Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.03.2014року в сумі 15 597,65грн, яка складається з заборгованості за кредитом 6149,52грн, заборгованості про процентам за користування кредитом 1,56грн, заборгованості за пенею та комісією 6149,50грн, штраф відповідно до п. 2.2. генеральної угоди - 3297,07грн, також стягнути судові витрати. Обґрунтовують свої вимоги таким. Між позивачем та відповідачем була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 13.03.2014року, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 7407,43грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, чим порушив зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, через що станом на 01.11.2016року виникла заборгованість в сумі 15 597,65грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника банку, на позові наполягають, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України , якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася. Судом встановлено, що 13 березня 2014року між позивачем та відповідачем укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. (а.с.5). Пунктом 2.1. зазначеної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 7407,43грн на строк 6місяців, з 13.03.2014р по 30.09.2014р, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку в сумі 7407,43грн., зі сплатою процентів в розмірі 0,001% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця, позичальник надає банку щомісячний платіж в сумі 1234,57грн для погашення заборгованості по кредиту, який складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до умов і правил . Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 30.09.2014р. Пунктом 2.2 угоди встановлено, що при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день , по зобов"язанням , строк яких не настав, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починається з 32 -го дня порушення, вважається простроченною, Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 3623,26грн. Пунктом 2.8 угоди передбачено, що при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний у умовах і правилах за кожен день прострочки. Пунктом 2.7.7.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до позову, передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 4% , але не менше 100грн від суми простроченої заборгованості по кредиту. Судом встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти в сумі 7407,43грн, але зобовязання щодо поверння кредиту щомісячно в сумі 1234,57грн не виконував, у звязку з чим за договором виникла заборгованість станом на 01 листопада 2016року в загальній сумі 15 597,65грн, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 6149,52грн, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1,56грн, заборгованість за пенею 6149,50грн, штраф відповідно до п. 2.2. генеральної угоди, в сумі 3297,07грн. Розмір зазначеної заборгованості наведений позивачем в таблиці і відповідає умовам кредитного договору (а.с.4). Оскільки відповідач не виконує умови генеральної угоди щодо повернення кредиту та процентів за його користування, суд вважає, що сума заборгованості 15 597,65грн підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. На підставіст.88 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с.1).

Outcome: approved