Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він з 01 серпня 1977 року до 01 лютого 1993 року працював в КСП «Червона Долина». Після цього з квітня 1999 року повернувся в КСП «Червона Долина», де пропрацював до липня 2002 року. Позивач має право на земельну частку (пай) в межах земель, що налоежать Писарівській сільській раді. У 1999 році він разом з дружиною звернувся до ради з метою отримання сертифікату на право на земельну ділянку. На підставі рішення ХІ сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів №30 від 18 травня 2000 року дружині позивача, як працівниці КСП «Червона Долина» було надано у власність земельну ділянку площею 4,630 га, а позивачу пояснили, що у зв`язку з тим, що він був фермером і отримав земельну ділянку для ведення фермерського господарства, то з питанням про надання йому земельного паю будуть розбиратися і землю він отримує пізніше. Надану йому земельну ділянку для ведення фермерського господарства він повернув у власність сільської ради. [INFO] помер батько позивача [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач разом з матір`ю [PERSON] прийняли і оформили у належному порядку. Рішенням 17 сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів №114 від 05 червня 2001 року позивачу було передано у власність земельну ділянку площею 3,090 га і позивачу пояснили, що це його земельний пай. 03 червня 2002 року позивач отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Весною 2017 року переглядаючи документи на майно позивач знайшов сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий КСП «Червона Долина», отриманий його батьком 22 травня 1997 року, згідно якого батькові повинна належати земельна ділянка площею 5,68 га. Позивач звернувся до Писарівської сільської ради з проханням розібратися де земельний пай, який належав його батькові і спадкоємцем якого є позивач, а де земельний пай, що належить позивачу. В сільській раді йому повідомили, що всі документи знаходяться в архіві. Після звернення до архіву позивач дізнався про те, що рішенням Писарівської сільської ради від 05 липня 2001 рокув №114-17/ХХІІІ «Про надання земельних ділянок у приватну власність у розмірі середньої частки/паю для ведення сільськогосподарського виробництва» позивачу і його матері був розділений земельний пай, що належав його батькові, а свій земельний пай позивач не отримав з вини працівників Писарівської сільської ради. Позивач просить суд визнати відмову Писарівської сільської ради в виділенні йому земельного паю неправомірною та зобов`язати раду виділити належний йому земельний пай. Представник Писарівської сільської ради надав суду відзив на позов, де зазначив про те, що позовні вимоги визнає частково, оскільки позивач до ради з вказаною вимогою не звертався. Визнає позов в частині зобов`язання ради розглянути питання щодо виділення позивачу земельної частки (паю). Перед останнім судовим засіданням представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Писарівської сільської ради надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі. Просить вирішити справу згідно діючого законодавства. Представник Синельниківської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії трудової книжки позивач працював в КСП «Червона Долина» з 01 серпня 1977 року до 01 липня 1993 року. Після цього з квітня 1999 року повернувся в КСП «Червона Долина», де пропрацював до липня 2002 року. На підставі рішення ХІ сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів №30 від 18 травня 2000 року дружині позивача, як працівниці КСП «Червона Долина», було надано у власність земельну ділянку площею 4,630 га. [INFO] помер батько позивача [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач разом з матір`ю [PERSON] прийняли і оформили у належному порядку, про що свідчать копії свідоцтв про право на спадщину за законом. Рішенням 17 сесії ХХІІІ скликання Писарівської сільської Ради народних депутатів №114 від 05 червня 2001 року позивачу було передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,090 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю. Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай 03 червня 2002 року позивач отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Також згідно копії сертифікату на земельну частку (пай) батькові позивача [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 5,68 га на підставі рішення Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 22 травня 1997 року №355-р. Посилання позивача на те, що позивачу і його матері був розділений земельний пай, що належав його батькові, а свій земельний пай позивач не отримав з вини працівників Писарівської сільської ради в суді не оспорювався. Відповідно до п.1 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Писарівську сільську раду розглянути заяву [PERSON] про виділення йому у власність земельної частки (паю) як колишньому члену колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Долина». Позовні вимоги в частині визнання незаконною відмови Писарівської сільської ради у виділенні позивачу земельної частки (паю) суд вважає передчасними, оскільки доказів письмового звернення позивача до ради як і письмової відмови сільської ради у виділенні позивачу земельної частки (паю) суду не надано. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial