Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене мано. Позивач просить винести рішення, згідно якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-43/60320 від 04.07.2008р. в сумі 368262 грн. 96 коп., звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,1380 га., кадастровий № 0520682209:04:002:0068, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, шляхом її продажу на прилюдних торгах встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, посилаючись на те, що 04.07.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується Статутом позивача, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/035-43/60320, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 29500,00 доларів СІІІА строком до 04.07.2028р., а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних та виконати інші зобов'язання за кредитним договором. 3 укладенням кредитного договору у відповідача виникло зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами, шляхом здійснення щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до кредитного договору. А також, за прострочення свого основного зобов'язання за кредитним договором сплатити неустойку (пеню) у розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 16.3 кредитного договору) та на вимогу кредитора здійснити дострокове повернення кредиту, процентів та інших платежів визначених кредитним договорів (пункт 9.3 кредитного договору). Одночасно з цим, кредитор (позивач) отримав право вимагати від відповідача дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих відсотків за фактичне користування кредитом та пені, внаслідок прострочення відповідачем більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту (пункти 9.1-9.2 кредитного договору). В такому випадку, кредитор (позивач) надсилає рекомендованим листом боржнику (відповідачу) вимогу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк, а у разі її незадоволення - набуває права звернути стягнення на майно за договором забезпечення або вжити інші заходи для стягнення заборгованості, які не суперечать чинному законодавству (пункт 9.3 кредитного договору). 29.03.2012р. між кредитором (позивачем) та відповідачем укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, за якою сторони домовились змінити валюту виконання зобов'язань з доларів США на гривні та розмір відсоткової ставки з 13,5% на 10,5 %, у зв'язку з чим, графік погашення викладено в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди (пункт 2.4 додаткової угоди). З укладенням кредитного договору та додаткової угоди у відповідача виникло зобов'язання повернути кредит та відсотки за користування кредитом у строки і розмірах встановлених новою редакцією графіку погашення, у разі прострочення якого позивач має право достроково стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. 04.07.2008р. між кредитором (позивачем) та відповідачем укладено іпотечний договір, за яким виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: земельною ділянка площею 0,1380 га., кадастровий № 0520682209:04:002:0068, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пунктів 5.1 - 5.2 договору іпотеки, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником свого основного зобов'язання за кредитним договором. В такому випадку, кредитор надсилає позичальнику письмову вимогу, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. Якщо ж протягом встановленого строку вимога кредитора залишиться без задоволення, кредитор вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (пункт 5.1 договору іпотеки). З укладенням договору іпотеки кредитор (позивач) набув право у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань, забезпечених заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого за договором іпотеки майна. З серпня 2012р. відповідач не дотримується умов кредитного договору, щомісячно, відповідно до графіку погашення, не повертає кредитні кошти та не сплачує відсотки за користування кредитом. У зв'язку з чим, станом на 15.10.2013р., заборгованість відповідача перед позивачем становить 368262 грн. 96 коп., яка складається з: - 250823 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом; - 34092 грн. 76 коп. - прострочені відсотки; - 83346 грн. 44 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Вищевикладені обставини підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором від 15.10.2013р. Оскільки відповідач порушує своє основне зобов'язання за кредитним договором, то відповідачу було надіслано лист-вимогу, відповідно до якої його зобов'язано у 60- денний термін достроково повернути кредитні кошти у повному обсязі разом зі сплатою прострочених відсотків та пені. До цього часу вимога позивача залишається без задоволення. Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави і являє собою заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Законом України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.1 ст.33 Закону). При цьому, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст.33 Закону). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За таких обставин, оскільки відповідач у в добровільному порядку відмовляється погасити заборгованість по кредитному договору, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити, розглянути справу у його відсутності та в разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (відповідно до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України), рекомендований лист з повідомленням з відміткою причин повернення - «за закінченням терміну зберігання» знаходиться в матеріалах справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/035-43/60320, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 29500,00 доларів СІІІА строком до 04.07.2028р., а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 13,5% річних та виконати інші зобов'язання за кредитним договором. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором і [PERSON] отримав вищезазначену суму кредиту. Також встановлено, що в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 04.07.2008 року було укладено іпотечний договір, згідно якого виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: земельною ділянка площею 0,1380 га., кадастровий № 0520682209:04:002:0068, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно пунктів 5.1 - 5.2 договору іпотеки, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником свого основного зобов'язання за кредитним договором. 29.03.2012 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода №4 до кредитного договору №014/035-43/60320 від 04.07.2008 року, за якою сторони домовились змінити валюту виконання зобов'язань з доларів США на гривні та змінено розмір відсоткової ставки з 13,5% на 10,5 %, у зв'язку з чим, графік погашення викладено в новій редакції в додатку № 1 до додаткової угоди. Також 29.03.2012 року між сторонами було підписано договір про зміни до іпотечного договору від 04.07.2008 року. В порушення умов кредитного договору та додаткової угоди, [PERSON] не виконував взятих на себе зобов'язань за договором щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим станом на 15.10.2013р., заборгованість відповідача перед позивачем становить 368262 грн. 96 коп., з яких: 250823 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом; 34092 грн. 76 коп. - прострочені відсотки; 83346 грн. 44 коп. пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до п.9.3 кредитного договору № 014/035-43/60320 від 04.07.2008 року та додаткової угоди до даного кредитного договору від 29.03.2012 року, позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, що передбачені даним кредитним договором, внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності ч. 1 ст. 1052 у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно пунктів 5.1 - 5.2 Іпотечного договору від 04.07.2008 року, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником свого основного зобов'язання за кредитним договором. Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач повідомляв відповідача про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором. Однак в добровільному порядку погасити заборгованість за кредитним договором відповідач відмовляється. Тому, враховуючи всі обставини справи, і виходячи з умов кредитного договору, додаткової угоди до кредитного договору, іпотечного договору, та договору про зміни до іпотечного договору, суд вважає, що необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 04.07.2008 року та договору про зміни до іпотечного договору від 29.03.2012 року, а саме на земельну ділянку площею 0,1380 га., кадастровий № 0520682209:04:002:0068, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON], в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції в сумі 368262 грн. 96 коп. по кредитному договору № 014/035-43/60320 від 04.07.2008 року та додатковій угоді до даного кредитного договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача, а саме підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 3441 грн. витрат по сплаті за судовий збір.

Outcome: approved