Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до Природного заповідника "Горгани" про визнання рішення атестаційної комісії та наказу про звільнення з роботи у зв"язку з невідповідностю займаній посаді внаслідок недостатніньої кваліфікації недійсними, поновлення на роботі та виплату втраченої зарплати, моральної шкоди . Позовні вимоги позивач мотивує тим, що директор ПЗ «Горгани» [PERSON] , без відома та погодження з профкомом ПЗ «Горгани» та без належного затвердження Положення про проведення атестації в заповіднику, самостійно наказом від 06.08.2019 № 73-к та внесених до нього змін наказами № 89/1-к від 16.09.2019, № 118-к від 21.11.2019, № 119-к від 22.11.2019, організував в ПЗ «Горгани» атестацію працівників керівного складу заповідника, особисто очолив атестаційну комісію, яка за рішенням від 22.11.2019 визнала його таким, що не відповідає займаній посаді. Дане рішення атестаційної комісії від 22.11.2019 ним було 02.12.2019 оскаржено директору ПЗ «Горгани» та Міністру енергетики та захисту довкілля України, відповіді на які він так і не отримав. На підставі протоколу засідання атестаційної комісії від 22.11.2019 директор виніс наказ № 135-к від 23.12.19р., за яким його було звільнено з посади начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпПУ у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Вважає процедуру проведення і рішення атестаційної комісії від 22.11.2019 та наказ від 23.12.2019 безпідставними та незаконними. Так, в порушення вимог ч.ч. 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, директор ПЗ «Горгани», без будь-яких погоджень з профкомом ПЗ «Горгани», самостійно і на свій розсуд визначив категорії працівників, що підлягають атестації, періодичність проведення атестації і строки та графік проведення атестації. Крім цього директор особисто і на власний розсуд вносив наказ № 119-к від 22.11.2019р., зміни щодо категорій та списку працівників які підлягають атестації. Також в порушення вимог ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, директор ПЗ «Горгани» [PERSON] не погодив з профкомом та не затвердив Положення про проведення атестації в ПЗ «Горгани». Також в порушення вимог ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, директор ПЗ «Горгани» [PERSON] та [PERSON] є його безпосередніми керівниками. Водночас, всупереч зазначеній вимозі закону, директор [PERSON] являвся одночасно головою атестаційної комісії, а [PERSON] членом комісії, та вони обоє активно приймали участь у обговоренні, голосуванні та прийнятті рішення атестаційної комісії про його невідповідність займаній посаді. В протоколі засідання комісії від 22.11.2019 містяться тільки окремі питання та неповно зафіксовані його відповіді, а в атестаційному листі взагалі відсутнє будь-яке обгрунтування та невідомі мотиви та причини прийнятого рішення членами комісії. Також було порушено порядок прийняття рішення, так як за протоколом засідання атестаційної комісії від 22.11.2019 (в кінці протоколу) комісія спочатку ухвалила рішення, що він займаній посаді не відповідає, а після цього стали голосувати за це рішення, що суперечить логіці та порядку прийняття колегіального рішення. Крім того в порушення вимог ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, за протоколом засідання комісії та в атестаційному листі відсутні будь-які рекомендації атестаційної комісії щодо його переведення на іншу посаду чи роботу або направлення на навчанняз подвльшою повторною атестацією. В порушення вимог п.2 ч.3 ст.13 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, за якими у разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця, роботодавець за результатми атестаційної комісії має право звільнити працівника відповідно до КЗпПУ. Водночас йому не було запропоновано переведення на іншу посаду чи роботу та ніхто не пропонував пройти професійне навчання за рахунок коштів роботодавця. Також зазначає, що протиправними діями директора ПЗ «Горгани» Петращука Я.В. йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що звільненням з роботи він втратив нормальні життєві зв`язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, приниженні, переживанні та моральному і душевному страждання. Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення його прав та глибину моральних страждань, вважаю за необхідне стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду розміром 50000 грн. Короткий зміст відзиву на позовну заяву: 24.02.2020 від представника відповідача - директора Природного заповідника «Горгани» Петращука Я.В. поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, вважає позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав: Так, процедура оцінки професійного рівня працівника кваліфікаційним вимогам регламентована ЗУ «Про професійний розвиток працівників» № 4312-VІ від 12.01.2012 з наступними змінами і доповненнями, та Постановою КМУ від 27.08.1999 № 1571 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств», якою затверджено відповідне «Положення», яке регламентує процедуру проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств. На виконання вимог вище вказаних нормативно-правових актів, ним як керівником заповідника оновлено склад атестаційної комісії 21.11.2019 згідно наказу № 118к, куди включено завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції Карпатського округу - [PERSON] (наказ Державної екологічної інспекції Карпатського регіону № 115 від 22.11.2019) та представника профспілки трудового колективу природного заповідника «Горгани» [PERSON] . Вважає, що ним була дотримана процедура формування атестаційної комісії. Питання проведення атестацій працівників в чинному Колективному договорі не зазначено, а у відповідності до п. 3 ст. 11 Закону періодичність проведення атестацій встановлена протягом одного разу на три роки, а пунктом 4 зазначеної статті передбачено її проведення за рішенням роботодавця. Про час проведення атестації та осіб, які підлягали атестуванню було видано відповідний наказ № 89/1к від 16.09.2019, і особи, яких він стосувався, ознайомились з його змістом, що свідчить про підтвердження їх підписів. Безпідставним і упередженим є твердження позивача про те, що відповідачем прийнято рішення про невідповідність його посаді з послідуючим його звільненням. Згідно п.10 ст.11 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Пункт 20 Положення про порядок проведення атестацій передбачає, що на підставі всебічної оцінки професійного рівня працівників керівного складу, їх ділових якостей, виконання посадових обов`язків, визначених професійно-кваліфікаційними характеристиками їх посад, і досягнутих результатів атестаційна комісія приймає одне з таких рішень: відповідає займаній посаді; рекомендується в резерв на вищу посаду; відповідає займаній посаді за умови виконання рекомендацій комісії з повторною атестацією через рік; не відповідає займаній посаді. За результатами засідання атестаційної комісії від 22.11.2019, що підтверджено протоколом № 2 - чотири особи проголосували, що [PERSON] займаній посаді не відповідає і один член комісії утримався. Крім того під час роботи атестаційної комісії [PERSON] не зміг виконати елементарне практичне завдання, що полягало в неможливості ним складення складання кошторису на ремонт коридору. Вказане рішення комісії було зафіксоване в атестаційному листі, з яким відповідача ознайомлено. Таким чином атестаційна комісія під час атестації позивача дотрималась вимог нормативно-правових актів і колегіальним способом прийняла відповідне рішення. 28.11.2019 за № 124к було видано відповідний наказ по Природному заповіднику «Горгани» «Про результати атестації», за результатами якого позивача визнано таким, що не відповідає займаній посаді - начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування ПЗ «Горгани». 23.12.2019 року позивача було звільнено з посади начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування ПЗ «Горгани» у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації на підставі протоколу засідання атестаційної комісії від 22.11.2019. Просили в задоволенні позову відмовити. Короткий зміст відповіді на відзив: 05.03.2020 від позивача [PERSON] поступила відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві. Оскільки вважає посилання представника відповідача на те що ним дотримано вимоги ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VI та вимог постанови КМУ від 27.08.1999 № 1571 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств», яким було КМУ затверджено Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств, та якими він керувався при проведенні атестації. Однак це не відповідає дійсності, так як відповідач посилався в наказах та керувався при проведенні атестації в 2019 році тільки постановою КМУ № 1571 від 27.08.1999 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств», та зовсім не були враховані зміни в законодавстві внесені ст.ст. 11, 13 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, якими змінено процедуру атестації працівників. Так відповідачем не було враховано вимоги вище наведеного Закону: 1) що категорії працівників, які підлягають атестації та періодичність проведення визначаються колективним договором (п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону). Відповідач в відзиві визнав, що питання проведення атестації в чинному колективному договорі ПЗ «Горгани» вітсутні, що є порушенням вимог ч. 2 п. 1 ст. 11 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012, тому за вимогами п. 2 ч. 2 ст. 11 даного Закону категорії працівників, строки та графік проведення атестації визначається роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. В даному випадку ці питання взагалі не погоджувались з первинною профспілковою організацією, відсутні їх підписи та належні рішення профспілки, а представника профспілки [PERSON] включено в комісію тільки 21.11.2019, тобто за день до проведення атестації. Також знехтувано вимогами ч. 9 ст. 11 Закону, за якими не допускається оцінка професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, які не