Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: ВДВС Якимівського РУЮ про визнання договору купівлі - продажу автомобіля дійсним, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту, мотивуючи тим, що 25 грудня 2013 року, він [PERSON], як покупець та відповідач [PERSON], як продавець, в смт.Якимівка Запорізької області, уклали письмовий Договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; 2008 року випуску; шасі № [NUMBER], об'єм двигуна 1596 см.3 тип ТЗ легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Мелітопольським ВРЕР УМВС в Запорізькій області 23 вересня 2008 року. При цьому він, сплатив згідно умов вказаного договору грошові кошти в сумі 35 000 грн., про що [PERSON] склав розписку. Після чого продавець передав автомобіль йому в користування та розпорядження. Крім того, він передав позивачу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане 23 вересня 2008 року. Згідно вказаного договору, п.6 передбачено що «Всі спірні питання щодо купівлі-продажу автомобіля вирішуються в Якимівському районному суді». А п.7 передбачає, що «Продавець сумісно з Покупцем у термін 30 діб зі дня підписання даного договору зобов'язані здійснити за власний рахунок в рівних долях (по 50%) нотаріальну реєстрацію договору, та перереєстрацію переходу права власності від продавця на покупця в Мелітопольському ВРЕР УМВС. Не дивлячись на неодноразові його звертання до [PERSON], в зв'язку з відсутністю у нього необхідної кількості грошових коштів, це приблизно 2.5 - 3 000 грн., перереєстрація так і не була проведена. Крім того, в кінці січня 2014 р. з'ясувалось, що на майно [PERSON] в рамках виконавчого провадження ВП 28028970 розпочатого на підставі виконавчого листа №2/151/11 виданого 05.04.2011 р. Якимівським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] по договорам позики на користь [PERSON] грошових коштів, Державним виконавцем Якимівського відділу Державної виконавчої служби накладено арешт, у тому числі й на автомобіль ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]. В зв'язку з чим я не зміг його зняти з обліку в Мелітопольському ВРЕР УМВС. Але, 26.12.2012 р. вищезазначений виконавчий лист №2/151/11 виданий 05.04.2011 р. повернуто Державним виконавцем стягувачу [PERSON], на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а повторного звернення з виконавчим листом стягувачем [PERSON] здійснено не було, що підтверджується Довідкою Якимівського відділу Державної виконавчої служби №1924 від 6.02.2014 р. Крім того, відповідно до п.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», сплинув річній строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Згідно роз'яснень в Якимівській виконавчій службі, зняття арешту з автомобіля ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; самостійно Державним виконавцем не передбачено, не дивлячись на закриття виконавчого провадження, та його знаходженням в архіві виконавчої служби. Позивачу відомо, що [PERSON] добровільно вирішив питання з [PERSON] щодо відшкодування грошових коштів по вказаному виконавчому листу, що підтверджується копією банківської квитанції від 16.01.2014 р. З вказаними діями державного виконавця він не згоден, оскільки автомобіль ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; на який накладений арешт, по закритому виконавчому проваджені з відсутнім виконавчим листом, з пропуском строків надання його на виконання, боржнику не належить, а належить йому. Відповідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає звернення стягнення лише на майно боржника. Згідно з ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», «наслідки завершення виконавчого провадження», передбачено що повернення виконавчого документа обумовлює зняття арешту з майна боржника. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність, - відповідно ч. 1 ст.321 ЦК України. Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Законодавець вказує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.316 ЦК України, визначається що право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Оскільки арештоване не на майно боржника, а на майно іншої особи, воно підлягає виключення з під арешту і поверненню власникові. Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку. Відповідно до ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна здійснюється щодо майна боржника, який є його власником. За змістом ст. 59 цього Закону підставою для звільнення майна з-під арешту є визнане право власності (володіння) на описане майно особи, яка не є боржником у спірних правовідносинах. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» з наступними змінами та доповненнями - за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним, тобто у якості доказів належності майна - суду надаються паспорти, інші документи, які видаються на дане майно. З часу укладання договору купівлі-продажу автомобіля, позивач вважає, що став його власником, проте Якимівський ВДВС не бажає самостійно зняти арешт з транспортного засобу, який належить йому на праві власності, зацікавленими особами оспорюється та не визнається його право власності на автомобіль, у зв'язку з чим прошу захистити моє право власності на підставі ст. ст. 386, 392 ЦК України. Тому позивач змушений звертатися за захистом своїх прав до Якимівського районного суду. Зазначені ним обставини підтверджуються доданими до заяви документами. Таким чином позивач просить визнати договір купівлі продажу автомобіля ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; 2008 року випуску; шасі № [NUMBER], об'єм двигуна 1596 см. 3 тип ТЗ легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Мелітопольським ВРЕР УМВС в Запорізькій області 23 вересня 2008 року, укладений 25 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], дійсним. Визнати право власності на автомобіль ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; 2008 року випуску; шасі № [NUMBER], об'єм двигуна 1596 см.3 тип ТЗ легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Мелітопольським ВРЕР УМВС в Запорізькій області 23 вересня 2008 року за [PERSON]. Звільнити з під арешту автомобіль ВАЗ 210994, державний номер [NUMBER]; 2008 року випуску; шасі № [NUMBER], об'єм двигуна 1596 см.3 тип ТЗ легковий седан, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], видане Мелітопольським ВРЕР УМВС в Запорізькій області 23 вересня 2008 року, накладеному Державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Якимівського районного управління юстиції, в рамках ВП 28028970 по повернутому виконавчому листу №2/151/11 виданому 05.04.2011 р. Якимівським районним судом. В судове засідання позивач [PERSON] письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач по справі - [PERSON] до судового засідання не з'явився, але також надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи: відділ Державної виконавчої служби Якимівського РУЮ до судового засідання не з'явився, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Просить прийняти рішення згідно з чинним законодавством. В зв'язку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: копія паспорту позивача; копія розписки [PERSON]; копія свідоцтва про реєстрацію технічного засобу на ім"я [PERSON]; копія договору купівлі - продажу автомобіля від 25.12.2013 року; письмові заяви учасників процесу. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, суд вважає позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна здійснюється щодо майна боржника, який є його власником. За змістом ст. 59 цього Закону підставою для звільнення майна з-під арешту є визнане право власності (володіння) на описане майно особи, яка не є боржником у спірних правовідносинах. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» з наступними змінами та доповненнями - за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним, тобто у якості доказів належності майна - суду надаються паспорти, інші документи, які видаються на дане майно. З часу укладання договору купівлі-продажу автомобіля, позивач [PERSON] став власником спірного автомобіля. Згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, що вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення його з-під арешту. В судовому засіданні встановлено, що арештоване майно належать позивачу. Згідно ст.41 Конституції України право власності є непорушним, і ніхто не може бути позбавлений його протиправно. За заявою позивача Якимівський ВДВС самостійно не знімає арешт з транспортного засобу, який належить позивачу на праві власності, що позбавляє позивача вирішити зазначене питання самостійно, або в інший спосіб, ніж в судовому порядку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони вважали надані ними докази достатніми. Відповідно ст.316 ЦК України, визначається що право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Оскільки арештоване не на майно боржника, а на майно іншої особи, воно підлягає виключення з під арешту і поверненню власникові. Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підтверджені в судовому засіданні і суд вважає доцільним визнати договір купівлі - продажу автомобіля дійсним, визнати право власності та звільнити майно з - під арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved