Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

В червні місяці 2015 року позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що відповідач,відповідно до реструктизації заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.07.2012 року отримав кредит в розмірі-14577,45 гр.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням ,що відповідає строку дії картки . Погашення заборгованості,відповідно до умов договору , має здійснюватись відповідачем щомісячно у відповідності до розробленого графіка з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач взяті на себе фінансові зобов"язання належним чином не виконував та допустив.заборгованість на загальну суму -7333,49гр. На неодноразові звернення комерційного банка до відповідача , з вимогою сплатити заборгованість по кредитним зобов"язанням останній не реагує ,що і спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та понесених при зверненні до суду судових витрат . Відповідач подав в судове засідання заяву про визнання позову , просить розглянути справу без його участі тому суд ,враховуючи відсутність сторін та їх представників ,у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України здійснював провадження по справі на підставі наявних письмових доказів та без здійснення звукозапису. Дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.11 ЦК України 2003 року визначено цивільні права та обов.язки ,які виникають в осіб ,з дій передбачених актами цивільного законодавства ,а однією з підстав для їх виникнення -являється договір. Диспозицією ч.1 та 2 ст.509 ЦК України 2003 року обумовлено ,що під зобов.язанням необхідно розуміти правовідношення в якому сторона /боржник/ зобов.язана вчинити на користь іншої сторони /кредитора/певну дію,тобто сплатити гроші чи виконати якусь роботу іт.п. Сторонами у зобов"язанні , у відповідності до ст.510 ЦК України є боржник та кредитор,які не можуть у віповідності до ст.525 ЦК України відмовитись від виконання зобов.язання в односторонньому порядку та зобов.язані згідно до вимог ст.526 цього ж кодекса, належним чином виконувати взяті зобов.язання у відповідності до умов договору.. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК.України -2003 року, за кредитним договором банк зобов.язується надати грошові кошти позичальнику ,а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному ж випадку судом встановлено ,що між сторонами дійсно 30липня 2012 року було укладено угоду про реструктизацію заборгованості та приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт, згідно змісту якого банк надав відповідачу картковий кредит в розмірі-14577,45гр. ,а сам відповідач зобов"язався повернути його разом з нарахованими відсотками в визначені умовами договору час та здійснювуати поточні платежі по ньому.. В даному випадку, відповідач невиконував належним чином умови кредитного договору стосовно щомісячного погашення платежу в визначених договорм розмірах що підтверджено відповідним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ,що і привело до утворення загальної заборгованості на суму-7333,49 гр.ВІдповідач визнав заявлений позов та не заперечує стосовно його задоволення про ,що свідчить подана ним до суду заява від 30 червня 2015 року. Таким чином суд прийшов до переконання ,що відповідач істотно порушив вимоги кредитного договору та допустив на час звернення позивача до суду заборгованість чим порушив право позивача на своєчасне отримання належних позивачу коштів та вільне володіння ними ,що являється підставою для задоволення позову. Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Приймаючи до уваги вищевикладене ,

Outcome: approved