пов`язані з виконуваною роботою. В даному випадку комісія навіть не розглянула його посадову інструкцію та ставила перелік питаннь, які не входять в його посадові обов`язки. Комісія не дала жодних рекомендацій і відповідно не довела їх до відома в письмовій формі. Відповідач в відзиві визнав, що питання проведення атестації в чинному колективному договорі було відсутнє як і не визначено періодичність та інші питання атестації, тому періодичність та строк атестації визначив директор самостійно та без будь-яких погоджень з профкомом. Також відповідач посилається про належне ознайомлення працівників з питанням та процедурою проведення атестації. Водночас це не відповідає дійсності, так як їх було належно ознайомлено тільки з наказом № 89/1 к від 16.09.201, але їх не було ознайомлено з наступними наказами, які стосувались зміни категорій осіб, що підлягають атестації, зміни складу атестаційної комісії та зміни графіку проведення атестації. Також просив врахувати, що по даний час в ПЗ «Горгани» не було вироблено посадової інструкцію начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани», з її хмістом йог оне ознайомлено, тому посилання на те невиконання ним посадових обов`язків є безпідставним.На підставі викладеного просить відзив ПЗ «Горгани» та викладені заперечення проти його позову відхилити та задоволити його позов в повному обсязі. Короткий зміст заперечення на відповідь на відзив: 17.03.2020 року від представника відповідача - директора Природного заповідника «Горгани» Петращука Я.В. поступило заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив. Так, у відповіді на відзив позивач зазначає, що він посилався в наказах та керувався при проведенні атестації в 2019 році тільки постановою КМУ № 1571 від 27.08.1999 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств» та зовсім не були враховані зміни в законодавстві, внесені ст. ст. 11, 13 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ. Водночас таке твердження позивача не відповідає дійсності, так як процедура оцінки професійного рівня працівника кваліфікаційним вимогам регламентована ЗУ «Про професійний розвиток працівників» № 4312-VІ від 12.01.2012 з послідуючими змінами і доповненнями, та Постановою КМУ від 27.08.1999 № 1571 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств», якою затверджено відповідне «Положення», яке регламентує процедуру проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств. Так, в наказах про проведення атестації в 2019 році не було зазначено посилання на ЗУ «Про професійний розвиток працівників» від 12.01.2012 № 4312-VІ, однак вимоги даного закону із внесеними змінами в законодавстві були враховані та ним дотримані. Не заслуговують на увагу і не можуть бути належним доказом для розгляду справи посилання позивача про те, що періодичність проведення атестації визначається колективним договором. Разом з тим питання проведення атестацій працівників в чинному колективному договорі не зазначено, а у відповідності до п. 3 ст 11 Закону періодичність проведення атестацій проводиться не частіше ніж один раз на три роки, а пунктом 4 зазначеної статті передбачено її проведення за рішеннямм роботодавця. Про час проведення атестації та осіб, які підлягали атестуванню було видано відповідний наказ №89/1к від 16.09.2019, і особи, яких він стосувався, ознайомились з його змістом, що свідчить про підтвердження їх підписів. Тому посилання з цього приводу позивача є необгрунтованими, не заслуговують на увагу та спростовуються належними доказами, поданими відповідачем. На виконання вимог вище вказаних нормативно-правових актів ним, як керіваником заповідника, оновлено склад атестаційної комісії 21.11.2019 згідно наказу № 118к, куди включено завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної інспекції Карпатського округу Зеленка В.І. (наказ Державної екологічної інспекції Карпатського регіону № 115 від 22.11.2019), та представника профспілки трудового колективу природного заповідника «Горгани» [PERSON] . А тому вважає, що вимоги вище зазначених нормативних актів при формуванні атестаційної комісії було дотримано, що відповідало вимогам п. 5 ст. 11 Закону та п. 8 Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств, затверджених відповідною Постановою. За наведених обставин дії керівництва заповідника з приводу формування, періодичності роботи в повній мірі відповідали вимогам законодавчих актів і до порушення трудових прав працівників не призвели. Безпідставним і упередженим є твердження позивача про те, що відповідачем порушено порядок звільнення з посади за п.2 ст. 40 КЗпПУ [PERSON] не була запропонована посада провідного інженераз охорони твариного світу, оскільки згідно кваліцікаційних вимог провідний інженер з охорони тваринного світ повинен мати: повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки(магістр, спеціаліст) та підвищення кваліфікації. Стаж роботи за професією інженера І категорії з охорони тваринного світу не менше 2 роки . Інших вакантних посад, які [PERSON] відповідно до свого фаху і кваліфікації міг би обіймати , немає. Стислий виклад позицій сторін: В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просили суд постановити рішення, яким визнати рішення атестаційної комісії Природного заповідника «Горгани» від 22.11.2019 в частині визнання [PERSON] таким, що не відповідає займаній посаді, та наказ директора Природного заповідника «Горгани» № 135к від 23.12.2019 про звільнення [PERSON] з посади за п. 2 ст. 40 КЗпП України недійсними, та поновити на роботі [PERSON] на посаду начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани».Також просили стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2021 по 05.11.2021 в сумі 100060 грн. 88 коп., моральну шкоду розміром 50000 грн. та понесені судові витрати. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали з підстав, зазначених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Просили відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.04.2020 року витребувано докази по справі. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.09.2021 року судом поновлено судовий розгляд справі в порядку ч.2 ст.244 ЦПК України , для вчинення певних процесуальних дій, а саме витребування у відповідача додаткових доказів по справі. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що згідно наказу № 45к від 12.07.2018 [PERSON] прийнято на посаду начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани» (а.с. 27). Згідно наказу директора ПЗ «Горгани» від 06.08.2019 № 73к «Про проведення атестації працівників керівного складу» визначено провести атестацію керівного складу працівників ПЗ «Горгани». Затвердити список працівників, які підлягають атестації, графік її проведення, та склад атестаційної комісії. Згідно додатку № 2 до наказу [PERSON] включено до списку працівників, які підлягають атестації. Дату проведення атестації визначено 23.09.2019. Згідно додатку № 3 до наказу визначено наступний склад атестаційної комісії: голова комісії [PERSON] (директор ПЗ «Горгани»); члени комісії: [PERSON] (заступник голови Надвірнянської РДА), [PERSON] (провідний інженер з охорони праці), [PERSON] (провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи), [PERSON] (фахівець з кадрів І категорії, секретар атестаційної комісії). Згідно додатку № 1 до наказу [PERSON] ознайомлено з наказом 07.08.2019 під підпис (а.с. 9-12). Згідно наказу директора ПЗ «Горгани» від 16.09.2019 № 89/1к внесено зміни до списку працівників, які підлягають атестації та графіку її проведення згідно наказу № 73к від 06.08.2019, включивши до списку працівників [PERSON] . Згідно додатку № 1 до наказу дату проведення атестації визначено 22.11.2019. [PERSON] ознайомлено з наказом під підпис (а.с. 13-14). Згідно наказу директора ПЗ «Горгани» від 21.11.2019 № 118к внесено зміни до складу атестаційної комісії, визначеного згідно наказу № 73к від 06.08.2019, а саме: виключено зі складу атестаційної комісії [PERSON] , та включено до складу атестаційної комісії [PERSON] (завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції Карпатського округу); замінено [PERSON] (провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи) на [PERSON] (заступник голови профспілки ПЗ «Горгани», провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи) (а.с. 15-16). Згідно наказу директора ПЗ «Горгани» від 22.11.2019 № 119к внесено зміни до складу атестаційної комісії, визначеного згідно наказу № 118к від 21.11.2019, а саме: виключено зі складу атестаційної комісії [PERSON] , та включено до складу атестаційної комісії [PERSON] (заступника директора-головного природознавця). Згідно додатку № 1 до наказу визначено наступний склад атестаційної комісії: голова комісії [PERSON] (директор ПЗ «Горгани»); члени комісії: [PERSON] (завідувач сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції Карпатського округу), [PERSON] (заступник директора-головний природознавець), [PERSON] (заступник голови профспілки ПЗ «Горгани», провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи), [PERSON] (фахівець з кадрів І категорії, секретар атестаційної комісії) (а.с. 17-18). З копії характеристики-відгуку на [PERSON] , складеного директором ПЗ «Горгани» [PERSON], [PERSON] розпочав свою діяльність в природному заповіднику «Горгани» з 12.07.2018 року. За час роботи забезпечив нормалізацію роботи віділлу, господарсько-транспортного обслуговування, ефективне використання і збереження наявного обладнання і механізмів, утримання прилеглої території в порядку , проведення підготовки приміщення головного корпусу до зими. За час роботи зарекомендував себе як хороший спеціаліст, грамотний, вимогливий, як до себе так і до підлеглих, акуратний, вмілий організатор . Займаній посаді відповідає (а.с. 19). З копії витягу з протоколу № 2 засідання атестаційної комісії від 22.11.2019 вбачається, що на порядку денному комісії розглядалось питання щодо атестації керівного складу працівників ПЗ «Горгани». На засіданні комісії слухали секретаря комісії [PERSON] , яка зачитала накази про проведення атестації працівників керівного складу зі змінами, та відгук-характеристику на [PERSON] . Далі зафіксовані запитання членів членів комісії до [PERSON] та його відповіді. Ухвалили: [PERSON] займаній посаді не відповідає. Голосували: за - 4, проти - немає, утримались - 1. Рішення прийнято (а.с. 20-22). Як вбачається з даних копії атестаційного листа, 22.11.2019 проведено атестацію [PERSON] , начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани».Результат атестації: за - 4, проти - 0, утримався - 1. Примірник атестаційного листа [PERSON] отримав 22.11.2019 під підпис (а.с. 23). Наказом в.о. директора ПЗ «Горгани» від 28.11.2019 № 124к «Про результати атестації», за результатами атестації працівників керівного складу, яка була проведена 22.11.2019, [PERSON] - начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування ПЗ «Горгани», визнано таким, що не відповідає займаній посаді. Підпис [PERSON] в наказі про отримання відсутній (а.с. 24). Як вбачається з записів трудової книжки [NUMBER] , 12.07.2018 [PERSON] прийнятий на посаду начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани» (наказ № 45-к від 12.07.2018). 23.12.2019 звільнений у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (наказ № 135-к від 23.12.2019) (а.с. 27-28). З довідки виданої Природного заповідника «Горгани» від 17.01.2020 року та архівної відомості №4 за грудень 2019 року, розрахункового листа [PERSON] середньомісячна заробітна плата складає 4432,52 грн., а середньоденний заробіток складає відповідно 211,12 гривень.(а.с. 25,147, 166-167). Відповідно п.п. 1.3 посадової інструкції Начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани» затвердженої директором ПЗ «Горгани» Кисляк В.М. 29.03.2016 р. вбачається, що [PERSON] безпосередньо підпорядковувався директору та заступнику директора заповідника ( а.с. 88-89). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Спір між сторонами виник з приводу трудових відносин, зокрема щодо правомірності звільнення позивача з роботи у зв`язку з визнанням його рішенням атестаційної комісії таким, що не відповідає займаній посаді та відмовою від переведення на іншу посаду. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно з частиною 2 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці. Можливість розірвання трудового договору з працівником за ініціативою власника або уповноваженого ним органу у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, які перешкоджають продовженню даної роботи, повинна бути проведена із дотриманням вимог, викладених у частинах першій - третій статті 40 КЗпП України. Частина друга статті 40 КЗпП України передбачає, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким актом національного законодавства України є, зокрема, Конвенція Міжнародної організації праці № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3933-XII (далі - Конвенція). Згідно із статтею 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби. Пунктом 2 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що тягар доведення наявності законної підстави для звільнення лежить на роботодавцеві. Тобто саме роботодавець має довести, що звільнення працівника відбулося на законних підставах. Атестація працівників керівного складу державних підприємств, в тому числі і Природного заповідника "Горгани", регламентована Законом України «Про професійний розвиток працівників» № 4312-VI від 12.01.2012 з наступним змінами, та Постанови Кабінету МіністрівУкраїни від 27 серпня 1999 року № 1571 «Про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств». Атестація здійснюється відповідно до Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств. Згідно із п.1 Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств, - атестація працівників керівного складу державних підприємств проводиться з метою підвищення ефективності діяльності зазначених працівників. У ході атестації оцінюються їх ділові та професійні якості, виконання ними посадових обов`язків, зазначених у професійно-кваліфікаційних характеристиках їх посад, а також нормативно-правових актах. Атестація працівників керівного складу державних підприємств проводиться один раз на три роки. На підставі всебічної оцінки професійного рівня працівників керівного складу, їх ділових якостей, виконання посадових обов`язків, визначених професійно-кваліфікаційними характеристиками їх посад, і досягнутих результатів атестаційна комісія приймає одне з таких рішень: відповідає займаній посаді; рекомендується в резерв на вищу посаду; відповідає займаній посаді за умови виконання рекомендацій комісії з повторною атестацією через рік; не відповідає займаній посаді (п. 20). У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді атестаційна комісія рекомендує керівникові перевести цього працівника за його згодою на іншу посаду, що відповідає його професійному рівню, або звільнити із займаної посади (п. 21). Частиною 6 статті 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» передбачено, що безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Згідно із посадовою інструкцією начальника відділу відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани», начальник відділу відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду підпорядковується директору та заступнику директора заповідника (а.с. 88-89). Як вбачається з матеріалів справи, до складу атестаційної комісії входили: голова комісії [PERSON] (директор ПЗ «Горгани»); члени комісії: [PERSON] (заступник голови Надвірнянської РДА), [PERSON] (провідний інженер з охорони праці), [PERSON] (провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи), [PERSON] (фахівець з кадрів І категорії, секретар атестаційної комісії). В подальшому було внесено зміни до складу атестаційної комісії, визначеного згідно наказу № 118к від 21.11.2019, а саме: виключено зі складу атестаційної комісії [PERSON] , та включено до складу атестаційної комісії [PERSON] (заступника директора-головного природознавця). Згідно додатку № 1 до наказу визначено наступний склад атестаційної комісії: голова комісії [PERSON] (директор ПЗ «Горгани»); члени комісії: [PERSON] (завідувач сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної екологічної інспекції Карпатського округу), [PERSON] (заступник директора-головний природознавець), [PERSON] (заступник голови профспілки ПЗ «Горгани», провідний фахівець сектору еколого-освітньої роботи), [PERSON] (фахівець з кадрів І категорії, секретар атестаційної комісії). З зазначеного вбачається, що безпосередні керівники [PERSON] та [PERSON] входили до складу атестаційної комісії, що у свою чергу є порушенням вимог частини 6 статті 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників». Крім того, [PERSON] як безпосередній керівник [PERSON] складав на останнього характеристику-відгук, в якій зазначив, що останній відповідає займаній посаді. Пунктом 13 Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств передбачено, що якщо працівник не згоден з відомостями, викладеними у відгуку-характеристиці, керівник виносить її на обговорення трудового колективу об`єднання, державного підприємства, філіалу, структурного підрозділу, пропозиції якого разом з характеристикою подаються до атестаційної комісії. Однак, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що відгук-характеристика [PERSON] , виносилися на обговорення трудового колективу, а також відсутні відповідні пропозиції трудового колективу. Частиною 4 статті 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначено необхідність, у тому числі, затвердити роботодавцем положення про проведення атестації. Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє таке положення, що не заперечила сторона відповідача, а також відсутні будь-які документи, які би визначали порядок прийняття рішень атестаційною комісією, критерії оцінювання працівників під час атестації, порядок голосування тощо. Згідно ч.2 ст.40 КЗпП трудовий договір може бути припинений у випадку встановлення саме такої обставини, - що внаслідок недостатньої кваліфікації працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків. Визначення кваліфікації [PERSON] відповідачем здійснювалося в спосіб атестування. При цьому, за визначенням, у ході атестації оцінюються ділові та професійні якості, виконання посадових обов`язків, зазначених у професійно-кваліфікаційних характеристиках їх посад, а також нормативно-правових актах. Однак, у атестаційному листі, складеному на [PERSON] відсутні будь-які відомості, які б вказували на невідповідність останнього займаній посаді, також не зазначено про те, на які питання [PERSON] відповів неправильно та на підставі чого, комісія дійшла висновку саме про звільнення позивача, коли законодавством також передбачено, що у разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді, комісія може рекомендувати роботодавцеві направити на навчання працівника з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Такі відомості відсутні і у витязі з протоколу засідання атестаційної комісії, долученому до матеріалах справи. Інших доказів, які би підтверджували невідповідність [PERSON] займаній посаді не надано. У пункті протоколі зазначено про те, що за результатами атестації позивач не відповідає займаній посаді або виконуваній роботі, однак не вказано, в чому саме полягає його невідповідність. Суд зазначає, що позивач працює в ПЗ «Горгани» з 2018 року та доказів того, що він не виконує або не може виконувати своїх посадових обов`язків саме внаслідок недостатньої кваліфікації, відповідачем не надано. Посилання представника відповідача на те що практичне завдання позивачем було виконанно не вірно та не повно суд вважає неогрунтованими, оскільки з матеріалів справи не вбачається, які були вихідні дані, умови виконання, в чому полягала його суть, з чого виходила комісія, прийшовши до висновку, що таке не виконано. В матеріалах справи наявна копія кошторису (а.с.22, 119), які повинен був заповнити позивач, вбачається що вони заповнені. Однак ні на них, ні окремо, немає документу щодо їх оцінки із вказанням відповідних критеріїв і помилок. З витягу з протоколу № 2 засідання атестаційної комісії від 22.11.19р.(а.с.20) зазначено питання, що ставилися позивачу та відповіді. Однак також не вказано, які відповіді були неправильними, а на які питання [PERSON] взагалі не відповів. Доводи представника відповідача про те що рішення комісія ухвалювала шляхом голосування за підсумком заслуховування позивача та виконання практичного завдання суд не бере до уваги. Так як за відсутності визначених роботодавцем умов та правил проведення, процедури проведення та порядку визначення рівня кваліфікації під час атестації, із визначенням критеріїв, що відповідачем перед проведенням атестації жодним чином не було встановлено, саме голосування не вказує на правомірність та обґрунтованість результату. Разом з тим докази щодо оцінки роботодавцем якості роботи позивача згідно посадових обов`язків і досягнутих результатів, як показники, які підлягають встановленню під час атестації, в справі взагалі відсутні. Разом з тим висновок про недостатність в особи кваліфікації, що перешкоджає належним чином виконувати посадові обов`язки, не може ґрунтуватися лише на матеріалах атестаційної комісії за відсутності інших об`єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації, якими можуть бути, зокрема документи, звіти, плани, доповідні та інші докази неякісного чи неналежного виконання трудових обов`язків Дана правова позиція висловлена в постанові постанова ВС від 30.05.2018 у справі № 297/3092/15-ц, постанова ВС від 13 квітня 2020 року у справі № 753/5610/17). Отже, суд може визнати звільнення працівника правильним лише, якщо встановить, що воно здійснене на підставі фактичних даних, які підтверджують, що через недостатню кваліфікацію працівник не може належним чином виконувати покладених на нього трудових обов`язків. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що підстав для звільнення позивача за пунктом 2 статті 40 КЗпП України у відповідача були відсутні. Невідповідність особи займаній посаді у зв`язку з недостатньою кваліфікацією, її неспроможність виконувати посадові обов`язки не доведено належними, достатніми та допустимими доказами, а процедура звільнення, передбачена трудовим законодавством, недотримана. Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Згідно зі ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню; оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середній заробіток працівника визначається згідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Як вбачається з довідки відповідача [PERSON] , середньомісячна заробітна плата позивача складає 4432,52 грн.(а.с.25), а середньоденний заробіток складає відповідно 211,12 гривень, то стягненню підлягає сума за час вимушеного прогулу з 23.12.2019 по 05.11.2021 в сумі 100060 грн. 88 коп. Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем на підтвердження заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, не надано жодних доказів про те, що звільнення з посади призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, а тому суд вважає в цій частині позовні вимоги не доведеними та такі що не підлягають задоволенню. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт стороною позивача надано попередній розрахунок суми витрат на правову допомогу, договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги та квитанцію про оплату наданих послуг, які відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України (а.с. 26-29). У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про на підставі п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про поновлення на роботі підлягає стягненню з відповідача в користь держави. Висновки суду: Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що висновок атестаційної комісії про невідповідність [PERSON] займаній посаді необґрунтованим, а отже рішення атестаційної комісії Природного заповідника «Горгани» від 22.11.2019 в частині визнання [PERSON] таким, що не відповідає займаній посаді підлягає визнанню недійсним. Також суд вважає, за необхідне визнати недійсним наказ Природного заповідника «Горгани» від 23.12.2019 року за №135к про звільнення [PERSON] з посади за п.2 ст.40 КЗпП України, поновити [PERSON] з 23.12.2019 року на посаді начальника відділу господарсько-транспортного обслуговування державної охорони природно-заповідного фонду ПЗ «Горгани» та стягнути з Природного заповідника «Горгани» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.12.2019 по 05.11.2021 в сумі 100060 грн. 88 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: стягнути з Природного заповідника «Горгани», на користь [PERSON] - 3000 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомог, згідно квитанції № 0142 серії АЕ від 20.02.2020 (а.с.42), а також 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст. 43 Конституції України, ст. 21, 40, 43 КЗпП України, Положення про порядок проведення атестації працівників керівного складу державних підприємств, затвердженого постановою Постанови КМУ від 27.08.1999 № 1571 та

Outcome: approved