Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач 26.01.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. В своєму позові позивач зазначила, що відповідач являється її батьком, з яким її мати перебувала у шлюбі. На даний момент шлюб між батьками розірвано. Позивач з 01.09.2014 року навчається на денній формі Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В. Винниченка. Посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, отримує зарплату і має можливість утримувати позивача, як свою дитину, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, на час її навчання. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з підтриманням своїх позовних вимог та з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з частковим визнанням позовних вимог позивача. В своїй заяві відповідач, не заперечуючи обов"язку по утриманню доньки, разом з тим, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на іншу неповнолітню дитину, просить суд зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач у своєму позові до 1/6 частки свого заробітку і просив слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про часткове визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяви позивача, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач народилася [INFO] року, її батьком являється відповідач по справі. Повнолітня позивач проживає сама в м. Нова Одеса, а під час семестрових занять проживає в гуртожитку університету, мати в міру своїх можливостей допомагає позивачу в її утриманні. Позивач з 01.09.2014 року є студенткою 1-го курсу денної форми навчання Кіровоградського державного педагогічного університету ім. В. Винниченка. Батько дитини - відповідач по справі зобов'язаний, у відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного Кодексу України, надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка навчається і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців,матеріальне становище отримувача аліментів, вимоги чинного законодавства, та всі інші істотні обставини справи. Суд, зважаючи на те, що відповідач офіційно не працює з 2002 року, частково визнав позов та, виходячи з засад розумності і справедливості, матеріального і сімейного стану платника аліментів, який має на утриманні іншу неповнолітню доньку [PERSON], та має на утриманні матір-пенсіонерку, зважаючи на матеріальний стан одержувача аліментів та можливість отримання матеріальної допомоги від матері, приходить до висновку, що розмір аліментів повинен складати 1/6 частку від заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця, а не 1/4 частка, як заявлено в позові позивачем. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 26 січня 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial