Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], у якому прохає визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №322608, кадастровий номер земельної ділянки №0722183600:04:004:0564, виданий управлінням Держкомзему у Ковельському районі 28 липня 2009 року на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВМЕ №248038, 248039 від 29 квітня 2009 року, реєстраційний №788. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: позивач є членом садівничого масиву «Білий налив», розташованого в межах Колодяжненської сільської ради. З 1992 року у користуванні позивача перебуває земельна ділянка [NUMBER] в садівничому масиві « Білий налив » загальною орієнтовною площею 600 кв.м. Як законний землекористувач, позивач використовує вказану земельну ділянку за її цільовим призначенням, регулярно та вчасно сплачує членські внески та земельний податок. 30.12.1997 року рішенням Колодяжненської сільської ради для ведення садово-городнього господарства земельна ділянка площею 600 кв.м, яка перебуває у користуванні позивача, була передана йому у приватну власність. У 2013 році, у ході виготовлення технічної документації на вказану земельну ділянку, позивачеві стало відомо, що дачна земельна ділянка [NUMBER] в садівничому масиві «Білий налив», місце розташування якої є район автотраси «КИЇВ - ВАРШАВА» та законним користувачем якої він є, незаконно передана у приватну власність [PERSON]. Передача належної позивачеві дачної ділянки [PERSON] відбулась на підставі розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області №592 від 04.12.2008 року «Про надання у власність земельних ділянок для ведення садівництва в садівничому масиві «Білий налив» та на вказану земельну ділянку на ім'я останнього 11.03.2009 року було видано державний акт на право приватної власності серії ЯД № 321468. В свою чергу, [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного округу [PERSON] відчужив спірну ділянку відповідачеві у даній справі [PERSON]. Незаконність передачі [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], яка перебуває у законному користуванні позивача і розташована в садівничому масиві «Білий налив», район автотраси « КИЇВ - ВАРШАВА», як і незаконність перебування земельної ділянки у власності [PERSON] була встановлена рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25.04.2014 року, ухваленим у справі за позовом позивача у даній справі до Ковельської районної державної адміністрація Волинської області , [PERSON], [PERSON], садівничого масиву " Білий налив", третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФОП [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження і визнання незаконним договору купівлі - продажу та державного акта. Зокрема судовим рішенням були встановлені наступні обставини: "Встановлені обставини справи та усі вищенаведені положення земельного законодавства вказують на те, що за рішенням Колодяжненської сільської ради від 30 грудня 1997 року №11/4 позивач [PERSON] має речові права на земельну ділянку [NUMBER] у садівничому масиві «Білий налив» і вправі виготовити на цю земельну ділянку державний акт. У той же час, розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 04 грудня 2008 року № 592, на підставі якого [PERSON] видано державний акт саме на земельну ділянку, що належить [PERSON], прийняте з порушенням права позивача на землю. Тому, розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 04 грудня 2008 року № 592 «Про надання у власність земельних ділянок для ведення садівництва» підлягає визнанню частково недійсним в частині надання у власність земельної ділянки [PERSON] Одночасно, враховуючи те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №321468 від 11 березня 2009 року, видано [PERSON] на підставі протиправного розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 04 грудня 2008 року № 592, підлягає визнанню недійсним і цей державний акт право власності на земельну ділянку. Визнання недійсним державного акту на право власності на землю з огляду на положення ст. ст. 203, 215 ЦК України (за якими невідповідність правочину на момент його вчинення положенням цивільного законодавства є підставою недійсності правочину) тягне за собою визнання недійсним і договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, за яким відповідач [PERSON] відчужив відповідачу [PERSON] спірну земельну ділянку." З огляду на встановлені обставини судом було вирішено : "Визнати частково недійсними розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області від 04 грудня 2008 року № 592 «Про надання у власність земельних ділянок для ведення садівництва» в частині надання у власність [PERSON] земельної ділянки на території Колодяжненської сільської ради площею 0,0592га. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД №321468, виданий 11 березня 2009 року [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 0722183600:04:004:0564. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу [PERSON], за яким [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку у садівничому масиві «Білий налив», площею 0,0592га, кадастровий номер 0722183600:04:004:0564. Рішення суду є чинним. Існування держаного акту серії ЯЕ № 322608 від 28.07.2009 року, виданого на ім'я [PERSON], на підставі укладеного між нею та [PERSON] договору купівлі - продажу земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, створює позивачеві перешкоди в оформлені правовстановлюючих документів на дачну земельну ділянку [NUMBER] в садівничому масиві « Білий налив», що спонукало позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у ньому, прохає позов задовольнити, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №322608, кадастровий номер земельної ділянки №0722183600:04:004:0564, виданий управлінням Держкомзему у Ковельському районі 28 липня 2009 року на ім'я [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВМЕ №248038, 248039 від 29 квітня 2009 року, реєстраційний №788 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав і заперечив проти його задоволення. Заперечуючи проти позову посилається на наступні обставини: державний акт на право власності на земельну ділянку, про визнання недійсним якого посилається позивач, виданий відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, укладеного у відповідності до вимог чинного законодавства і посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу. Відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем земельної ділянки і, на думку представника позивача, визнання судом недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки не породжує для позивача підстав для витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, оскільки підстав, передбачених ст. 388 ЦК України для витребування майна відповідач не вбачає. Крім цього, у заперечення позову посилається на відсутність у позивача речових прав на спірну земельну ділянку. