Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 04.02.2017 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір №60043190128 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до положень якого відповідач відповідач отримав в оренду на умовах лізингу «Комплект ГБО 4-го покоління, 4 циліндри (з встановленням на автомобіль Audi A4 VIN: WAUZZZ8E53A318502, вартістю 15200.00 грн. Умовами договору встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів. З метою забезпечення та повного виконання умов договору відповідачем [PERSON] 04.02.2017 року було укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше №60043190128 між ФОП [PERSON] та [PERSON] за умовами якого він прийняв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність за договором. Однак відповідач [PERSON] не виконав у повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару та має заборгованість в розмірі 31919.99 грн. Ухвалою судді від 26.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 20.03.2019 року (а.с. 28). Представник позивача в позові зазначив про розгялд справи у відсутність. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачам за місцем реєстрації, які відповідачі отримали 01.03.2019 року, що підтверджується підписом в поштовому повідомлені. Станом на 20.03.2019 року відзив до суду не подано, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, жоден з відповідачів до суду не звертався. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 04.02.2017 року між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір №60043190128 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до умов договору відповідач отримав в оренду на умовах лізингу «Комплект ГБО 4-го покоління, 4 циліндри (з встановленням на автомобіль Audi A4 VIN: WAUZZZ8E53A318502, вартістю 15200.00 грн. (а.с. 6). Згідно умов договору та вибраного відповідачем фінансування, оплата вартості отриманого товару здійснюється поетапно з розбивкою\~на 3 платежі. При укладенні договору було проведено перший платіж на суму 5066.67 грн., тому залишок боргу до сплати частинами становив 10133.33 грн. Умовами договору п.14 було визначено графік розміру і порядку оплати місячних платежів, зокрема 20.03.2017 року - 5066.67 грн. та 20.04.2017 року 5066.67 грн. (а.с. 6). З метою забезпечення та повного виконання умов договору 04.02.2017 року було укладено договір поруки за клієнта в системі ПлатиПізніше №60043190128 за умовами якого відповідач [PERSON] прийняв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність за виконання умов договору [PERSON] Відповідач [PERSON] підтвердив своїм підписом те, що він ознайомлений з договором про отримання товарів в системі ОплатиПізніше (а.с. 13). Відповідно до п. 9.1 підпис клаєнта в договорі свідчить про отримання товарів, отже постачальник умови договору виконав передав товар покупцю. Згідно з п. 8.1. договорів Клієнт отримує товари (послуги) від Постачальника на умовах Договору 1 та згідно обраного Клієнтом пакету фінансування, а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра. Згідно п. 7 Договору встановлено, що Процесинг-центр: є ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Таким чином, судом з'ясовано, що в момент підписання Договору № 60043190128 всі існуючі та майбутні права Постачальника (ФОП [PERSON]) за даним Договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп». Згідно з ч. 1ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до принципу свободи договору. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Звичаїв ділового обороту. Вимог розумності та справедливості (ст. 6 ЦК України). Відповідно до п. 8.2. Договорів, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу № 1 від 13.03.2015 р., що є невід'ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті. Пунктом 9.1. Договорів визначено, що якщо умовами пакету фінансування не вказано інше, надання Клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання Договору Клієнтом та Постачальником. Підпис Клієнта на Договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації. Відповідно до положень вище вказаного договору відповідач, як клієнт системи ПлатиПізніше отримав на умовах прямого лізингу від Постачальника «Комплект ГБО 4-го покоління, 4 циліндри (з встановленням на автомобіль Audi A4 VIN: WAUZZZ8E53A318502, вартістю 15200.00 грн. Умовами Договору №60057770048 встановлена оплата вартості отриманого товару поетапно\~на 3 платежі. В день укладання Договору відповідачем було здійснено сплату першого платежу за отримання товару у сумі 5066.67 грн., подальші 2 платежі мають здійснюватися в строк до 20 числа місяця рівними частинами по 5066.67 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 5) за договором відповідачами умови договору належним чином не виконано, внаслідок чого станом утворилась заборгованість в розмірі 31919.99 грн., яка складається з: 10133.33 грн.\~заборгованість з оплати вартості товару; 21786.66 грн. штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2. Договору. Пунктом 12.1 договорів встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.12.2 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Статтею 204\~ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу\~України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем" у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України). Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу. Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Статтею 4 Закону України «Про фінансовий лізинг»визначено, що суб'єктами лізингу можуть бути: лізингодавець - юридична особа, яка передає право володіння та користування предметом лізингу лізингоодержувачу; лізингоодержувач - фізична або юридична особа, яка отримує право володіння та користування предметом лізингу від лізингодавця; продавець (постачальник) - фізична або юридична особа, в якої лізингодавець набуває річ, що в наступному буде передана як предмет лізингу лізингоодержувачу; інші юридичні або фізичні особи, які є сторонами багатостороннього договору лізинг. Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про фінансовий\~лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Лізингоодержувач зобов'язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або не проведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, абоустані,обумовленому договором. Умови ремонту і технічного обслуговування предмета лізингу можуть визначатися окремим договором. Лізингоодержувач може мати інші права та обов'язки відповідно до умов договору лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів. Відповідно дост.\~16\~Закону України\~«Про фінансовий\~лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Відповідно до ст. ст. 610, 611\~ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 12.2. Договору від 04.02.2017 року визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.3. Договору, у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше 30 календарних днів, останній зобов'язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. Згідно з п. 13.5. Правил, що є невід'ємною частиною Договору згідно з п. 8.2. Договору, з якими Клієнт ознайомився і погодився, згідно з п. 13.7. Договору, умов Договору на першій сторінці, за несплату періодичного платежу протягом 30 календарних днів Клієнт зобов'язаний на першу вимогу Процесинг-центра протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги повністю погасити грошові зобов'язання за Договором враховуючи неустойку, комісію, тощо. Приймаючи до уваги вищевикладене на день подання цієї позовної заяви 24.01.2019 року, заборгованість складає 31919.99 грн., з яких - 10133.33 грн.\~заборгованість з оплати вартості товару та 21786.66 грн. штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2. Договору. Враховуючи,\~що 20.03.2017\~року відповідачем\~не сплочено\~планой платіж,\~тому заборгованість\~по штрафних\~санкціях потрібно\~рахувати з\~ 21.03.2019\~року по 24.01.2019 року (день звернення до суду), в розрахунку маємо: - з 21.03.2017 року по 20.04.2017 року (один місяць) - 506.67 грн (10% від суми платежу 5066.67 грн.); - з 21.04.2017 року по 15.01.2019 року (21 місяць по 10% від суми платежу 10133.33 грн.) 1013.33 грн., маємо 21*1013.33=21279.93; - разом 506.67 грн.+21279.33=21786 грн. сума штрафних санкцій. За змістом статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за умовами укладеного договору поруки (а.с. 13) узяв на себе зобовязання самостійно відповідати перед позичальником за виконання грошових зобовязань [PERSON] за договором №60043190128 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, а тому відповідно до вимог статті 554 ЦК України поручитель, тобто відповідач [PERSON] несе відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач [PERSON] Статтею 12\~ЦПК України в становлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На час розгляду спарви в суді відповідачі не надали суду доказів про виконання зобовязання за договором №60043190128, а тому суд дійшов висновку про те, що відповідачі належним чином не виконали взяті на себе зобов'язання передбачені укладеними в установленому законом порядку Договорами про отримання товарів в системі ПлатиПізніше та договору поруки, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають частковому задоволенню, зокрема в розмірі 31919.33 грн. (21786.00+10133,33=31919,33). В частині стягнення суми штрафних санкцій в розмірі 0.66 грн. відмовити за необгрунтоавністю (21786.66-21786.0=0,66 грн.). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збіру в розмірі 1921,00 грн. порівну по 960 грн. 50 коп.

Outcome: partial