Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В своїй заяві вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.03.2006 року останній отримав кредит у розмірі 10 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В зв»язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором, станом на 29.03.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 50360 гривень 59 копійок, із яких: 9995 гривень 28 копійок заборгованості за кредитом; 37491 гривня 00 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина); 2374 гривні 31 копійка - штраф (процентна складова), яку і просять стягнути в примусовому порядку. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк" Рожко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд задовольнити їх із зазначених у позові підстав. Крім того, пояснив, що договір, укладений між позивачем та відповідачем, діє протягом 12 місяців з моменту підписання, і в разі, якщо протягом вказаного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення його дії, він автоматично лонгується на той же строк, що передбачено п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 9.3 вказаних Умов та правил картковий рахунок відкритий на невизначений строк. Кредитний договір, укладений з [PERSON], складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою та тарифів. При підписанні вказаного договору позивач погодився з його умовами та власноручно підписав його. Протягом дії укладеного 21.03.2006 року вказаного договору, жодна зі сторін не заявила про його припинення, тому його дія автоматично продовжувалася на наступний період. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено. Пунктом 3.1.3 даних Умов і Правил передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий термін шляхом надання клієнту картки з новим строком дії. З заявою про закриття карткового рахунку в період дії кредитного договору [PERSON] не звертався. Строк дії платіжної кредитної картки, яка спершу видавалася [PERSON], був встановлений до лютого 2008 року. В подальшому перевипуск вказаної картки здійснювався на 4 роки, а саме: в лютому 2008 року зі строком дії до лютого 2012 року та в подальшому зі строком дії до лютого 2016 року. Згідно довідки про тарифи, умови кредитування, з використанням кредитки «Універсальна 30 днів» перевипуск картки [PERSON] здійснювався безкоштовно. При користуванні кредитом [PERSON] повинен був сплачувати до 25 числа кожного наступного місяця 7% за користування кредитними коштами. Згідно виписки по особовому рахунку останнє зняття коштів відбулося 20.04.2007 року. Вважає, що строк позовної давності у даному випадку не пропущено, оскільки строк дії договору не припинився. Крім того, повна прострочена заборгованість по даному договору настала саме 29.05.2011 року. [PERSON] не вирішував питання про закриття карткового рахунку і не припиняв перевипуску картки. Жодна зі сторін договору не ініціювала питання про припинення дії вказаного договору. При перевипуску картки банк не зобов»язаний повідомляти про це клієнта. На його думку, положення пункту 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг може діяти безкінечно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Зазначає також, що його інтереси в судовому засіданні буде представляти [PERSON]. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав і заперечував проти їх задоволення. Вважає, що пролонгація договору, з урахуванням положень п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг, може застосовуватися лише один раз, а не до безкінечності. Тому в даному випадку вказаний договір міг бути пролонгований лише один раз після його закінчення на 12 місяців. Укладаючи договір, [PERSON] читав його, підписував, знайомився з його змістом та погоджувався з його умовами. Оскільки в даному випадку позивачем пропущений строк позовної давності при зверненні до суду з вказаними вимогами, тому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Не заперечував проти того, що [PERSON] не звертався до позивача з приводу закриття карткового рахунку. Крім того, відповідач, вважаючи, що договір може пролонговуватися лише один раз, не звертався до банку, так як вважав, що банк має право на звернення до суду з позовом про стягнення з нього коштів. Але, на його думку, на даний час банк втратив таке право, так як пропустив строк позовної давності, на застосуванні якого і наполягав. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні 21.03.2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитний ліміт в сумі 10000 гривень на платіжну картку з умовами сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-10). При укладенні вказаного договору відповідач був ознайомлений та погоджувався з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, а також висловив свою згоду, що вказана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.10). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг «Договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк» (а.с.15). Як вбачається зі змісту виписки по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] строк дії вказаної картки 02/08. В подальшому, через кожні чотири роки відбувався перевипуск карток, а саме: зі строком дії до 02/12 та до 02/16 року (а.с.129). Згідно довідки про тарифи, умови кредитування, з використанням кредитки «Універсальна 30 днів» перевипуск картки [PERSON] по закінченню строку дії, здійснювався безкоштовно (а.с.108). Пунктом 9.3 вищевказаних умов передбачено, що картрахунки відкриті на невизначений строк (а.с. 15). Як вбачається з розрахунку позивача, в зв»язку з неналежним виконанням зобов»язань [PERSON] по поверненню кредиту, станом на 29.03.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 50360 гривень 59 копійок, із яких: 9995 гривень 28 копійок заборгованості за кредитом; 37491 гривня 00 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень штраф (фіксована частина); 2374 гривні 31 копійка - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути в примусовому порядку з відповідача. Як встановлено в судовому засіданні Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Приватбанк» (а.с. 24). Представник відповідача просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові. За приписами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до ст. 257 ЦК України «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки». Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України «Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила». На думку суду, в даному випадку позивач звернувся з даним позовом в межах строку позовної давності, оскільки строк дії договору не припинився і повна прострочена заборгованість по даному договору настала саме 29.05.2011 року, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7). Враховуючи, що [PERSON] не сплачує кошти за користування кредитом добровільно, його представник в судовому засіданні не спростував вказаної суми заборгованості, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Виходячи з положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 503 гривні 61 копійка, які підтверджені документально (а.с.26). На підставі викладеного,

Outcome: approved