Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулось ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24 789,51грн. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № ІКСАSHVG .90113.006 від 10.12.2013р. відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 29 509,50грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % річних, комісії за надання фінансового інструменту в розмірі -859,50 грн. та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 1 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати, з кінцевим терміном повернення 09.12.2016 року. Згідно статей 526,527,530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 26.02.2016 року має заборгованість - 24 789,51 грн., яка складається з наступного: - 8 777,30грн .- поточна заборгованість по тілу кредиту; - 10 024,53 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту ; - 76,08 грн. - поточна заборгованість за процентами; -2370,40 грн.- прострочена заборгованість за процентами; -3541,20 грн.- прострочена заборгованість по комісії. Із зустрічним позовом звернувся [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» про визнання недійсним Кредитного договору № 1КСАSHVG Н .90113.006 від 10.12.2013р. Свої вимоги обґрунтував тим, що 10 грудня 2013 р. між ним та ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було укладено кредитний договір про надання банком йому у платне користування грошових коштів у розмірі 29 509,50 грн. Строк дії договору до 09 грудня 2016 року. При цьому, в порушення вимог ст.42 Конституції України, ст.ст. 11,21 Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування ти сукупну вартість кредиту, до умов договору були включені несправедливі умови про сплату банку необґрунтованої комісійної винагороди. Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 ЗУ « Про захист прав споживачів» несправедливою є умова договору про надання продавцю (виконавцю) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається . В порушення вказаної норми Закону , кредитним договором передбачено вказану несправедливу умову у п. 3.1, 11. Б. Також несправедливими є умови договору про встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець не виконає своїх, що передбачає кредитний договір, про надання продавцю права передавати свої права та обов'язки за договором третій особі, якщо це може стати наслідком зменшення гарантій, що виникають за договором для споживача, без його згоди. Також відповідачем було незаконно розкрито банківську таємницю та передано конфіденційну інформацію стосовно нього юридичній особі, яка не має жодного права на доступ до неї. Внаслідок незаконних дій відповідача, ім були отримані погрози невідомого йому товариства - «Українська боргова компанія» яке не має жодного відношення до правовідносин, які виникли між ним та відповідачем. Сплата на користь банку комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту щомісячно та комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 859,50 грн., передбачені п.1.5 та п.1.6. відповідного кредитного договору, але в договорі не розкрито відповідно до вимог п. 3.1, 3.4 Правил надання банками України інформації споживачу, вид і предмет супутніх послуг, за які стягується комісійна винагорода. 20 квітня 2016 року він був ознайомлений із позовною заявою з додатками про стягнення з нього боргу у розмірі 24 789,51 грн. Після ознайомлення з позовом йому стало відомо про порушення його прав. У судове засіданні представник позивача по первісному позову та відповідач по первісному позову не з»явилися, але надіслали заяви про слухання справи за їх відсутності. Суд дослідивши матеріали справи набуває впевненості, що заявлені вимоги первісного позову - підлягають задоволенню, а в задоволенні вимог зустрічного позову необхідно відмовити. У відповідності до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з кредитного договору № ІКСАSHVG .90113.006 від 10.12.2013р., відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 29 509,50 грн. Банк надав [PERSON] дану суму кредиту, тобто свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а останній свої зобов`язання перед Банком не виконує. У відповідності до розрахунку заборгованості, станом на 26.02.2016 року заборгованість становить - 24 789,51 грн. , та складається з : - 8 777,30грн .- поточна заборгованість по тілу кредиту; - 10 024,53 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту ; - 76,08 грн. - поточна заборгованість за процентами; -2370,40 грн.- прострочена заборгованість за процентами; -3541,20 грн.- прострочена заборгованість по комісії. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати гроші (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідач по первісному позову -[PERSON] прийняв на себе зобов'язання за Кредитним договором № ІКСАSHVG .90113.006 від 10.12.2013р., щодо сплати щомісяця обов'язкового мінімального платежу не виконав, у зв'язку з чим, у позивача виникли підстави для звернення до суду з вимогою стягнення заборгованості з відповідача за Кредитним договором та дострокового погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідно до п. 3.1.9, 3.1.11 вищевказаного Кредитного договору. Таким чином, вимоги позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та основаними на законі. Відносно зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» про визнання недійсним Кредитного договору від 10.12.2013р., суд вважає, що вимоги не ґрунтуються на законі. Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один із оригіналів якого передається споживачеві. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. У зв'язку з цим застосування ЗУ „Про захист прав споживачів " до спорів, що виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи процентної ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладанню договору. Після укладання договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору зазначений Закон не застосовують, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство, що регулює кредитні правовідносини. Суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, бо згідно до ст.627 ЦК України- сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позов в частині визнання недійсними договорів в судовому засіданні не доведений. Позивач не довів в судовому засіданні свої вимоги. Вимоги [PERSON] про визнання недійсними Кредитного договору, не ґрунтуються на Законі і на умовах Кредитного договору З огляду на викладене, у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити На підставі викладеного та

Outcome: approved