overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що у період з 01.12.2018 р. по 01.04.2021 р. надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , які відповідачами не сплачені на суму 30 250,74 грн. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно. За позовом позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання в сумі 30 250,74 грн. та судові витрати. Ухвалою від 07.05.2021 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 25.10.2021 року був здійснений перехід зі спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання. Направлені документи повернулися до суду з відміткою , що адресат відсутній за вказаною адресою. Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст 128 ЦПК України.ЦПК України Відповідачі в судове засідання не з"явилися, причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. На підставі наведеного суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача 13 373,66 гривень, що складається з суми відновлення залишку коштів в розмірі 11 751,90 гривень та 1 621,76 гривень пені. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ним та ПАТ «КБ ПриватБанк» було укладено договір приєднання, умови якого визначені Умовами та правилами надання банківських послуг. В рамках укладеного договору позивачу була видана платіжна картка та відкрито поточний рахунок. 30.05.2015р. з платіжної картки без відома позивача були списані кошти на загальну суму 11 751,90 гривень. Після отримання смс-повідомлення про списання коштів позивач негайно звернувся до відповідача з повідомленням про блокування картки, а також з заявою про незгоду з транзакцією і проханням повернути кошти. Листом від 22.07.2015р. відповідач повідомив, що списання коштів з картки відбулось через порушення позивачем Умов та правил надання банківських послуг, а саме повідомлення третім особам номеру картки, CVV2-коду, терміну її дії та інших персональних даних власника картки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням «Укрпошта» про вручення поштового відправлення, про поважність причини неявки суд не повідомляв. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Спільне подружнє життя не склалось, на даний час вони з відповідачкою разом не проживають, в суді розглядається справа про розірвання шлюбу. Син проживає разом з ним, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання сина та взагалі не цікавиться його життям. Тому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, стягнути витрати на юридичну допомогу. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 грудня 2007 року. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. Батьком дитини згідно свідоцтва про його народження є позивач, а матір'ю є відповідачка. На даний час в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджено довідкою Фастівецької сільської ради. Відповідач допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене, суд погоджується з вимогою позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в частковому відношенні до заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задоволенню підлягає також і вимога позивача про стягнення витрат на юридичну допомогу, в підтвердження чого він надав квитанцію про сплату 250 грн. за складання позовної заяви. Відповідно до ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу входять до переліку судових витрат. А тому, враховуючи, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, та виходячи з положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно також стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів відповідно до ст.367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що за адресою: [ADDRESS], мешкають відповідачі по справі. Вказане житлове приміщення є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської ради та знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Натомість, у боржників у період з 01.09.2009 року по 01.02.2014 року виникла заборгованість з витрат по технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території та комунальні послуги у загальному розмірі 13 914,10 гривень, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів. В судове засідання сторони не явилися, представник позивача просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в силу ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач у період з 01.09.2009 року по 01.02.2014 року надав відповідачам комунальні послуги та послуги з технічного обслуговування будинку та прибудинкової території, за вищевказаною адресою, яка є адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що слідує із довідки позивача від 03.02.2014 року. Натепер загальна сума заборгованості складає: за утримання будинку та прибудинкових територій складає 2649,80 грн., комунальні послуги складає 11 264,30 грн. Вищевикладене підтверджується таблицею утворення вказаної заборгованості, довідками МКП «Основаніє» про склад сім'ї відповідачів та нараховану заборгованість, копією особового рахунку на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Розмір заборгованості відповідача за вказані надані послуги підтверджується наведеним розрахунком довідкою, на спростування яких сторона відповідача доказів не надала. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно, не пізніше 10 числа наступного місяця, вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять і послуги з технічного обслуговування будинку та прибудинкової території. Ст.64 ЖК України визначає, що члени сім"ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з договору найму житлового приміщення. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги МКП «Основаніє» законними та обґрунтованими. В порядку ст. 88 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів відповідний судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом з вимогами стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] 3 856,17 грн. страхового відшкодування пошкодженого майна. Відшкодувати позивачу 1047,89 грн., заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди оцінену шкоду здоров?ю. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь [PERSON] 10000 грн. моральної шкоди. Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] розмір франшизи, що складає 500 грн. Позов мотивовано тим, що 24 травня 2013 року по вул. Бевза, 2 у м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мітсубіші», державний номер [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля «Пежо», Державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія автомобіля «Пежо», про що свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 19 серпня 2013 року, автомобілю марки «Мітсубіші» спричинені технічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт». У зв?язку із тим, що до теперішнього часу відповідачі добровільно не відшкодували заподіяну позивачу шкоду, вищевказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Суд звертає увагу, що відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» надано пояснення на позов з якого вбачається, що відповідач позов не визнає з тих підстав, що відповідач [PERSON] не повідомив страховика про ДТП у встановлені строки, а про настання ДТП страховику стало відомо лише 29.11.2013р. з письмового повідомлення позивача. Відповідач також зазначає, що п.16. постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Проте, суд критично оцінює пояснення відповідача та звертає увагу, що відповідно п.п.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика в строки і за умов визначених п.33.1 ст. 33 цього закону. В судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивучи свої вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 15.08.2013 року та додаткової угоди №1 від 15.08.2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 1 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 30% річних з кінцевим терміном погашення 15.08. 2014 року. Відповідач порушив зобов"язання за кредитним договором і станом на 17.12.2014 року має заборгованість на суму 1 134,18 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 798,1 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам - 152,85 грн., суми пені - 183,23 грн., яку і просив стягнути з відповідача. Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, що вбачається з його письмової заяви. Відповідач позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Частиною 4 ст.130 ЦПК України вказано, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 527, 530, 533, 554, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивучи свої вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору від 25 квітня 2013 року та додаткової угоди №1 від 25 квітня 2013 року відповідач отримав кредит в розмірі 6 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 32% річних з кінцевим терміном погашення 24 квітня 2015 року. Відповідач порушив зобов"язання за кредитним договором і станом на 12.12.2014 року має заборгованість на суму 6 845,51 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 5 887,04 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам - 324,72 грн., суми пені - 633,75 грн., яку і просив стягнути з відповідача. Представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, звернувшись до суду з відповідною заявою та просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Частиною 4 ст.130 ЦПК України вказано, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, ст. ст. 526, 527, 530, 533, 554, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1998 року, яке видане бюро приватизації заводу «Зірка» - позивач є власником 26,5 м.кв. квартири спільного заселення за [ADDRESS]. В даній квартирі свого часу мешкали [PERSON] та [PERSON]. котрі як і позивач були співвласниками вказаної квартири. Однак [PERSON] померла в 2003 році, а [PERSON] помер в 1998 році, а позивач і надалі продовжувала мешкати у вказаній квартирі. Позивач до судового засідання не з'явилися, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі та наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце якого повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, покладаються на розсуд суду. Отже, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході дослідження доказів по справі, судом було встановлено, що копією свідоцтва про смерть, підтверджується факт смерті [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). Згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.4) на спірну квартиру на праві власності [PERSON] належить 26,5 кв.м. вищевказаної квартири; Відповідно до частини 1 та 4 статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно" заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Так позивач на протязі більше аніж тридцять років постійно користувалась та продовжує користуватись квартирою [ADDRESS], здійснює її поточний та косметичний ремонт, оплату платежів за користування квартирою, в тому числі і за частину квартири що належала за життя [PERSON] та [PERSON]. Згідно переліку правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомості, визначеному статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», таким документом може бути рішення суду, а тому позивач і звертається до суду з даною позовною заявою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 04.06.2018р. з позивача стягнуто на користь відповідача, аліменти на утримання їх дитини [PERSON] щомісячно по ј частині від усіх видів заробітку(доходу). В подальшому, майновий та сімейний стан позивача змінився, у зв`язку з чим він просить суд зменшити розмір аліментів до 1500грн. щомісячно. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за місцем його реєстрації в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №523/4212/18 від 04.06.2018р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісячно. Як вбачається з копії наказу №258К 3-1 від 25.07.2019р.(а.с.7), [PERSON] звільнено з посади водія автотранспортного засобу ДП «Одеський морський торговельний порт». Згідно копії посвідчень(а.с.8-10), батьки позивача [PERSON] та [PERSON] являються пенсіонерами, при цьому мати [PERSON] має інвалідність ІІ групи. Зазначені вище фактичні обставини дають суду підстави вважати, що сімейний та матеріальний стан [PERSON] змінився. Згідно ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи зазначені обставини, виходячи з аналізу вищевказаних норм закону, суд вважає за можливе задовольнити позов, зменшивши розмір аліментів з ј частини від усіх видів заробітку(доходу) до 1500,00грн., щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ст.9 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 07.12.2018р. з позивача стягнуто на користь відповідача, зокрема, додаткові витрати на утримання їх дитини [PERSON] щомісячно по 1500,00грн.. В подальшому, майновий стан позивача змінився, у зв`язку з чим він просить суд звільнити його від сплати зазначених додаткових витрат. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав суду відзив на позов, в якому вимоги не визнав, зазначивши, що аліменти позивач сплачує нерегулярно, при цьому приховує свої реальні доходи. Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував позивач. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси №523/8810/18 від 18.10.2018р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто додаткові витрати на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00грн. щомісячно. Як вбачається з довідки про доходи від 16.09.2019р.(а.с.24), матеріальний стан позивача змінився, а саме він працює енергетиком та за два місяці отримав заробітну плату тальки 7585,49грн. Згідно ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи зазначені обставини, розмір заробітної плати позивача, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, зменшивши розмір додаткових витрат на утримання дитини з 1500,00грн. до 1000,00грн., щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial