Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником даної квартири та проживає у ній, а відповідач, яка є його колишньою дружиною, у квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, та не несе жодних витрат по утриманню вказаного житлового приміщення. Перешкод у реалізації права користування відповідачем даним житловим приміщенням ніхто не чинить. Представник позивача у судовому засіданні 09.04.2014 р. позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити. У останнє судове засідання позивач та його представник у судове засідання не з»явилися, проте представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Про час і місце розгляду справи та виклик до суду відповідача повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікування оголошення в газеті «Свобода» №31 від 16.04.2014 року, однак відповідач в судове засідання не з"явилася з невідомої суду причини. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Із договору дарування квартири серії ААК №291112 посвідченого 23.01.1998 р. завідуючою Другої Тернопільської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08.11.2012 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 18.09.2012 р. до досягнення дитиною повноліття. Із будинкової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до Актів від 12.09.2013 р., 19.06.2013 р., 05.03.2013р. затверджених директором ДП «Благоустрій - 1», [PERSON] зі слів свідків не проживає за адресою: [ADDRESS] з вересня 2012 р. У судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що сторони розірвали шлюб і відповідач [PERSON] з серпня місяця 2012 р. не проживає у [ADDRESS]. Свідок підтвердив, що будучи неодноразово у гостях у позивача [PERSON] за місцем його проживання: [ADDRESS], відповідача [PERSON] він не бачив, як і її особистих речей у даній квартирі, які б свідчили про її перебували у вказаному житлі. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні доведено факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше одного року без поважних причин, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування вказаною квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved