Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 05.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11124959000.. Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 12896,00 шв. фр. для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 05.03.2013 року зі сплатою 9,99 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідач [PERSON] передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан-в; Марка: ГАЗ; Модель: 31105; Рік випуску: 2006; Номе кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 02.03.2007 року, зареєстрованого Виноградівським РЕВ ДАІ УМВС України. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 49650,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь TOB «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11124959000 від 05.03.2007 року. 20.04.2012 року між TOB «Кредекс Фінанс» та TOB «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого TOB «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11124959000 від 05.03.2007 року. На підставі вказаних Договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з Відповідачем. Таким чином, TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача [PERSON], станом на 05.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 63393,51 грн., яка складається з: - заборгованість по основній сумі - 46397,94 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 0,00 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову - 7735,09 грн. - пені за несвоєчасно виконані зобов 'язання - 7810,34грн., - три проценти річних від простроченої суми - 1450,14 грн. (розрахунок додається). Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, ТОВ «Вердикт Фінанс» набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови Договору - автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача - позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма приналежностями - у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій. Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені відповідача, позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати Договір купівлі-продажу від імені боржника. Представник позивача Мартиняк В.В. до початку розгляду справи подав письмову заяву про розгляд даної справи за його відсутності та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з"явився. Справа підлягає розгляду в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що що 05.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна за № 11124959000.. Відповідно до умов вказаного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 12896,00 шв. фр. для придбання автомобіля та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 05.03.2013 року зі сплатою 9,99 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором відповідач [PERSON] передав у заставу автомобіль: Тип ТЗ: легковий седан-в; Марка: ГАЗ; Модель: 31105; Рік випуску: 2006; Номе кузова: [NUMBER]; Держ.реєстр.номер: [NUMBER], який належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 02.03.2007 року, зареєстрованого Виноградівським РЕВ ДАІ УМВС України. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 49650,00 грн. Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» у зв'язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК». 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УКРСИББАНК» відступив на користь TOB «КРЕДЕКС ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11124959000 від 05.03.2007 року. 20.04.2012 року між TOB «Кредекс Фінанс» та TOB «Вердикт Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого TOB «КРЕДЕКС ФІНАНС» відступив на користь TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11124959000 від 05.03.2007 року. На підставі вказаних Договорів від 20.04.2012 року та ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про заставу», ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» перейшло право вимоги, що виникло з Договору про надання кредиту, Договору застави, які укладені з Відповідачем. Таким чином, TOB «ВЕРДИКТ ФІНАНС» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» втратили такі права. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача [PERSON], станом на 05.11.2013 року утворилась заборгованість у розмірі 63393,51 грн., яка складається з: - заборгованість по основній сумі - 46397,94 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 0,00 грн. - нараховані відсотки на дату подачі позову - 7735,09 грн. - пені за несвоєчасно виконані зобов 'язання - 7810,34грн., - три проценти річних від простроченої суми - 1450,14 грн. (розрахунок додається). Через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених заставою, ТОВ «Вердикт Фінанс» набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови Договору - автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача - позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання Договору купівлі-продажу разом з усіма приналежностями - у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх, інших необхідних для продажу дій. Так, відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом. Однак, статтями 26, 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі яких виникає право на продаж, не передбачено право Обтяжувача вчиняти підпис на Договорі купівлі-продажу від імені боржника. Через відсутність повноважень на вчинення підпису від імені відповідача, позивач позбавлений можливості підписати та укласти у письмовій формі Договір купівлі-продажу, що стало підставою для звернення до суду з вимогами про надання повноважень підписувати Договір купівлі-продажу від імені відповідача. Крім того, перед укладанням Договору купівлі-продажу існує необхідність у реєстрації зняття автомобіля з обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, у предоставленні автомобіля для огляду та у здачі номерних знаків, що передбачено статтею 34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.п. 40, 42 (абз. 1, абз.6, ) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобічів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобічів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N1388. Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за № 241/22773, створено Центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів шляхом реорганізаиії підрозділів реєстраиійно-екзаменаиійної роботи Державтоінспекиії МВС України. Згідно з Положенням про Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, затвердженим Наказом МВС України №72 від 30.01.2013 року, зазначені Центри є структурним підрозділом управлінь МВС України в областях, містах Києві та Севастополі та підпорядковується відповідному управлінню (відділу) Державтоінспекції цих ГУ МВС, УМВС. Згідно вказаного Положення, Центри здійснюють зняття з обліку транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затверджених Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N1388. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Вказаним Порядком не передбачено право Заставодавця знімати заставлений автомобіль з обліку та право вчиняти усі необхідні для цього дії. З порядку вбачається, що реалізувати права власника може лише уповноважена особа. Через відсутність повноважень на зняття автомобіля з обліку позивач не має можливості реалізувати своє право на продаж заставленого автомобіля. Отже, з метою захисту прав позивача у судовому порядку, існують всі підстави для надання йому відповідних повноважень, виходячи з наступних правових підстав: Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України, представництво виникає на підставі Закону та з інших підстав. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач вправі продати предмет обтяження від імені боржника. Відповідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. відповідно до п. 40 вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів », зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника або рішення суду. Такий огляд оформляється відповідним актом. Відповідно до п.2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих Договором або актами цивільного законодавства. Надання позивачу ТОВ «Вердикт Фінанс» необхідних для продажу повноважень не виходить за межі, надані Договором або актами цивільного законодавства, оскільки усі повноваження стосуються продажу заставленого автомобіля, що передбачено Договором застави та актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В даному випадку, враховуючи наявний «Порядок державної реєстрації та зняття автомобілів з обліку....», захистити права позивача можливо лише шляхом надання повноважень на вчинення дій, необхідних для зняття автомобіля з обліку. Крім того, з п. 42 (абз.1) «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, ....», вбачається, що при знятті автомобіля з обліку у Центрі вимагається пред'явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для відтворення на ньому відмітки про зняття з обліку, що також стало підставою для витребування вказаного свідоцтва від відповідача. В разі випадкової втрати свідоцтва самим позивачем або через його викрадення чи утримання (або втрату) свідоцтва відповідачем, позивач не матиме змоги реалізувати своє право на продаж та пред'явити свідоцтво до Центру у передбаченому Порядку. Таким чином, існують підстави для надання повноважень позивачу отримувати нове свідоцтво замість втраченого або викраденого, виходячи з наступного. Відповідно до п.42 (абз.8) вказаного Порядку, у разі втрати власником свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта) зняття з обліку транспортного засобу проводиться після видачі нового свідоцтва про реєстрацію. Відповідно до п.4.4 «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затверджених Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, у разі втрати (викрадення) свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) посадовими особами Центру приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ. зразки яких наведено в додатках 1, 2. Такі заяви можуть прийматись від осіб, уповноважених у встановленому порядку отримувати нові свідоцтва про реєстрацію ТЗ. Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Крім того, через відсутність у володінні позивача автомобіля з усіма приналежностями до нього, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на продаж та передати автомобіль покупцю (разом з комплектом ключів та технічним паспортом) на виконання вимог ст. 655, ч.2 ст.662 ЦК України, а номерні знаки здати до підрозділу ДАІ на виконання вимог п.40 вказаного Порядку. Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупцеві, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити грошову суму за нього. Відповідно до ч.2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до п.40 (абз.6) вказаного «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів », під час зняття з обліку транспортних засобів номерні знаки здаються. Таким чином, з метою захисту права на продаж, яке виникло у позивача ТОВ «Вердикт Фінанс», існують всі підстави для витребування автомобіля з усіма його при належностями (комплектом ключів, технічним паспортом та номерними знаками) та для передачі їх у володіння Позивача. Крім того, вимога про витребування автомобіля від відповідача грунтується на підставі ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Так, на адресу відповідача [PERSON], позивачем було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобов'язання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма приналежностями до автомобіля: комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками. Однак вимоги позивача не виконано. Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у позивача ТОВ «Вердикт Фінанс», існують всі підстави для задоволення позову на підставі наведених нижче норм. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Обтяжувач вправі продати предмет обтяження будь-якій особі-покупцю або на публічних торгах. Договір купівлі-продажу предмета забезпечувального обтяження укладається обтяжувачем від імені боржника і є правовою підставою для набуття покупцем цього предмета права власності на відповідне рухоме майно. Покупець набуває право власності на відповідне рухоме майно без будь-яких забезпечувальних та публічних обтяжень, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом. Відповідно до ст.27, ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, зобов'язаний надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та інш. Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов'язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону. Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її переданий відповідно до умов зобов'язання. Відповідно до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави ... із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Позовна вимога про надання повноважень вчиняти дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку саме за місцем вимоги, (без зазначення одного конкретного Центру з надання послуг) ґрунтується на п.1.4. «Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», затвердженої Наказом МВС від 11.08.2010 N 379, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 р. за N123/18861. Відповідно до п.1.4. вказаної Інструкції, зняття з обліку транспортних засобів, що належать фізичним особам, здійснюються за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved