Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування вимог посилаються на те, що [INFO] помер їхній відповідно чоловік та батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Вищевказана нерухомість була приватизовано ними 12 січня 1996 року згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого відділом приватизації Хмельницького НВО «Еліт». 20 лютого 2020 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовив в оформленні спадщини на належну спадкодавцю частку заявленого нерухомого майна, оскільки в правовстановлюючому документів не визначені ідеальні частки всіх співвласників, а отже і спадкодавця. Вони між собою добровільно визначили, що спадкоємцем спадщини після смерті [PERSON] буде його дружина [PERSON] , тому в передбачені законом терміни [PERSON] прийняла спадщину, а [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті батька [PERSON] , інших спадкоємців немає. Просять в судовому порядку визнати рівними частки всіх співвласників вищезазначеного житлового будинку, а також визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на належну йому 1/3 частку житлового будинку. Сторона позивачів подала до суду заяви, якими підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просила справу розглянути без участі сторін. Аналогічну заяву подала до суду сторона відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області помер [PERSON] , місце державної реєстрації смерті - виконавчий комітет Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] (довідка виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 07 лютого 2020 року № 94). 20 вересня 2019 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за законом державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №485/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Одночасно [PERSON] (до шлюбне прізвище [PERSON] ) подала заяву, якою відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON] . Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Самчиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 січня 1970 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Хмельницького НВО «Еліт» 12 січня 1996 року на підставі розпорядження від 09 січня 1996 року за № 76 та рішення виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 28 лютого 2020 року № 7 «Про присвоєння поштової адреси» житловий будинок по [ADDRESS] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на лежить на праві спільної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ). Зі змісту правовстановлюючого документа вбачається, що не вказані частки у праві спільної власності всіх співвласників житлового будинку. 20 лютого 2020 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області листом за № 363/02-14 відмовив в оформленні спадкових прав на вищезаявлену частку житлового будинку через те, що в правовстановлюючому документі не визначені частки всіх співвласників, в тому числі спадкодавця. Відповідно до роз"ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частина 3 ст. 355 ЦК України передбачає, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України). Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (2482-ХІІ) в осіб, які приватизували житло (квартиру, кімнату, будинок - житло), виникає право спільної власності. У відповідності ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність. Оскільки будь-яких домовленостей між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ) щодо визначення їх часток у спільній сумісній власності на житловий будинок не було, тому суд прийшов висновку, що їх частки є рівними, тобто частка кожного із них становить 1/3. [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті чоловіка [PERSON] , а тому вона в порядку спадкування за законом після його смерті набула право власності на належну йому 1/3 частку заявленого нерухомого майна. З огляду на викладене, позов підлягає зодоволенню.

Outcome: approved