Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права, мотивуючи свої вимоги наступним. 03.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004219, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за № 666, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004219. 03.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004234, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за №681, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004234. 14.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004168, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.07.1996 року за № 615, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004168. ЦК України в редакції 1963 року, ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, Порядок посвідчення договорів відчуження земельних ділянок, затверджений наказом Мінюсту та Державного комітету України по земельних ресурсах № 14/5; 48 від 06.06.1996 року (надалі Порядок), які діяли на час виникнення цивільних правовідносин, не встановлювали нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Стаття 18 ЗК України та п. 2.3 Порядку передбачали лише нотаріальне посвідчення договорів відчуження земельної ділянки. Наказом Міністерства юстиції України та Державного комітету України по земельних ресурсах від 01.06.1998 року за № 31/5; 59 до Порядку були внесені зміни, які хоч і не містили вказівки на нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв), але у зразку договору купівлі-продажу земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом (додаток 2), містився пункт договору про нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Вказані зміни до Порядку набрали чинності 11.06.1998 року відповідно ст. 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року № 493/92. Тому договори купівлі-продажу земельних часток (паїв) були укладені позивачем відповідно до вимог цивільного та земельного законодавства, що діяло на час їх укладення, оскільки до 11.06.1998 року чинне законодавство не передбачало нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Таким чином, за договорами купівлі-продажу до позивача перейшло право на земельні частки (паї), які належали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що належали їм на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Але коли позивач звернувся до Князегригорівської сільської ради Великолепетиського району Херсонської області, щоб отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних часток (паїв) у власність, то отримав відмову, де позивачу роз`яснили, що необхідно звернутись до суду для визнання права. Таким чином, відповідач не визнає право позивача на земельні частки (паї). Позивач просить суд визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004219, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за № 666; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004234, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за № 681; визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004168, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.07.1996 року за № 615. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з"явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути у відсутність представника Князегригорівської сільської ради та розглянути позов на розсуд суду. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 03.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004219, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за № 666, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004219. 03.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004234, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 30.07.1996 року за № 681, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004234. 14.10.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай). За вказаним договором позивач купив у [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна розміром 5,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004168, виданого Великолепетиською районною державною адміністрацією Херсонської області 02.10.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.07.1996 року за № 615, і передав їй грошові кошти, а вона передала позивачу сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХС № 004168. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, даний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. З матеріалів справи вбачається, що дані правовідносини виникли 03.10.1997 року та 14.10.1997 року, тобто до набрання чинності ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а тому до них потрібно застосовувати норми матеріального права, які діяли до набрання чинності цим кодексом, а саме ЦК України від 18.07.1963 року. ЦК України в редакції 1963 року, ЗК України від 18.12.1990 року № 561-ХІІ, Порядок посвідчення договорів відчуження земельних ділянок, затверджений наказом Мінюсту та Державного комітету України по земельних ресурсах № 14/5; 48 від 06.06.1996 року (надалі Порядок), які діяли на час виникнення цивільних правовідносин, не встановлювали нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Стаття 18 ЗК України та п. 2.3 Порядку передбачали лише нотаріальне посвідчення договорів відчуження земельної ділянки. Наказом Міністерства юстиції України та Державного комітету України по земельних ресурсах від 01.06.1998 року за № 31/5;59 до Порядку були внесені зміни, які хоч і не містили вказівки на нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв), але у зразку договору купівлі-продажу земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом (додаток 2), містився пункт договору про нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Вказані зміни до Порядку набрали чинності 11.06.1998 року відповідно до ст. 3 Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» від 03.10.1992 року № 493/92. Тому договора купівлі-продажу земельних часток (паїв) були укладені позивачем відповідно до вимог цивільного та земельного законодавства, що діяло на час їх укладення, оскільки до 11.06.1998 року чинне законодавство не передбачало нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). За вказаними договорами позивач передав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] грошові кошти, а вони передали йому сертифікати на своє право на земельну частку (пай), а тому відбулося повне виконання вказаних договорів купівлі-продажу земельних часток (паїв). Відповідно до ч. 2 ст. 12 закону України «Про власність» № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (надалі Закон № 697-ХІІ), який діяв на час виникнення цивільних відносин, громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок укладення угод, не заборонених законом. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були власниками права на земельні частки (паї), а тому відповідно до ст. 225 ЦК України 1963 року мали право продажу свого права. Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України 1963 року право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі. У законодавстві під майном розуміють окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст. 190 ЦК України). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, за договорами купівлі-продажу до позивача перейшло право на земельні частки (паї), які належали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи, що до [PERSON] з 03.10.1997 та 14.10.1997 року перейшло право на земельні частки (паї), які належали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що належали їм на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), що підтверджується договорами купівлі-продажу від 03.10.1997 року, від 14.10.1997 року, то суд відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 128, 224, 225 ЦК України 1963 року, ст. закону України "Про власність", вважає можливим визнати за [PERSON] право на земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП імені Леніна без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), які належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 128, 224, 225 ЦК України 1963 року, ст. закону України "Про власність",

Outcome: approved