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України регламентується право особи на захист свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначени цим законом. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яко встановлені ці обставини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на ту обставину, що за наявності рішення Колодяжненської сільської ради від 30 грудня 1997 року №11/4 та за тривалого користування вказаною земельною ділянкою, у позивача виникло речове право на земельну ділянку [NUMBER] у садівничому масиві «Білий налив» і він вправі виготовити на вказану земельну ділянку державний акт. Вказана обставина встановлена і рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25 квітня 2014 року у цивільній справі №159/610/14-ц за позовом [PERSON] до Ковельської районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, договору купівлі-продажу та державного акту про право власності на земельну ділянку. Такого ж висновку дійшов Апеляційний суд Волинської області у ході розгляду зазначеної цивільної справи у апеляційній інстанції. Дані, що містяться у поданих представником відповідача суду довідках Державного архіву Волинської області №391/01.23 від 06.06.2014 року та Колодяжненської сільської ради №153 від 27.05.2014 року не спростовують наявності речового права в позивача на спірну земельну ділянку. Зокрема, згідно довідки Колодяжненської сільської ради заява громадянина [PERSON] про передачу йому у власність земельної ділянки [NUMBER] площею 0,06 га в масиві «Білий налив», відсутня. Однак, вказаною довідкою не спростовується та обставина, що у 1997 році позивач дійсно звертався з відповідною заявою до сільської ради, оскільки термін зберігання таких документів становив лише 3 роки. Тож відсутність в сільській раді такої заяви по спливу 17 років є виправданою. Крім цього, архівна довідка №391/01.23 від 06.06.2014 року містить дані лише про те, що протокол 11-ї сесії Колодяжненської сільської ради Ковельського району за 1997 рік на зберігання в державний архів Волинської області не надходив. Даних, що рішення Колодяжненської сільської ради про передачу земельної ділянку у власність позивача не приймалось, вказана архівна довідка не містить. Крім цього, судовим рішенням у цивільній справі №159/610/14-ц (провадження 2/159/307/14) за позовом [PERSON] до Ковельської районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, договору купівлі-продажу та державного акту про право власності на земельну ділянку, встановлені інші обставини, на які посилається позивач у обґрунтування даного позову, а також визнано незаконним розпорядження Ковельської районнної державної адміністрації Волинської області №592 від 04.12.2008 року «Про надання у власність земельних ділянок для ведення садівництва в садівничому масиві «Білий налив» в частині передачі [PERSON] земельної ділянки [NUMBER], яка перебувала у законному користуванні позивача і знаходиться в садівничому масиві «Білий налив», місце розташування якої є район автотраси «Київ-Варшава»; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №321468 від 11 березня 2009 року, виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 592 м.кв., кадастровий номер земельної ділянки 0722183600:04:004:0564, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29 квітня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу [PERSON], за яким [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку у садівничому масиві «Білий налив», площею 0,0592 га, кадастровий номер 0722183600:04:004:0564. Сторонами визнається і доводиться змістом оспорюваного державного акта на право власності на землю серії ЯК №322608 та обставина, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 592 м.кв. в садівничому масиві «Білий налив» в межах Колодяжненської сільської ради Ковельського району, кадастровий номер №0722183600:04:004:0564, був виданий відповідачеві [PERSON] управлінням Держкомзему у Ковельському районі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВМЕ №248038,248039 від 29 квітня 2009 року. Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. Зокрема, статтею 387 ЦК України власнику надано право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом ст. 149 Земельного Кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Як судовим рішенням від 25 квітня 2014 року у цивільній справі №159/610/14-ц за позовом [PERSON] до Ковельської районної державної адміністрації, [PERSON], [PERSON] про визнання недійсними розпорядження Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, договору купівлі-продажу та державного акту про право власності на земельну ділянку, так і у ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що земельна ділянка [NUMBER] в садівничому масиві «Білий налив», яка перебувала у користуванні позивача з 1992 року, вибула з володіння позивача не з його волі. Вказана обставина, відповідно до вимог ст. 387 ЦК України є підставою для витребування майна з чужого незаконного володіння. Згідно ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушених прав. На підставі наведеного,

Outcome: approved