Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 31 травня 2007 року між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 131/ФКВ-07, згідно умов якого позичальнику надано банком кредитні кошти у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 20 травня 2032 року. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір від 31 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С. за реєстровим номером 1116, згідно умов якого в іпотеку ТзОВ «Укрпромбанк» було передано майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершено, право власності на яке виникне в іпотекодавця у майбутньому, а саме: майнові права на квартиру [ADDRESS]. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а АТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитному договору № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року. 08 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 1197. На підставі даного договору АТ «Дельта Банк» продало ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» права вимоги за кредитним договором № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем, зі змінами та доповненнями до нього, а також за договорами забезпечення за ним. У подальшому 28 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новітні енергозберігаючі системи опалення» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2-14. На підставі даного договору ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» продало ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» права вимоги за кредитним договором № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] , зі змінами та доповненнями до нього, а також за договорами забезпечення за ним. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2016 року у справі № 910/15048/16 визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги № 2 від 08 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1197, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296). Даним судовим рішенням також визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги № 2-14 від 28 листопада 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1302, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новітні енергозберігаючі системи опалення» (ідентифікаційний код 35942852). Для поновлення прав ПАТ «Дельта Банк», як іпотекодержателя-обтяжувача за іпотечним договором від 31 травня 2007 року просив суд: 1) застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 08 жовтня 2014 року та договору купівлі-продажу № 2-14 від 28 листопада 2014 року: - шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стороною (кредитором) за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 131/ФКВ-07; - шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стороною (іпотекодержателем) за іпотечним договором від 31 травня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С. за реєстровим номером 1116; 2) Внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іпотеки та Державну реєстрацію обтяжень щодо нерухомого майна, а саме: нерухоме майно, будівництво якого не завершено, майнові права на квартиру [ADDRESS], який виник на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Тисменицького РНО Строєвим О.С., 31.05.2007 року за р.н. 1116 шляхом визнання: іпотекодержателем: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01014, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б); іпотекодавцем: [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , прож. [ADDRESS] ; боржником: [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , прож. [ADDRESS] ; строк виконання зобов`язання: 20.05.2032 року; розмір основного зобов`язання 50 000,00 доларів США. Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 жовтня 2019 року Позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень - задоволено. Застосувано до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 08 жовтня 2014 року та договору купівлі-продажу № 2-14 від 28 листопада 2014 року: - шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стороною (кредитором) за кредитним договором від 31 травня 2007 року № 131/ФКВ-07; - шляхом визнання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стороною (іпотекодержателем) за іпотечним договором від 31 травня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С. за реєстровим номером 1116; Внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іпотеки та Державну реєстрацію обтяжень щодо нерухомого майна, а саме: нерухоме майно, будівництво якого не завершено, майнові прават на квартиру [ADDRESS], який виник на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Тисменицького РНО Строєвим О.С., 31.05.2007 року за р.н. 1116 шляхом визнання: іпотекодержателем: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01014, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б); іпотекодавцем: [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , прож. [ADDRESS] ; боржником: [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , прож. [ADDRESS] ; строк виконання зобов`язання: 20.05.2032 року; розмір основного зобов`язання 50 000,00 доларів США. Стягнуто із [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, код ЄДРПОУ 34047020, витрати по оплаті судового збору у розмірі 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень (а.с.138-140). Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06.12.2019 року заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.10.2019 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» про застосування наслідків недійсності правочину, визнання прав іпотекодержателя та відновлення обтяжень - скасовано (а.с.160). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Інші учасники процесу в судове засідання не з"явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. У строк встановлений судом ухвалою відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи достатність доказів та те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не подав відзив, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 31 травня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 131/ФКВ-07, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 50 000 доларів США зі сплатою 12,5% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 20 липня 2032 року. Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між ТзОВ «Укрпромбанк» та відповідачем [PERSON] укладено іпотечний договір від 31 травня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу Строєвим О.С. за реєстровим номером 1116, згідно умов якого в іпотеку ТзОВ «Укрпромбанк» було передано майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершено, право власності на яке виникне в іпотекодавця у майбутньому, а саме: майнові права на квартиру [ADDRESS]. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а АТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитному договору № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року. 08 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 1197. На підставі даного договору АТ «Дельта Банк» продало ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» права вимоги за кредитним договором № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем, зі змінами та доповненнями до нього, а також за договорами забезпечення за ним. 28 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новітні енергозберігаючі системи опалення» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2-14. На підставі даного договору ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» продало ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» права вимоги за кредитним договором № 131/ФКВ-07 від 31 травня 2007 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] , зі змінами та доповненнями до нього, а також за договорами забезпечення за ним. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2016 року у справі № 910/15048/16 визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги № 2 від 08 жовтня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1197, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296). Даним судовим рішенням також визнано недійсним договір купівлі - продажу прав вимоги № 2-14 від 28 листопада 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1302, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (ідентифікаційний код 38904296) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новітні енергозберігаючі системи опалення» (ідентифікаційний код 35942852). Крім того, даним рішенням зобов`язано ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» повернути позивачу оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання, що передані згідно акту приймання-передачі прав вимоги від 28 листопада 2014 року за договором продажу прав вимоги № 2-14 від 28 листопада 2014 року по клієнтах-боржниках банку, у тому числі по клієнту [PERSON] . Відповідно до положень ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст.215 ЦК України,відповідно до частин 1-5 якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р.№ 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Позивач звернувся до суду за захистом свого права з вимогою застосувати наслідки недійсності правочину, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 р. у справі № 910/15048/16, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Як зазначалось вище, господарським судом встановлено недійсність договору купівлі-продажу прав вимоги та повернуто оригінали договорів ПАТ «Дельта Банк» з метою відновлення прав та обов`язків осіб, які існували до укладення недійсного договору. Встановлено, що сторонами недійсного договору купівлі - продажу прав вимоги № 2 від 08.10.2014 р. були ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар», а сторонами недійсного договору купівлі-продажу прав вимоги № 2-14 від 28.11.2014 р. були ТзОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення». Частиною першою статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Реституція - це поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоду, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих самих, або подібних, або речей такої самої вартості. Якщо їх неможливо повернути у натурі, то відшкодовується їх вартість у грошах. За правилами цієї статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише щодо сторін такого правочину, тобто за умовами недійсного правочину договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 08.10.2014 р. та за умовами недійсного договору купівлі-продажу прав вимоги № 2-14 від 28.11.2014 р. зобов`язано ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення» як сторону недійсного договору повернути ПАТ «Дельта Банк», як іншій стороні правочину, оригінали кредитних договорів з усіма змінами та доповненнями до них, договорів, що забезпечують виконання зобов`язання. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (частини перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 30 ЦПК України у вказанійредакції). Тобто, визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі N 523/9076/16-ц). Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] не був стороною договору купівлі-продажу прав вимоги № 2 від 08.10.2014 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», а також не був стороною договору купівлі-продажу прав вимоги № 2-14 від 28.11.2014 р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення», які на підставі рішення господарського суду м. Києва від 05.12.2016 р. визнано недійсними, та наслідки недійсності якого просить застосувати позивач, тому [PERSON] відповідно не може вважатися належним відповідачем у даній справі, оскільки вимога на виконання недійсного правочину за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. У даному спорі підтверджено, що сторонами правочинів, які визнано недійсними, були ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» та ТзОВ «Новітні енергозберігаючі системи опалення», а не відповідач [PERSON] , тому за наслідки недійсності правочинів повинні відповідати сторони правочинів, а не відповідач. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 16, 215, 216 ЦК України,

Outcome: dismissed