Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2001 року, в якому у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року - дочка [PERSON], які на даний час проживають разом з матір»ю та перебувають на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що причиною розпаду сім»ї послужило те, що після народження другої дитини, між сторонами почали виникати сварки з будь - яких побутових питань, і ніхто із них не хотів поступитись. Такі відносини призвели до того, що з липня 2011 року стали проживати окремо. З того часу намагалась відновити відносини, однак відповідач цього не бажав. На даний час у відповідача є інша жінка, з якою проживає біля двох років і у неї є чоловік, з яким вона хоче створити сім»ю. Таким чином шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] Позивач [PERSON], її представник, в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 07 жовтня 2001 року Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 жовтня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 15. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON] В шлюбі у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] та [INFO] року народилася дочка [PERSON], які на даний час проживають разом з матір»ю та перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що сторонни фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час проживають окремо. На даний час кожен із них хоче створити іншу сім»ю. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved