахувати борг, оскільки були відсутні всі необхідні дані для здійснення розрахункових операцій. Тому, представник відповідача зазначає, що нарахування 3% річних та інфляційних збитків на його думку можливе із суми 16640 грн,36 коп., починаючи з 10.12.2020 року. В іншій частині позову просив відмовити. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно рішення Генічеської міської ради Херсонської області XLIX сесії VI скликання № 1171 від 16.06.2015 року» Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки» - Генічеській міській раді дозволено проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,4249 га для викупу у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6522110100:093:0001, із земель житлової та громадської забудови Генічеської міської ради. 15.07.2015 року між виконавчим комітетом Генічеської міської ради та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки по [ADDRESS] . Сума авансового внеску за вказаним договором становить 21629,96 грн ( п.2.2 розділ 2 договору). Згідно п.5.3 розділу 5 вказаного договору в разі виникнення на момент прийняття рішення міської ради обставин щодо неможливості передачі земельної ділянки, які передбачені Земельним кодексом України сума авансового внеску повертається за винятком суми, яка перерахована за виконання робіт з виготовлення звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки суб`єкту оціночної діяльності ( якщо кошти на момент звернення платника авансу) вже були перераховані суб`єкту оціночної діяльності. Питання повернення коштів, що перераховані суб`єкту оціночної діяльності платник вирішує самостійно з суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до квитанції № 168633357 від 15.07.2015 року [PERSON] сплатив всю суму авансового внеску 21629,96 грн. 26.08.2015 року виконавчий комітет Генічеської міської ради та ПП « СОКІЛ» уклали договір № 89 про виконання експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,4249 га, що знаходиться в межах населеного пункту за адресою: [ADDRESS] , яка передається у спільну сумісну власність шляхом викупу громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі із земель житлової та громадської забудови. Згідно калькуляції вартості виконання робіт з оцінки земельної ділянки за вказаним договором - вартість виконаних робіт склала 4989,60 грн. Вказана сума була перерахована експерту. Відповідно рішення Генічеської міської ради № 2033 від 09.10.2015 року LII сесії VI скликання " Про розгляд клопотання про приведення у відповідність до чинного земельного законодавства рішення Генічеської міської ради» - прийнято рішення про відміну рішення XLIX сесії VI скликання Генічеської міської ради за № 1171 від 16.06.2015 року « Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки». Згідно письмових запитів від 28.03.2016 року, 26.12.2016 року, 23.01.2017 року, які зареєстровані у виконавчому комітеті Генічеської міської ради - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зверталися з проханням повернути сплачений авансовий внесок в сумі 21696,69 грн., які просили перерахувати через Укрпошту. Відповідно до рішення Генічеської міської ради № 402 від 28.03.2017 року XVIII сесії VII скликання « Про повернення авансового внеску» прийнято рішення про необхідність повернення частини авансового внеску в сумі 16640,36 коп. за винятком коштів, які були перераховані за проведення оцінки земельної ділянки в сумі 4989,60 грн. З вказаним рішенням позивач та треті особи не погодилися і оскаржили вказане рішення в суді. Згідно постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2018 року, справа № 653/1848/17 вказане рішення Генічеської міської ради № 402 від 28.03.2017 року XVIII сесії VII скликання « Про повернення авансового внеску» визнано незаконним та скасоване, оскільки Генічеська міська рада не була стороною договору № 10-а-2015 від 15.07.2015 року, ( стороною договору є виконавчий комітет Генічеської міської ради) і приймаючи оскаржуване рішення Генічеська міська рада вийшла за межі наданих їй повноважень і не мала права втручатися у виконання договорів, укладених її виконавчим комітетом. Рішення набрало чинності. 22.06.2018 року та 10.12.2020 року позивач вкотре звернувся до відповідача із заявою про повернення авансового внеску в сумі 21696,69 грн. Станом на момент розгляду справи в суді спір між сторонами не вирішено. За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами 15.07.2015 року був укладений договір№ 10-а-2015 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. Станом на день розгляду справи в суді спір між сторонами не врегульовано. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову в частині повернення всієї суми сплаченого авансового внеску суд приходить до висновку, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, оскільки договір погоджено обома сторонами, позивач в судовому засіданні визнав, що був ознайомлений з усіма умовами договору і погодився з ними. Підстави для зміни умов договору та його розірвання закріплені в 5 розділі Договору. В п.5.3 розділу 5 вказаного Договору передбачені умови повернення авансового внеску. В судовому засіданні також встановлено, що 26.08.2015 року виконавчий комітет Генічеської міської ради та ПП « СОКІЛ» уклали договір № 89 про виконання експертної грошової оцінки земельної ділянки. Вартість виконаних робіт склала 4989,60 грн. Вказана сума була перерахована експерту. Отже, згідно з умовами договору відповідач повинен повернути позивачеві суму авансового внеску в сумі 16640,36 грн. Повернення коштів, які були перераховані експерту в сумі 4989,60 грн. позивач повинен вирішувати самостійно із суб`єктом оціночної діяльності. Вирішуючи питання щодо можливості нарахування інфляційних втрат та 3 % річних у справі, що розглядається суд виходить з такого. За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо. Частиною другою статті 4 ЦК України передбачено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми. У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 року у справі № 918/631/19 суд дійшов висновку, що дія ст.625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, не залежно від підстав їх виникнення, як договірних так і позадоговірних. Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілої сторони. З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Відповідно до встановлених судами обставин справи, за змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та 3 % річних від несплаченої (неповернутої) суми попередньої оплати є відповідальністю сторони договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання. У відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, що повністю визнано сторонами. При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли покупець має право вимагати повернення сплаченого авансового внеску. З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3% за користування грошовими коштами виходячи з такого розрахунку: - з 10.10.2015 по 31.12.2015 (днів: 83) сума 3% річних становить 113.52 грн (16640.36 х 3 х 83 / 365 / 100) - з 01.01.2016 по 31.12.2016 (днів: 366) сума 3% річних становить 499.21 грн (16640.36 х 3 х 366 / 366 / 100) - з 01.01.2017 по 31.12.2017 (днів: 365) сума 3% річних становить 499.21 грн (16640.36 х 3 х 365 / 365 / 100) - з 01.01.2018 по 31.12.2018 (днів: 365) сума 3% річних становить 499.21 грн (16640.36 х 3 х 365 / 365 / 100) - з 01.01.2019 по 31.12.2019 (днів: 365) сума 3% річних становить 499.21 грн (16640.36 х 3 х 365 / 365 / 100) - з 01.01.2020 по 24.12.2020 (днів: 359) сума 3% річних становить 489.66 грн (16640.36 х 3 х 359 / 366 / 100) Загальна сума до стягнення становить 2600.03 грн. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»). Оскільки, повернення авансового внеску не відбувалося, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні витрати виходячи з наступного розрахунку: Інфляційні нарахування з 10.10.2015 по 24.12.2020 складають 9199.78 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.5528595 (жовтень 2015 року - 98.7%, листопад 2015 року - 102%, грудень 2015 року - 100.7%, січень 2016 року - 100.9%, лютий 2016 року - 99.6%, березень 2016 року - 101%, квітень 2016 року - 103.5%, травень 2016 року - 100.1%, червень 2016 року - 99.8%, липень 2016 року - 99.9%, серпень 2016 року - 99.7%, вересень 2016 року - 101.8%, жовтень 2016 року - 102.8%, листопад 2016 року - 101.8%, грудень 2016 року - 100.9%, січень 2017 року - 101.1%, лютий 2017 року - 101%, березень 2017 року - 101.8%, квітень 2017 року - 100.9%, травень 2017 року - 101.3%, червень 2017 року - 101.6%, липень 2017 року - 100.2%, серпень 2017 року - 99.9%, вересень 2017 року - 102%, жовтень 2017 року - 101.2%, листопад 2017 року - 100.9%, грудень 2017 року - 101%, січень 2018 року - 101.5%, лютий 2018 року - 100.9%, березень 2018 року - 101.1%, квітень 2018 року - 100.8%, травень 2018 року - 100%, червень 2018 року - 100%, липень 2018 року - 99.3%, серпень 2018 року - 100%, вересень 2018 року - 101.9%, жовтень 2018 року - 101.7%, листопад 2018 року - 101.4%, грудень 2018 року - 100.8%, січень 2019 року - 101%, лютий 2019 року - 100.5%, березень 2019 року - 100.9%, квітень 2019 року - 101%, травень 2019 року - 100.7%, червень 2019 року - 99.5%, липень 2019 року - 99.4%, серпень 2019 року - 99.7%, вересень 2019 року - 100.7%, жовтень 2019 року - 100.7%, листопад 2019 року - 100.1%, грудень 2019 року - 99.8%, січень 2020 року - 100.2%, лютий 2020 року - 99.7%, березень 2020 року - 100.8%, квітень 2020 року - 100.8%, травень 2020 року - 100.3%, червень 2020 року - 100.2%, липень 2020 року - 99.4%, серпень 2020 року - 99.8%, вересень 2020 року - 100.5%, жовтень 2020 року - 101%, листопад 2020 року - 101.3% грудень 2020 року - 100.9%). Отже, за таких обставин, на підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Вимога про стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору позивачем не заявлялася. На підставі викладеного,

Outcome: partial