Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на наступне. 12.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R53700328568В, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 60 000,00 гривень, зі сплатою 31,0% відсотків річних, та кінцевим строком погашення заборгованості до 12.09.2016 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов»язання перед відповідачем у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти (кредит) у розмірі 60 000,00 гривень. В результаті порушень умов кредитного договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 08.01.2015 року складає у розмірі 75 133,11 гривень. Посилаючись на вимоги ст.ст. 525, 526, 610, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, якою позов підтримав, просив розглядати справу у його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом подачі оголошення через засоби масової інформаці, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R43700328568В, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 60 000,00 гривень зі сплатою 31,0% відсотків річних, а позичальник зобов»язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, до 12.09.2016 року. Кредит надавався на споживчі потреби. (а.с. 6-12). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, банк зобов»язаний надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в цьому договорі, а позичальник зобов»язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користуванням кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно з п.3.9 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] у Оболонському відділенні ПАТ «ВТБ Банк». Днем видачі кредиту вважається день безготівкового перерахування коштів. У відповідності до кредитного договору позивач виконав свої зобов»язання у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти (кредит) у розмірі 60 000,00 гривень, що підтверджується випискою по особовим рахункам (а.с.32). Відповідно до умов кредитного договору встановлено, що відповідач зобов»язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконати інші зобов»язання в порядку та в строки, встановлені цим договором. Однак, всупереч вимогам кредитного договору, позичальник не виконує належним чином свої зобов»язання за кредитним договором. Згідно із п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором станом на 08.01.2015 року становить на загальну суму 75 133,45 гривень, яка складається з: 49 344,45грн.- сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 11 904,65грн.- сума боргу за процентами ( плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів; 13 884,01грн.- сума боргу за комісією за обслуговування кредиту з урахуванням 0,5% пені, нарахованої у зв'язку із порушенням зобов'язань.(а.с.22-25). Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов"язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах встановлених договором. З врахуванням вищевикладеного суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі заявлених вимог та виносить рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 75 133,11 грн. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесенні судові витрати в розмірі 751,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved