Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До Мапиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою про визнання договору х> півл; - продажу нерухомого майна дійсним і визнання права власності. Позивачка обґрунтувала свої позовн: вимоги тим. що 06.12.1999 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» позивачка разом зі свої: : чоловіком придбала квартиру [ADDRESS], всі істотні умови угоди б;..-,: дотримані, право власності за договором купівлі - продажу зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОНк відповідач: квартиру звільнили і знялися з реєстраційного обліку. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що зазначений договір купівлі - продажу не був нотаріально посвідчений (а.с.3-4). Відповідачка в с\\ ловом;, засідання позов визнала, про що надала відповідну заяву (а.с. 26, ЗІ). Згідно з ч,4 ст. 174 ЦПК Україні- у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06.! 2 і 999 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» позивачкою [PERSON] (дошлюбне Карайван) [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] (а.с.5-6). Договір було зареєстровано на «Центральній Одеській біржі», реєстраційний №5212 від 06.11.1999 року. Право власності, що виникло на підставі договору у [PERSON] (дошлюбне Карайван) Т.І. та [PERSON]И, було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 13.12.1999 року, що підтверджується відповіддю КП «ОМБТІ та РОП» № 131219.70 від 14.12.2009 (а.с. 24). Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісте умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу лерухомого майна №5212 від 06.11.1999 року, укладений на товарній біржі «Центральна Одеська біржа», без наступного нотаріального посвідчення угоди. Після укладання зазначеного договору сторони повністю ні конали його умови. Продавці виселилися зі спірної квартири, а також були зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна № 5212 від 6 листопада 1999 року ця квартира належала продавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 20.09.1999 року за № 3-14453, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР. який був чинний на момент укладання правочину, продавці вправі були здійснювати її відчуження. Правомірність відчуджєння частки квартири неповнолітнього з боку продавців також підтверджується відповідними дозвільними документами виданими Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради, копії яких приєднані до матеріалів справи (а.с. 13-14). На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України „Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, шо підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. 23.09.2008 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 24.09.2008 року .Туло зроблено відповідний актовий запис за №7605, та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції було видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 161085 (а.сЛб). Як вбачається з відповіді нотаріальної контори позивачка у встановлений законом строк звернулась до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.25). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка в порядку ч.І ст. 1261 ЦК України, відноситься до першої черги спадкоємців за законом майна свого померлого чоловіка, заяви про відмову від спадщини не робила, фактично прийняла спадщину, однак належним чином своє право на спадщину в частині спірної квартири, через відсутність правоустановчого документу, передбаченого інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій, не оформила. Виходячи з положень та сенсу ст. 392 ЦК України спір підлягає розгляду в судовому порядку. В частині іншого спадкового майна спір між сторонами було вирішено позасудовою процедурою шляхом укладання нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна, копія якого приєднана до матеріалів справи (а.с. 29-30). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним і визнання права власності на квартиру в повному обсязі. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів пя забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved