Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з квітня 2019 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно та немає сенсу для його подальшого існування. Вважає збереження сім"ї неможливим. Просила суд розірвати шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити без змін. Судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений нею за подання даного позову, просить стягнути з відповідача. Сторони до зали судових засідань не прибули . Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. При цьому зазначила, що строку для примирення не потребує. Відповідачу [PERSON] до суду також не з`явився, надавши заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10 листопада 2012 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 626. Також встановлено, що у подружжя в шлюбі народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. За положеннями п. 3 ч. 2 ст.\~18, ч.1 ст.\~51, ч. 3 ст.\~56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ч. 3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~(СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із доводів позову вбачається, що подружні стосунки між сторонами не підтримуються з квітня 2019 року та припинені з причини втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна, вважає відновлення сімейних відносин неможливим. Враховуючи наведене, а також положення ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, за якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд дійшов висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить принципу його добровільності та інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у заяві зазначила про своє бажання залишити прізвище без змін. Крім того, приймаючи до уваги, що позов задоволено на користь позивача, судовий збір у розмірі 768,40 гривень, сплачений нею за подання даного позову, покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved