Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

позивач [PERSON] \~звернулась до\~Сихівського районного\~суду м.Львова\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] \~у якому\~просить розірвати\~договір між\~батьками про\~виховання,\~проживання та\~утримання дитини,\~посвідчений 07\~листопада 2018\~року приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Львівської\~області Урумовою\~Ж.М.\~за реєстраційним\~№ 2167;\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~та не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісяця,\~розпочинаючи з\~дня пред"явлення\~позову до\~суду до\~досягнення повноліття\~дитиною та\~судові витрати. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.11.2011 вона з відповідачем зареєструвала шлюбу, від якого у них [INFO] народжився син [PERSON] 29.03.2019 рішенням Франківського районного суду м.Львова шлюб між ними розірвано. 07.11.2018 між нею та відповідачем укладено договір між батьками про виховання, проживання та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Урумовою Ж.М. Однак, Договір між батьками не виконується, оскільки з січня 2021 року син проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. В подальшому син також буде проживати з нею. У зв`язку із вищевикладеним виникла необхідність розірвати договір та призначити аліменти на утримання неповнолітнього сина. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28.05.2021 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 23.06.2021 від відповідача [PERSON] до суду поступив відзив на позовну заяву в якому зазначив, що саме позивачем порушуються та не виконуються умови раніше укладеного між ним та позивачем Договору. Окрім цього, позивачем не надано належних доказів невиконання ним вищевказаного Договору. Крім цього, він заперечує щодо суму витрат на правову допомогу, вважає, що на складання позовної заяви пішло значно менше часу. Просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому та просить його задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила. Надала пояснення аналогічні викладені в відзиві на позовну заяву, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. \~\~\~\~\~\~ Заслухавши вступні слова представника позивача та представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09.11.2011 перебували у шлюбі та рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.03.2019 розірвано шлюб між ними. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Також, судом встановлено, що 08.11.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками про виховання, проживання та утримання дитини. Пунктами 2,5 вказаного договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що після розірвання шлюбу дитина буде постій проживати рівну кількість часу разом з кожним батьків. Під цим сторони розуміють 15 календарних днів на місяць з батьком, 15 календарних днів на місяць разом з матір`ю. Добровільно зобов`язуються утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рахунок особистих коштів рівних частинах кожний, а також брати рівну участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Пунктом 22 згаданого договору встановлено, що в разі якщо одна сторона не виконує своїх обов`язків або необгрунтовано ухиляється від виконання обов`язків за цим Договором, друга сторона має право звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~ст. 153 СК України,\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. \~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 2\~ст.155 СК України\~визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). Статтею 629\~ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим до виконання. \~\~\~\~Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.2\~ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом також встановлено, що в порушення [PERSON] договірних зобов`язань, неповнолітній син з січня 2021 проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманню, що підтверджується актом обстеження №5/6 від 14.05.2021 виданого ОСББ «Квітка-1». \~\~\~\~\~\~Згідно п.1 ч.1\~ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору. За таких обставин, суд вважає, що Договір від 08.11.2018 між батьками про виховання, проживання та утримання дитини не виконується сторонами в повній мірі та за обставин, що склалися його виконання є неможливим, реалізація сторонами взаємних прав та обов`язків за цим договором\~\~є неможливою, а тому такий слід розірвати. Щодо долученої представником відповідача копії заяви, яку подано [PERSON] до опікунської ради СРА ЛМР від 22.06.2021, суд зазначає, що даний доказ підтверджує про те, що домовленість до якої було досягнуто при укладенні вищевказаного Договору на даний час у сторін немає. Крім цього, відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи відсутність\~домовленості сторін\~щодо виконання\~відповідачем обов`язку\~по утриманню\~дитини,\~а також\~фактичних доказів\~виконання останнім\~такого обов`язку,\~припинення виконання\~зобов`язань за\~договором між\~батьками про\~виховання,\~проживання та\~утримання дитини,суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із\~вищенаведеного,\~суд вважає,\~що на\~утримання неповнолітнього\~сина:\~ [PERSON] , [INFO] з\~відповідача в\~користь позивача\~слід щомісячно\~стягувати аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини із\~всіх видів\~доходу,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~часу подачі\~позову до\~суду,\~тобто з\~17.05.2021\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. У відповідності до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат суд, зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволенні позову - на позивача. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5\~статті 137 ЦПК України\~встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Встановлено, що правнича допомога позивачу [PERSON] надавалась Адвокатським об`єднанням «Лекс Вектор» відповідно до Договору про надання правничої допомоги №64 від 13.05.2021. Разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивач [PERSON] подано до суду: Договір про надання правничої допомоги №64 від 13.05.2021, укладений між АО «Лекс Вектор» та [PERSON] , акт про надання послуг №166 від 02.06.2021, рахунок №2/02/06/21-А від 02.06.2021. Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4\~000 грн. є співмірними із складністю справи та обсягом правничої допомоги у справі, відтак розмір таких витрат можна вважати необхідними і неминучими для позивача, яка була змушена до залучення професійної допомоги адвоката. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. в дохід держави та 908 грн. на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.141, 180, 182, 184, 191, 192 СК України, ст.ст.526,\~611,\~629,\~651,\~652 ЦК України \~та

Outcome: approved