Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Іванівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку [ADDRESS]. За життя батько склав заповіт, згідно якого все належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповів йому. Спадкоємцями першої черги після смерті бойко [PERSON] є : [PERSON] - дружина померлого; [PERSON] - син померлого та [PERSON] - дочка померлого . Приватному нотаріусу Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON], подана заява про відмову від обов'язкової частки у спадщині [PERSON] На день смерті [PERSON], разом з ним у житловому будинку [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] - син померлого; [PERSON] - невістка померлого; [PERSON] - внучка померлого; [PERSON] - внучка померлого; [PERSON] - правнук померлого. За його заявою про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу №161/2013, однак постановою нотаріуса від 24 березня 2014 року № 60/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом по причині відсутності правовстановлюючих документів на зазначене будинковолодіння. З огляду на вказане, та у зв'язку із відсутністю можливості вирішити питання про визнання за ним права власності у позасудовому порядку, він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на будинковолодіння [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним у позові, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала. При цьому пояснила що будинок, на який претендує її син, був побудований нею і чоловіком в період спільно проживання, однак документи на будинок були на ім'я чоловіка. Після завершення будівництва вона постійно проживала і в даний час проживає в будинку. Про те, що чоловік склав заповіт на користь сина знала. Після смерті чоловіка писала заяву про відмову від прийняття спадщини. Не заперечує проти того, щоб майно, яке належало чоловікові успадкував її син - [PERSON]. Представник відповідача - Іванівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, з позовом погодився. Відповідач [PERSON], яка про день і час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчить її особистий підпис, в судовому засідання не з"явилася, причини неявки не повідомила, жодної заяви не подала, а тому, вислухавши думку позивача та відповідачки, які просять справу вирішувати за відсутності відповідачів, суд приходить до висновку що справу можна вирішувати в даному судовому засіданні, на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи пояснення позивача, відповідачки [PERSON], заяву представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підлягають до задоволення, виходячи з таких міркувань. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07 серпня 2013 року Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] року помер [PERSON]. 03 травня 2012 року за реєстровим №62 секретарем виконкому Іванівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області було посвідчено заповіт [PERSON], що народився в [ADDRESS] [INFO] року, відповідно до якого останній на випадок своєї смерті зробив наступне заповітне розпорядження: все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON], [INFO]. З свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 22 серпня 1960 року, вбачається, що позивач [PERSON], [INFO] народився в сім'ї [PERSON] та [PERSON], місце реєстрації - [ADDRESS]. Таким чином позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: [PERSON] - дружина померлого; [PERSON] - син померлого та [PERSON] - дочка померлого. Відповідачка [PERSON] (згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого 03 лютого 2000 року Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області, дружина померлого [PERSON]) від прийняття спадщини, в тому числі і належної їй по закону обов'язкової частки у спадковому майні померлого, після смерті чоловіка відмовилася, про що свідчить подана нею в нотаріальну контору заява від 19 листопада 2013 року, посвідчена секретарем Іванівської сільської ради Підволочиського району тернопільської області, зареєстрована реєстрі за № 71. Відповідачка [PERSON] - дочка померлого, 02 грудня 2013 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що у відповідача [PERSON] відсутнє право на спадкування після смерті батька [PERSON], оскільки померлим, на випадок своєї смерті, було зроблено заповітне розпорядження в користь позивача [PERSON] З довідки виданої виконкомом Іванівської сільської ради Тернопільської області №82 від 13 лютого 2014 року вбачається, що на день смерті спадкодавця [PERSON], який помер 06.08.2013 року, разом з ним були зареєстровані в [ADDRESS]: [PERSON], [INFO] р. н., - син померлого; [PERSON], [INFO] р. н., - невістка померлого; [PERSON], [INFO] р. н., - внучка померлого; [PERSON], [INFO] р. н., - внучка померлого; [PERSON], [INFO] р. н.,- правнук померлого. Так, [PERSON] у відповідності до ст. 1268 ЦК України спадщину прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 даного Кодексу не заявив відмови від неї. Факт належності [PERSON] будинку підтверджується рішенням виконкому Іванівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області №7 від 21.03.2001 року та довідкою Іванівської сільської ради Підволочиського району№149 від 01.04.2014 року. Рішенням виконавчого комітету Іванівської сільської ради №7 від 21 березня 2001 року «Про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна», встановлено факт права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], підстава фонд №39, справа 819. З довідки №149 від 01 квітня 2014 року, виданої виконкомом Іванівської сільської ради, вбачається, що будинковолодіння [ADDRESS] належало померлому [PERSON] Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області від 24 березня 2014 року №69/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті батька гр.. [PERSON], померлого [INFO] року, по причині відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане будинковолодіння. З технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] значиться в бюро технічної інвентаризації за [PERSON], свідоцтво на право власності в БТІ не зареєстроване. З огляду на вказане позивач, після смерті батька [PERSON] спадщину прийняв, однак через відсутність правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житловий будинок на ім'я померлого, не може оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення його прав, які підлягають судовому захисту. З справи №574 відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво індивідуального житлового будинку в с. Іванівка Підволочиського району за 1969 рік, Технічного бюро при районному архітекторі Підволочиського району, та Архівного витягу з протоколу №15 засідання виконкому Підволочиської районної ради депутатів трудящих від 15 серпня 1969 року вбачається, що затверджений план на індивідуальне будівництво житлових і господарських будинків в с. Іванівка, згідно додатку №1 до рішення РВК №252 від 15 серпня 1969 року, [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 67 СК України дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, беручи до уваги те, що житловий будинок [ADDRESS], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: partial