Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» треті особи: [PERSON], [PERSON], Первинна профспілкова організація КП «Дарницьке лісопаркове господарство» про скасування наказів про оголошення догани та про звільнення, стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що з 20 лютого 2006 року працював в Комунальному підприємстві «Дарницьке лісопаркове господарство» на посаді інженера з нагляду за будівництвом , що підтверджується наказом № 47-к від 20 лютого 2006 року. 29 травня 2015 року його директором [PERSON] було запропоновано позивачу звільнитися за власним бажанням на протязі тижня , інакше він знайде підстави звільнити його по статті. Причиною звільнення була та підстава , що сім'я позивача проживає у службовому жилому приміщенні і директору необхідно було надати приміщення комусь іншому. Оскільки позивач працює 10-й рік, то після лютого місяця 2016 року сім'ю позивача виселити із займаного приміщення було б неможливо. Позивач відмовився звільнятись за власним бажанням. Тоді директором було дано вказівку всім керівникам структурним підрозділів збирати на нього будь-який компрометуючий матеріал і подавати, доповідні записки для притягнення до дисциплінарної відповідальності. З цього часу директором Дарницького лісопаркового господарства було заборонено працівникам господарства приймати від мене будь-які документи. Заяви на ім'я директора позивач змушений був подавати через почтове відділення, що підтверджується моєю завою від 10.07.2015 року про надання позивачу невикористаної відпустки за попередній період роботи. Як стало відомо позивачу 14.05.2015 року від начальника Броварського цеху МПД Філіпенка В.М. надійшов рапорт про необхідність обстеження покрівель столярного цеху та складу готової продукції. 19.05.2015 року робочою комісією, призначеною директором КП «Дарницьке лісопаркове господарство», було проведено обстеження будівель цеху та дровника і були виконані дефектні акти та локальні кошториси , які були передані директору [PERSON] на затвердження, а потім передані начальнику цеха Філіпенко В.М. 03.08.2015 року від Філіпенка В.М. надійшов рапорт на ім'я директора Дарницького ЛПГ про надання кошторису на ремонт покрівлі столярного цеху. Після цього позивачу було запропоновано надати пояснення. 04.08.2015 року він надав відповідне пояснення та до пояснення приклав дефектні акти та локальні кошториси. Згідно наказу № 269-К від 06.08.2015 року за неналежне виконання посадових обов'язків позивачу було оголошено догану. З усіх сторін відчувався тиск на позивача. Постійно його контролювали коли він приходив на роботу, коли йшов з роботи, куди йшов. У позивача піднявся тиск, наморочилась голова і 12 серпня 2015 року позивач змушений був звернутись до лікаря та терміново госпіталізували на денний стаціонар де провели інтенсивну терапію. З 12 серпня був відкритий листок непрацездатності на якому позивач пробув до 28 серпня 2015 року. Коли 31 серпня 2015 року позивач вийшов на роботу, то взнав, що наказом № 295-К від 26 серпня 2015 року він звільнений із займаної посади провідного інженера з нагляду за будівництвом з 26 серпня 2015 року у зв'язку з вчиненням прогулу без поважних причин з 13 по 19 серпня 2015 року по п.4 ст. 40 КЗиП України. Даний наказ був підписаний виконуючим обов'язки директора [PERSON] Також йому стало відомо, що згідно наказу № 287-К від 19 серпня 2015 року, підписаного директором [PERSON], позивачу провідному інженеру з нагляду за будівництвом дні 13.08.2015 року , 14.08.2015 року , 17.08.2015 року , 18.08.2015 року , 19.08.2015 року вважати прогулами без поважних причин. Таким чином, наказ № 269-К від 6 серпня 2015 року, наказ № 287-К'від 19 серпня 2015 року, наказ № 295-К від 26 серпня 2015 року є такими , що винесені в порушення законодавства про працю, повинні бути скасовані і позивач поновлений на роботі. Згідно довідки про доходи, виданої Дарницьким лісопарковим господарством. заробітна плата позивача перед звільненням за липень місяць 2015 року становила 8 449,5 гривень. За час вимушеного прогулу в серпні 2015 року з 12.08.2015 року по 26.08.2015 року заробітна плата повинна складати /8449,5 гри.: 31x14=3815,9 гри./ 3815,9 гри. З 26.08.2015р. по 26.11.2015 заробітна плата повинна складати /8449,5 х 3= 25 348,5 грн/ 25 348,5 грн. Всього за час вимушеного прогулу заробітна плата повинна складати 3815,9 + 25 348, 5 = 29164,4 грн. Дана заробітна плата без врахування фактичної виплати заробітної плати працівнику, який працює на моїй посаді. Незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, незаконне визнання прогулами відсутності його на роботі, незаконне звільнення призвело до моральних страждань, позивач залишився без роботи, без засобів до існування. не міг відвідати своїх батьків, інших родичів, не може задовольняти свої побутові і культурні потреби, був підірваний його авторитет серед працівників Дарницького лісопаркового господарства, змушений звертатись за захистом своїх прав до юристів і в судові органи , що вимагають від мене додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» - Будник Б.А. в судовому засіданні заперечував проти позовних. Одночасно подав в судовому засіданні пояснення на позовну заяву в яких просить в позові [PERSON] відмовити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Первинної профспілкової організації КП «Дарницьке лісопаркове господарство» - Данилюк І.Р. в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову повністю. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 20 лютого 2006 року зарахований в Комунальне підприємство «Дарницьке лісопаркове господарство» на посаду інженера з нагляду за будівництвом, що підтверджується наказом № 47-к від 20 лютого 2006 року(а.с. 8) Згідно наказу № 269-К від 06 серпня 2015 року про дисциплінарне стягнення, виданого директором Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» [PERSON], [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання посадових обов'язків.(а.с. 9). Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Також статтею 141 даного Кодексу передбачено, що власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Статтею 147 вказаного Кодексу зазначено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до вимог ст. 149 КЗпП до працівника за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення Як встановлено в судовому засіданні 19.05.2015 року позивач з головним інженером Павелко В.Г. виїхали в Броварський цех МПД для обстеження будівель. В цей день [PERSON] було складено 4 дефектні акти - 3 на ремонт покрівель та 1 на будівництво дровника, а саме : будівлю цеху інвентарний № 6 , будівлю складу готової продукції інвентарний номер 5 , будівля кузні інвентарний № 40 , дровник на території цеху. 20.05.2015 року було складено локальні кошториси на виконання вищевказаних робіт. 21.05.2015 року директорові [PERSON] було представлено на розгляд дефектні акти і локальні кошториси на виконання робіт з ремонту покрівель на будівлю цеху інвентарний номер б. будівлю складу готової продукції інвентарний номер № 5, будівлю кузні інвентарний № 40 та дефектний акт і локальний кошторис на збудований дровник. Директором [PERSON] було підписано дефектний акт на збудований дровник в Броварському цеху МПД та дефектний акт на ремонт покрівлі будівлі цеху інвентарний № 6. Інші два акти не були затверджені у в'язку з браком коштів. 22.05.2015 року в присутності головного інженера начальнику Броварського цеху МПД Філіпенку В.М. було надано копії дефектних актів та копії локальних кошторисів. (а.с. 14-19) Як свідчать матеріали справи, відповідач зажадав і отримав від [PERSON] письмові пояснення щодо порушення трудової дисципліни(а.с. 13). Крім того, відповідачем не надано доказів тих обставини, на які посилається відповідач, а саме неналежний нагляд за будівництвом, що призвело до неналежного або несвоєчасного виконання своїх службових обов"язів позивачем та негативно відобразилось на роботі підприємства. Разом з тим перевірки, щодо невиконання свої посадових обов'язків позивачем керівництвом Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» не проводилось», що і найшло своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що наказ про оголошення догани позивачу було проголошено з порушенням вимог трудового законодавства України. Згідно наказу № 287-К від 19 серпня 2015 року про прогул, виданого директором Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» [PERSON], [PERSON], дні 13.08.2015 року, 14.08.2015 року, 17.08.2015 року, 18.08.2015 року, 19.08.2015 року було визначено вважати прогулами [PERSON] без поважних причин.(а.с. 20). Згідно протоколу засідання профспілкового комітету КП «Дарницьке ЛПГ» № 118 від 20.08.2015 року, надано згоду на звільнення провідного інженера з нагляду за будівництвом [PERSON], згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.(а.с. 48-50) Згідно наказу № 295-К від 26 серпня 2015 року про звільнення, виданого виконуючим обов'язків директора Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» Дубівим Ю.А., [PERSON], був звільнений з займаної посади з 26 серпня 2015 року у зв'язку із вчиненням прогулу без поважних причин у період з 13 серпня 2015 року по 19 серпня 2015 року по п.4 ст 40 КЗпІІ України. (а.с. 21). Пленум Верховного Суду України у п.22 постанові № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з відповідним змінами зазначив, що звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України здійснюється в порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема при застосуванні такого стягнення та звільненні працівника, роботодавець повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку, заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і врахувати попередню роботу працівника. У відповідності до вимог п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. У відповідності до рекомендацій в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» з відповідним змінами зазначено, що при розгляді спорів про поновлення на роботі осіб, звільнених з за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального навчального закладу). З врахуванням встановлених судом фактичних обставин справи щодо причин поважності відсутності на роботі позивача та піддаючи правовому аналізу поняття «відсутність на робочому місці без поважних причин», яким є прогул, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави вважати, що [PERSON] було вчинено саме таке порушення трудової дисципліни як прогул з огляду на те, що в зазначений період часу позивач хворів і перебував на лікарняному, що підтверджується листами непрацездатності серії АГЧ № 558616 та АГЧ № 752810 за період з 12.08.2015 року по 28.08.2015 року, які долучені до матеріалів справи та стороною відповідача не оспорювалися та не визнавалися недійсними. (а.с. 22-23) Крім того, при застосуванні такого стягнення та звільнення позивача, уповноважена особа відповідача не врахувала ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку, заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок. Зокрема, суд не було надано жодних доказів заподіяння тяжких наслідків чи шкоди Комунальному підприємству «Дарницьке лісопаркове господарство» відсутністю позивача на роботі 13.08.2015 року, 14.08.2015 року, 17.08.2015 року, 18.08.2015 року та 19.08.2015 року. За таких обставин, судом встановлені обставини відсутності на роботі позивача 13.08.2015 року, 14.08.2015 року, 17.08.2015 року, 18.08.2015 року та 19.08.2015 року з поважних причин, що не є прогулом, а тому звільнення позивача проведено відповідачем із порушенням вимог чинного трудового законодавства України, без врахування і з'ясування всіх обставин, а тому позовні вимоги в частині поновлення [PERSON] на посаді провідного інженера з нагляду за будівництвом КП «Дарницьке лісопаркове господарство» підлягають задоволенню і позивач підлягає поновленню на роботі. Так, ч. 2 ст.235 КЗпП України, передбачено, що при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (частина 5) у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року N 348). З врахуванням вказаних вимог судом було перевірено та встановлено правильність наданого відповідачем розрахунку сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу та встановлено, що кількість днів вимушеного прогулу позивача становить - 9 місяців та 2 робочих дня, які слід обраховувати з дня звільнення 26.08.2015 року по день винесення судом рішення 30.05.2016 року із розміру - 311,75 грн. - середньоденного заробітку позивача, який обраховано у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 08.02.95р. Так, згідно довідки про доходи позивача (а.с.73) заробітна плата за останні 2 повних місяці становить - за червень 2015 року - 5 891,22 грн. та за липень 2015 року - 8 449,50 грн. Тобто, середньомісячна заробітна плата за останні повні два місяці (червень-липень 2015 року) перед звільненням становить - 14 340,72 грн., тоді як загальна середньомісячна зарплата позивача складає 7 170,36 грн. Звідси розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з часу звільнення позивача з 26.08.2015 року по день ухвалення рішення 30.05.2016 року, який складає - 9 місяців та 2 робочих дня х 311,75 грн. (середньоденний заробіток) = 65 156,74 грн., який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв?язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно із п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (зокрема невиплати належних йому грошових сум тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов"язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Судом встановлено, що внаслідок незаконного звільнення позивач переніс моральні страждання, довгий час прикладав зусиль для поновлення своїх прав, зважаючи на тривале вирішення спору, внаслідок чого втратив нормальні життєві зв'язки, авторитет серед колег, а тому йому завдана моральна шкода, яку суд оцінює в розмірі 1000 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства «Дарницьке лісопаркове господарство» треті особи: [PERSON], [PERSON], Первинна профспілкова організація КП «Дарницьке лісопаркове господарство» про скасування наказів про оголошення догани та про звільнення, стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. На відповідача суд в силу ст. 88 ЦПК України покладає судові витрати на користь держави в сумі 1 218 грн. 00 коп. в якості судового збору, понесені судом при розгляді цивільної справи, оскільки позивач при подачі позову до суду був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial