Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

До суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача ПрАТ СК «Страховий капітал» коштів в розмірі 15 308, 44 грн., що включають в себе індекс інфляції, 3 % річних та пеню. Вимоги позову мотивує тим, що 17.07.2017 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача та автомобіля «Шевролет» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Транспортному засобу, власником якого є позивач, внаслідок ДТП завдано механічних пошкоджень. При закритті кримінального провадження встановлено, що порушення [PERSON] . ПДР України, призвели до ДТП та її наслідків. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на підставі полісу в ПрАТ СК «Страховий капітал». 29.01.2018 позивач звернулась з заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, проте така виплата відбулась лише 26.09.2018 У зв`язку з викладеним, враховуючи значну прострочку в виплаті страхового відшкодування, позивач вимушена звертатись до суду з вказаним позовом. 10.09.2019 ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. справу прийнято до свого провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 02.12.2019 ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи,у зв`язку з тим, що розпочавши розгляд справи по суті, судом встановлено, що подані стороною позивача до позовної заяви копії документів, в супереч вимогам ст. 95 ЦПК України не засвідчені належним чином, у зв`язку з чим є необхідним огляд в судовому засіданні їх оригіналів. Окрім вказаного, до позову не надано доказів здійснення відповідачем страхової виплати позивачу коштів в розмірі 100 000 грн., на що позивач посилається в позовній заяві. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує в повному обсязі. При цьому, до суду не надані оригінали доказів наявних в матеріалах справи, а також докази виплати відповідачем коштів в розмірі 100 000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав та не повідомив причини їх неподання, а також те, що зі сторони позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.07.2017 в м. Києві трапилася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген» д/н [NUMBER] , під керуванням позивача та автомобіля «Шевролет» д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У відповідності до постанови Деснянського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження від 30.11.2017 досудове слідство вбачає в діях [PERSON] порушення п.п. 2.3 б, 8.7.3 е ПДР України, що перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками. Вбачається, що внаслідок вказаної ДТП було завдано майнової шкоди автомобілю «Фольксваген» д/н [NUMBER] . На момент ДТП автомобіль «Шевролет» д/н [NUMBER] застрахований в відповідача на підставі полісу № АК 2579777 від 17.17.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону). За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у відповідача, позивач мала право на відшкодування шкоди зі сторони страхової компанії. Вбачається, що предметом позову є пеня, 3% річних та індекс інфляції за період затримки в виплаті страхового відшкодування, а саме з 30.04.2018 по 26.09.2018. Позивач не просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування. Ст. 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За частиною другою цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. П. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК). На підтвердження вимог позивачем надано до суду незавірену належним чином копію заяви про страхове відшкодування датовану 22.01.2018, без підпису [PERSON] та без відмітки про її прийняття страховою компанією. Крім вказаного, надано незавірену належним чином копію листа ПрАТ «СК Страховий капітал» від 25.07.2018 №165, у відповідності до якого позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. При цьому, доказів оскарження зазначеної відмови матеріали справи не містять, в позові відсутні посилання на її незаконність. Зокрема, до позову не надано докази здійснення позивачу страхової виплати в сумі 100 000 гр. 26.09.2018, як зазначено в позові. Судом доводилось до відома позивача необхідність в наданні зазначених доказів, про що свідчить ухвала суду від 02.12.2019 та повідомлення про вручення поштових відправлень, однак зазначена ухвала проігнорована стороною позивача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. . Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З огляду на вказане, враховуючи ненаданням стороною позивача належних, допустимих та достатніх доказів необґрунтованості відмови відповідача у сплаті страхового відшкодування, доказів здійснення страхового відшкодування та його розміру, що унеможливлює визначення періоду затримки, її фактичного існування, а також перешкоджає визначенню розміру 3% річних та індексу інфляції, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позову за недоведеністю.

Outcome: dismissed