Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивачем [PERSON] заявлені вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Позов обґрунтовується тим, що даний будинок станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи господарства-робітничий двір, в якому проживала [PERSON] - голова, будинок не зареєстрований, правовстановлюючі документи на нього відсутні, що унеможливлює позивачу оформлення прийнятої спадщини після [PERSON] в нотаріальному порядку. Просить позов задовольнити. Згідно заяви від 03 грудня 2019 року позивач [PERSON] позов підтримує, просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача сільський голова Кукшинської сільської ради Пивовар О.М. згідно заяви від 13 грудня 2019 року позов визнає, просить розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання учасників справи станом на 21 лютого 2020 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , останній згідно копії заповіту від 15 лютого 2010 року є спадкоємцем до спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Зруб Ніжинського району. Докази на підтвердження зміни, скасування чи визнання недійсним даного заповіту,-станом на час розгляду справи відсутні. Копією довідки Кукшинської сільської ради №511 від 11 вересня 2019 року підтверджується, що у будинку [ADDRESS] , який мав статус робітничого двору, станом на [INFO] проживала і була зареєстрована [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Зруб Ніжинського району. Відповідно до ст.ст.123, 126 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року) та п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 02 березня 1973 року № 3 "Про судову практику в справах про поділ колгоспного двору і виділ з нього", розмір частки колишнього члена колгоспного двору в спільному майні, що належить дворові і збереглося після його перетворення в господарство робітників та службовців (якщо на час припинення існування двору цей член не втратив права на неї), встановлюється згідно зі ст.123 ЦК Української РСР. Тому при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх. Майно, придбане після перетворення колгоспного двору в господарство робітників чи службовців, підлягає поділу за нормами, що регулюють поділ спільної часткової власності або спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.17 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними; розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Дані положення поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону з 15 квітня 1991 року. Із врахуванням викладеного [PERSON] станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на даний будинок. Заперечення учасників справи з цього приводу відсутні. Відповідно до довідкки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07 серпня 2017 року станом на 31 грудня 2012 року буд. [ADDRESS] не зареєстрований. Відомості про самочинне будівництво у довідці не зазначено. Технічний паспорт від 19 липня 2017 року засвідчує прийняття вказаного будинку до експлуатації. [PERSON] померла [INFO] в с.Зруб Ніжинського району Чернігівської області, позивач [PERSON] є спадкоємцем до спадщини останньої за вищезазначеним заповітом від 15 лютого 2010 року, спадщину прийняв шляхом подачі нотаріусу заяви про її прийняття, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи після [PERSON] .. Згідно довідки відповідача №459 від 15 серпня 2019 року [PERSON] станом на час свої смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , одна. Докази щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину [PERSON] ,-станом на час розгляду справи відсутні. Постановою Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2017 року відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Із врахуванням викладеного вищезазначений будинок входить до складу спадщини [PERSON] , цивільна правоздатність спадкодавця, як фізичної особи, відповідно до ст.25 ЦК України припинилась у момент її смерті, відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок перешкоджає позивачу оформити прийняту спадщину, що є підставою для визнання за позивачем права власності на даний житловий будинок в судовому порядку. Визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved