Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому\~ району як органу опіки та піклування, в якому просив\~\~ повернути малолітню дитину [PERSON], [INFO], для виховання та спільного проживання\~ до батька дитини [PERSON], визначити місцем проживання дитини\~ разом з позивачем за адресою : Дніпропетровська область, Томаківський район, с. Володимирівка, вул. Бардукова , 44,\~ звільнити\~ його від сплати аліментів на утримання малолітнього сина на користь [PERSON] установи\~ «Запорізький обласний спеціалізований\~ будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Позовні вимог позивач обгрунтував тим, що\~ рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2014 року\~\~ малолітнього [PERSON] було\~ відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON].\~ Оскільки на теперішній час\~ позивач має\~ можливість виховувати та матеріально забезпечувати дитину , вважає , що наявні підстави для\~ повернення йому малолітнього сина на визначення його місця проживання разом з ним.\~ Ухвалою суду від 24 квітня 2015 року [PERSON], [PERSON] установа «Запорізький обласний спеціалізований\~ будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради залучені до участі у справі в якості відповідачів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому\~ району як органу опіки та піклування в судовому засіданні позов не визнала, вказавши, що на теперішній час недоцільне повернення дитини [PERSON], [INFO], для виховання та спільного проживання до батька. Представник відповідача [PERSON] установи «Запорізький обласний спеціалізований\~ будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради позов не визнала , підтримавши позицію органу опіки та піклування. В подальшому, представник дитячого будинку, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з»явився, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів , наявних в матеріалах справи. Відповідачка [PERSON] просила позов задовольнити, зазначивши, що батько дитини спроможний виховувати та матеріально забезпечувати малолітнього сина. Представник третьої особи [PERSON] установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа Томаківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області як орган опіки та піклування в наданому до суду клопотанні просила справу розглянути у відсутність її представника, вказавши про недоцільність повернення дитини батьку [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], підтверджено , що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2014 року по справі 331/9679/13-ц малолітнього [PERSON], [INFO], було відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав щодо дитини, влаштовано неповнолітнього на повне державне утримання до КУ ««Запорізький обласний спеціалізований\~ будинок дитини «Сонечко», стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини доходу з 27.11.2013 року (а.с.5-7). З вказаного рішення суду вбачається, що підставою для відібрання малолітньої дитини від батьків стала та обставина, що захворювання матері дитини на психічну хворобу, поведінка батька [PERSON], який вчиняв конфлікти у сім»ї, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, знаходження його на обліку як сімейного насильника, невиконання батьком батьківських обов»язків , несприятлива психологічна обстановка в родині, неналежні умови проживання , становлять потенційну небезпеку життю, здоров»ю і моральному вихованню малолітньому [PERSON] (а.с.6). Згідно ч.3 ст. 170 Сімейного Кодексу України , якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. В ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинок 44 по вул. Бардуковій в с. Володимирівка Томаківського району Дніпропетровської області відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 17.02.2011 року, тобто на час ухвалення рішення суду про відібрання дитини, вказаний будинок вже перебував у власності позивача. Згідно інформації наданої службою у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, від 06.04.2015 року, Володимірівською сільською радою здійснено декілька відвідувань вищезазначеного помешкання, однак жодного разу господаря дома не було, подвір»я занедбане, будинок потребує ремонту, в будинку ніхто не проживає (а.с.25,26), вказане підтверджено також актом обстеження вказаного житлового будинку від 25 травня 2015 року (а.с. 69). У відповідності до обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 10 червня 2015 року, будинок 44 по вул. Бардукова в с. Володимирівка, потребує ремонту, в будинку відсутнє водопостачання , опалення пічне, однак запас палива відсутній, газ відключений, внутрішні кімнати потребують ремонту, для дитини є лише літній одяг сандалі, шорти, труси , футболки, кілька книг, іграшки . Подвір»я будинку занедбане (а.с.77). Позивач [PERSON], за весь час перебування сина в дитячому закладі, аліменти не сплачував, що ним не оспорювалося, за час розгляду справи в суді змінив 2 місця роботи, на теперішній час працює на ТОВ "Завод ХиТ технологія» , що встановлено трудовим договором від 20 травня 2015 року, яке знаходиться в м. Запоріжжі (а.с.74-76, 32,33). В 2015 році [PERSON] відвідував дитину в дитячому закладі, однак на зустріч з дитиною приходив неохайний, брудний, під час відвідування дитини особливої зацікавленості у зустрічі з сином не виявляв. Матеріально батьки сина не підтримували (а.с.31). Відповідно до інформації наданої Запорізьким міським центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, соціальна робота з батьками [PERSON] з січня 2014 року мала нерегулярний характер, складнощі виникали у спілкуванні з [PERSON] через загострення її психічної хвороби, крім того встановлено, що останнім часом [PERSON] приводила додому сторонніх людей, які мали асоціальний вигляд. З [PERSON] спеціалісти ЗМЦСССДМ не мали ніяких контактів з часу відібрання дитини .Зі слів [PERSON] , [PERSON] з нею більше не живе, однак інколи приходить до неї , завжди виглядає брудним, знаходиться під впливом алкоголю чи наркотичних речовин. У теплу пору року він ночував у дворі будинку просто неба чи на підлозі в коридорі загального користування (а.с.28). [PERSON] через загострення психічного розладу неодноразово знаходилася на лікуванні у психіатричних закладах , що встановлено листом головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» (а.с.27), зі слів [PERSON], наданих в судовому засіданні, вона продовжує спілкування з [PERSON]. Вказане підтверджене й інформацією Жовтневого РВ ЗМ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідно до якої в 2014 році як від [PERSON] так і від [PERSON] на адресу райвідділу неодноразово надходили скарги один на одного через погрози фізичною розправою, [PERSON] зокрема скаржився, що [PERSON] не впускала його додому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 49/1 (а.с.29). Згідно висновку районної адміністрації як органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Жовтневому району , на теперішній час недоцільно повернути дитину для виховання та спільного проживання до батька [PERSON] (а.с.88-89). Аналогічний висновок про недоцільність повернення малолітнього [PERSON] батьку [PERSON], надала й служба у справах дітей Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, зазначивши, що фактично [PERSON], в будинку, який придбав ще в 2011 році, не проживає, в будинку відсутнє електро- та газопостачання, він потребує ремонту. Позивач працює в м. Запоріжжі, на роботу влаштувався лише в травні поточного року з випробувальним терміном. [PERSON] рекомендації фахівця з соціальної роботи щодо створення належних умов для проживання дитини не виконує (а.с.84-85). Тобто, вищевикладене свідчить про те, що на теперішній час причини, які стали підставою для відібрання дитини [PERSON] від батька не відпали , а тому в задоволенні позовних вимог щодо повернення дитини та звільнення від сплати аліментів слід відмовити. Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком, оскільки за змістом ст. 161 Сімейного Кодексу України, суд може визначити місце проживання дитини з один із батьків в разі наявності спору між ними. Разом з тим, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] спір щодо місця проживання дитини, відсутній, дитини відібрана у батьків за рішенням суду , крім того, в судовому засіданні встановлено неможливість відповідача забезпечити належних умов для розвитку дитини .

Outcome: dismissed