Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України, а саме: просить стягнути кошти в сумі 4669,50 грн. та суму судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу Львівського юридичного інституту МВС України (правонаступником якого є Львівський державний університет внутрішніх справ) від 02.08.2005 року за № 234 о/с [PERSON] було зараховано курсантом факультету кримінальної міліції та укладено з останнім угоду про підготовку фахівців за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та їх працевлаштування, у відповідності до якої підставами відшкодування вартості навчання є звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі за власним бажанням. Проте, 31.08.2007 р. [PERSON] наказом № 321 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за ст.63 п.«ж» «за власним бажанням», умови договору не виконав. Згідно проведеного розрахунку сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] за період з 14.08.2005 року по 31.08.2007р. становить 4669,50 грн. Добровільно відповідач спірну суму не відшкодував, тому виникла необхідність у зверненні з позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує, в задоволенні позову просить відмовити у зв'язку із закінченням строків давності. Дослідивши матеріали справи та інші докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку: Відповідно до витягу з наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 02.08.2005 року за № 234 о/с [PERSON] було зараховано курсантом факультету кримінальної міліції У вересні 2005 року між Львівським юридичним інститутом МВС України (правонаступником якого є Львівський державний університет внутрішніх справ) та [PERSON] укладено з останнім угоду про підготовку фахівців за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та їх працевлаштування, у відповідності до якої підставами відшкодування вартості навчання є звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі за власним бажанням. Згідно наказу Львівського державного університету внутрішніх справ №321 о/с від 31.08.2007 року, [PERSON] звільнений за ст.63 п.«ж» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», за власним бажанням, з 31.08.2007 року та відрахований з числа курсантів 2-го курсу факультету економічної безпеки Львівського державного університету внутрішніх справ з 31.08.2007 року. Згідно з ч.6 ст.18 Закону України «Про міліцію», курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі. На цих положеннях Закону базуються пункт Договору, що підтверджує вимогу про відшкодування витрат, понесених Львівським державним університетом внутрішніх справ України, пов'язаних з утриманням [PERSON] у вищому навчальному закладі. У відповідності з довідкою-розрахунком №4 від 31.08.2007 р., Львівським державним університетом внутрішніх справ, понесено витрат на до утримання курсанта 3-го курсу факультету економічної безпеки рядового міліції [PERSON] за період з 14.08.2005 року по 31.08.2007 року 4669,50 грн. Пунктом З Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 передбачено, що відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З врахуванням того факту, що у відповідності з п.1 Угоди саме позивач забезпечив [PERSON] теоретичну та практичну підготовку за навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів, створив умови для навчання, практики, стажування, забезпечив харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, а також беручи до уваги положення п.3 Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, яким в тому числі і МВС констатує, що відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів, ЛДУВС слід вважати належним позивачем. Відповідачем подано клопотання про відмову у задоволенні позову, оскільки сплив термін позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути суму фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з 14.08.2005 року по 31.08.2007 року, відповідача звільнено 31.08.2007 року, позивач звернувся до суду з даним позовом 09.10.2013 року, тобто після спливу позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Львівського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у ВНЗ МВС України слід відмовити, у зв'язку з пропущенням терміну позовної давності.

Outcome: dismissed