Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відновлення реєстраційних документів, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №IFIHAЕ00000349 від 19.09.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 29 140,26 дол. США зі сплатою відсотків за користування кридитом в розмірі 12.11% з кінцевим терміном повернення 18.09.2012 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ЗАТ КБ Приватбанк і відповідач 19.09.2007 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу автомобіль MERCEDES BENZ, модель: 300 ТD, рік випуску: 1998, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шассі: WDB2100251A652495, реєстраційний номер: АТ 9598 АК, що належить на праві власності [PERSON] Рішенням Івано-Франківського міського суду звернено стягнення на вищевказаний предмет застави. Предмет застави в заклад банку переданий, але без технічного паспорта, що унеможливлює виконання рішення суду. Представник позивача в судове засідання не зявився 08.04.2016 року подав заяву, якою просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с.62). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 58-60, 64, 65). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права банку на належне виконання умов кредитного договору, забезпеченого заставою, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом відновлення реєстраційних документів. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 19.09.2007 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, назву якого змінено на ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем [PERSON]В булом укладено договір №IFIHAЕ00000349 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 29 140,26 дол. США зі сплатою відсотків за користування кридитом в розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 18.09.2012 року(а.с. 5-7). Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Види забезпечення виконання зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК України і такими є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ЗАТ КБ Приватбанк і відповідач 19.09.2007 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надав у заставу автомобіль MERCEDES BENZ, модель: 300 ТD, рік випуску:1998, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шассі: WDB2100251A652495, реєстраційний номер: АТ 9598 АК, що належить на правівласності [PERSON]В.(а.с.8-9). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Як встановлено ч.ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. 22.09.2008 року заочним рішенням Івано-Франківського міського суду позов ЗАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] про звкрнення стягнення на предмет застави задоволено. Звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль MERCEDES BENZ, модель: 300 ТD, рік випуску:1998, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шассі:WDB2100251A652495, реєстраційний номер: АТ 9598 АК, що належить на праві власності [PERSON]В.(а.с. 66, 67). В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов"язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку переданий, але без технічного паспорта, що унеможливлює виконання рішення суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 526, 527, 530, 548, 590, 1054 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved