Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим , що від спільного життя з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження яких відповідачка записана матір»ю . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з відповідачкою , але з серпня 2015 року по квітень 2015 року донька проживала з ним і навчалася за місцем його проживання. На даний час відповідачка повторно одружилась і веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, протягом 2016 року двічі намагалась покінчити життя самогубством, була засуджена за крадіжку, чим подає негативний приклад своїм дітям . Між ними укладена угода щодо місця проживання дітей. На даний час син проживає з ним в м. Бровари. Відповідачка працездатна , офіційно ніде не працює, але їздить на заробітки до Ізраїлю і отримує дохід, однак , коштів на утримання сина не надає , хоча має таку можливість , тому він вимушений звернутися з позовом до суду про примусове стягнення аліментів на утримання сина , який проживає з ним. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явилася , про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку(а.с.20), про причину неявки не сповістила, заяв про розгляд справи за її відсутністю чи про відкладення розгляду справи не надала, тому справа розглядалася за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось, а розгляд справи здійснено у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Зі свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] 24 січня 2001 року уклав шлюб з [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] ( а.с.2) В свідоцтві про народження сина [PERSON] , [INFO] , зазначено , що позивач є батьком , а відповідач - матір»ю (а.с. 19 ) . Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2016 року , припинено право [PERSON] на отримання від [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягнуті на її користь за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2008 року .( а.с.5,6). Суду не надано доказів щодо існування у відповідачки будь-яких об»єктивних перешкод для її можливості заробляти собі на життя та на утримання сина і про її обмеження у праві на працевлаштування та достойний заробіток . Суд, враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. ст. 180 , 184 Сімейного Кодексу України про обов»язок обох батьків утримувати свою дитину, а також, що матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює і має нерегулярний, мінливий дохід, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років в сумі 1689 гривень, дійшов висновку про визначення розміру аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень, і ці кошти слід стягувати з неї на користь позивача, з яким проживає їх спільна дитина, на утримання цієї дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця до досягнення повноліття або до зміни матеріального становища відповідача. Враховуючи, що з позивачем проживає неповнолітня дитина та знаходиться на її утриманні, суд вважає , що судовий збір 640 гривень необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved