Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення сплачених коштів за неякісно проведені роботи з шпаклювання та монтування склополотна стелі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1 на виконання робіт з будівельного підряду, згідно якого підрядник зобов'язується виконати будівельно-ремонтні роботи жилого приміщення загальною площею 166, 8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] відповідно до умов цього Договору, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість. Ремонтні роботи підрядником закінчені 12.03.2010 року згідно Договору. Замовник оплатив повну суму згідно кошторису 23 905, 62 у.е. На початку 2010 року (січень) на стелі квартири (загальною площею 166,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS]) з'явились руйнування гіпсокартонних поверхонь стелі у вигляді тріщин у кожній із трьох кімнат. З боку відповідача порушено умови договору за законом щодо якості надання послуг та неякісно виконано роботи №1, 2, 3 передбачені кошторисом робіт, а саме встановлення склополотна та шпаклювання стель. Про цю проблему позивач неодноразово повідомляв відповідача усно, але належної реакції не отримав. 19.12.2013 року позивач надіслав претензію з вимогами про сплату 70 427, 00 гривень з додатками - висновком експерта та складеним експертною фірмою кошторисом в обґрунтування своїх вимог. Згідно підпису у рекомендованому повідомленні [PERSON] отримав претензію 24.12.2013 року, але жодної реакції на сьогоднішній день не отримав. Згідно висновку № 162/15 спеціаліста професора КНУБіА [PERSON], тріщини в квартирі з'явились під час прирізання стиків склополотна, оскільки ці тріщини на гіпсокартоні та стелі співпадають зі стиком на склополотні. Відповідно до Локального кошторису № 2-1-1 на ремонтні роботи згідно нормативів, всього кошторисна вартість будівельних робіт становить 65 294, 00 гривень. Але оскільки відповідач не виконував, а позивач не оплачував позицію 8 «Просте фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по штукатурці та збірних конструкціях, підготовлених під фарбування». Тому враховується сума 63 144, 00 гривень. На підставі вищевикладеного позивач [PERSON] просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у позові. Представник відповідача [PERSON] підтримала свого довірителя та просила суд відмовити у позові, застосувавши строки позовної давності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, з пояснень сторін у справі та підтверджуються матеріали справи, що 03 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1 на виконання робіт з будівельного підряду, згідно якого підрядник зобов'язується виконати будівельно-ремонтні роботи жилого приміщення загальною площею 166, 8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] відповідно до умов цього Договору, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість ( а.с. 5-7). Ремонтні роботи підрядником закінчені 12.03.2010 року згідно Договору. Замовник оплатив повну суму згідно кошторису 23 905, 62 у.е. ( а.с. 8-9). На початку 2010 року (січень) на стелі квартири (загальною площею 166,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS]) з'явились руйнування гіпсокартонних поверхонь стелі у вигляді тріщин у кожній із трьох кімнат. З боку відповідача порушено умови договору за закону щодо якості надання послуг та неякісно виконано роботи №1, 2, 3 передбачені кошторисом робіт, а саме встановлення склополотна та шпаклювання стель. Про цю проблему позивач неодноразово повідомляв відповідача усно, але належної реакції не отримав. 19.12.2013 року позивач надіслав претензію з вимогами про сплату 70 427, 00 гривень з додатками - висновком експерта та складеним експертною фірмою кошторисом в обґрунтування своїх вимог. Згідно підпису у рекомендованому повідомленні [PERSON] отримав претензію 24.12.2013 року, але жодної реакції на сьогоднішній день не отримав ( а.с. 16-18). Згідно висновку № 162/15 спеціаліста професора КНУБіА [PERSON], тріщини в квартирі з'явились під час прирізання стиків склополотна, оскільки ці тріщини на гіпсокартоні на стелі співпадають зі стиком на склополотні ( а.с. 10-11). Відповідно до Локального кошторису № 2-1-1 на ремонтні роботи згідно нормативів, всього кошторисна вартість будівельних робіт становить 65 294, 00 гривень. Але оскільки відповідач не виконував, а позивач не оплачував позицію 8 «Просте фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стель по штукатурці та збірних конструкціях, підготовлених під фарбування». Тому враховується сума 63 144, 00 гривень ( а.с. 12-16). Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Встановлено, що претензія з приводу недоліків роботи була подана позивачем поза межами гарантійного строку. Так, п.4.2 Договору №1 від 03.11.2009 року передбачена гарантія на виконані роботи на строк 36 місяців. Відповідно до ст. 860 ЦК України перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду. Враховуючи, що термін закінчених робіт датується 12.03.2010 року, що обумовлено п.2.4 Договору та підтверджується позивачем, то передбачений Договором гарантійний строк закінчився 12.03.2013 року. Таким чином, претензія від 19.12.2013 року була подана позивачем поза межами гарантійного строку. Позивачем вказано, що роботи були закінчені 12.03.2010 року згідно Договору, недоліки у вигляді тріщин на поверхні стель були виявлені ним у січні 2010 року, тобто під час того, коли ремонтні роботи ще тривали. Це свідчить про те, що такі недоліки не можна вважати прихованими, оскільки позивачу про них було відомо ще під час виконання робіт. Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Пунктом 5.2 Договору визначається, що в разі наявності зауважень до виконаних робіт з боку замовника сторони складають відповідний протокол, в якому визначають перелік недоліків та строки їх усунення. Згідно п. 5.3 Договору, у разі ненадходження від замовника обґрунтованих зауважень щодо виконаних робіт, роботи вважаються виконаними в повному обсязі та підлягають оплаті в триденний термін. Щодо висновку № 162/15 спеціаліста професора КНУБіА [PERSON], то він робився через один рік і чотири місяці після завершення ремонтних робіт. Невідомо, хто перебував та працював у квартирі протягом цього періоду, оскіьки із пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що виконувалися роботи і іншими будівельниками, про що не заперечував і сам позивач. Відповідно до п.2.7 Договору, після закінчення проведення робіт, повинні були розпочати свої роботи інші особи, не пов'язані з відповідачем паркетники та майстри декоративного оздоблення стін. У зв"язку із тим, що дослідження спеціаліста проводилось без участі відповідача та його представника, оскільких останніх не було повідомлено про його проведення. До того ж, висновок спеціаліста містить лише припущення щодо причин виникнення ушкоджень, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому судом вищезазначений висновок спеціаліста не може бути прийнятий судом до уваги. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, локальний кошторис № 2-1-1 на ремонтні роботи, не містить необхідних даних щодо об'єкту по якому складався зазначений кошторис, відсутні дата складання кошторису, назва або П.І.Б. замовника та інші ідентифікаційні дані, які б вали можливість встановити об'єкт по якому проводилися розрахунки, що містяться в локальному кошторисі. Згідно зі ст.ст.58, 59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, для розрахунку позиції «заміна облицювання із сухої штукатурки стель» площею 126 кв.м. використовується розцінка, що застосовується до малих об'ємів (до 5 кв.м), що значно завищує кошторисну вартість цієї позиції. Технологія монтажу гіпсокартонних систем (збірник технічних листів, 06/2009 «Системы гипсокартонных потолков КНАУФ») дозволяє зробити ремонт окремих місць стелі, в яких виявлені тріщини, шляхом заміни пошкоджених листів гіпсокартону цілими. Тобто, ремонт трьох окремих тріщин не потребує демонтажу та нового улаштування 125 кв.м. каркасу, заміни 125 кв.м. гіпсокартонних листів (облицювання із сухої штукатурки) та шпаклювання 126 кв.м. стелі, а потребує заміни лише трьох листів гіпсокартону, вартість яких значно менша аніж заміна листів гіпсокартону цілими. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилався, як на підстави своїх позовних вимог. Разом з тим, згідно положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed