Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до Пролетарського районного суду м. Донецька з позовом до відповідача [PERSON] «про стягнення заборгованості». В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 07.12.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, та відповідачем був отриманий кредит у розмірі 2800,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. Однак відповідач належним чином прийняті на себе зобов'язання за укладений кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2014 року має заборгованість 12127,58 грн., яка складається з наступного: 2548,37 грн. - заборгованість за кредитом; 9579,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Від цієї суму віднімається сума у розмірі 2877,14 грн., яка була задоволена судовим наказом Пролетарського районного суду м. Донецька від 24 лютого 2009 року з відповідача на користь позивача, різниця становить 9250,44 грн. Заборгованість до стягнення становить 10212,96 грн., з яких: 500- штраф (фіксована частина); 462,52 грн. штраф (процентна складова). Позивач на підставі викладеного просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за укладеним кредитним договором в розмірі 10212,96 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Лізенко Г.В. просила позов задовольнити у повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому зауважила, що строк дії карткового рахунку не співпадає зі строком дії самої картки та пролонгується в односторонньому порядку банком поки позичальник не вдмовиться від цього договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Просила до пред"явлених позовних вимог застосувати строк позовної давнини, оскільки останній раз вона користувалася карткою у 2008 році, а після цього загубила картку та ніяких платежів не здійснювала, однак банк з того періоду не звертався ані до неї, ані до суду з вимогою стягнення суми боргу, тому просила відмовити у задоволені позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України. Так 07.12.2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 2800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 10). Як вбачається з копії судового наказу Пролетарського районного суду м. Донецька від 24 лютого 2009 року, з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь позивача КБ «Приват Банк » суму заборгованості за кредитним договором в розмірі -2877,14 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2548,37 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 328,77 грн (а.с.5). Відповідач [PERSON] належним чином прийняті на себе зобов'язання за укладеним кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.03.2014 року, виникла заборгованість у розмірі 12127,58 грн., яка складається з: заборгованості по процентам за користування кредитом - 9250,44 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 462,52 грн. Одже заборгованість до стягнення становить 10212,96 грн. (а.с.6-9). Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності зі ст. ст. 536, 546, 549 того ж Закону за користування чужими грошовими боргами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, норм або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.ст.625,1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути борг частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів,що належать за договором позики. Судом встановлено, що відповідно до п. 3.13 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.11-16), які є невід'ємною частиною договору, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмо проінформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Таке свідчить про те, що сторони укладаючи зазначений договір, досягли згоди, що по закінченню стоку його дії відповідна карта продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії кредитного договору, тобто, момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі Умов кредитного договору, строк дії карти та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Із матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що з моменту укладення кредитного договору, а саме: з 07.12.2005 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком і діяв до 07.12.2014 року. Тому заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору б/н від 07.12.2005 року у розмірі 10212,96 грн. Разом з тим, з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" необхідно стягнути у відповідності зі ст. 88 ЦПК України понесені ними судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн.(а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved