Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року і по теперешній час. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що він народився [INFO] в с. Костьова Пастіль Перечинського району Закарпатської області (на даний час цей населений пункт відноситься до Великоберезнянського району). 14.05.1980 року відділом внутрішніх справ Ужгородського міськвиконкому Закарпатської області йому був виданий паспорт громадянина СРСР. З 09.06.1980 року по 26.07.1991 рік був зареєстрований та постійно проживав у гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Через відсутність постійного місця роботи та джерел доходу був змушений виїздити на сезонні роботи за межі м. Ужгород та Ужгородського району, у зв'язку з чим не продовжив реєстрацію місця проживання в гуртожитку. Дані обставини перешкодили йому після проголошення незалежності України підтвердити належність до громадянства України та отримати паспорт громадянина України. На даний момент проживає [ADDRESS]., однак за вказаною адресою не зареєстрований. Встановлення факту проживання на території України йому потрібно для отримання паспорта громадянина України, який необхідний для працевлаштування та соціального захисту. За вказаних обставин заявник змушений звертатись до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив суд встановити факт постійного його проживання на території України з 24.08.1991 року з підстав викладених у заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи ГУ ДМС України в Закарпатській області - Радь О.І. не заперечив проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Ужгородського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти заяви на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи ГУ ДМС України в Закарпатській області - Радь О.І., покази свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які перелічені в частині 1 цієї норми. Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України на певний час. На виконання Закону Президентом України 27 березня 2001 року видано Указ № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Відповідно до Порядку для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України або виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку. Із заявою, копією паспорту подається рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України за станом на певну дату, якщо у паспорті особи відсутні відомості про прописку. Таким чином, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України, який має юридичне значення. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 9 Закону України „Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з декількох умов прийняття до громадянства України. Указом Президента України від 27 березня 2001 року „Питання організації виконання Закону України „Про громадянство України" встановлено, що для прийняття до громадянства України особа, яка бажає набути громадянство України у спосіб зазначений заявником, проміж інших документів, подає до комісії при Президентові України з питань громадянства документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх 5 років та копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Костьова Пастіль Перечинського району Закарпатської області (на даний час цей населений пункт відноситься до Великоберезнянського району), про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 25.07.1954 року зроблено відповідний запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.1966 р., копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с.6/ Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], показала суду, що заявник [PERSON] являється двоюрідним братом її чоловіка та який з початку 1991 року проживав у них вдома у Великоберезнянському районі безперервно протягом 7-8 років, без реєстрації. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], показав суду, що знайомий із заявником з 1990 року. В нього був офіс у приміщені кирпичного заводу на якому працював заявник . Йому відомо про те , що заявник проживав у рідних на Березнянщині з 1991 року. Поясненнями заявника та показами свідків в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] з 1991 року і по теперешній час безперервно проживає в Україні. Як встановлено судом, станом на 24.08.1991 року [PERSON] без реєстрації проживав у [PERSON] та його дружини [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Розтоцько-Пастільської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області №194 від 14.04.2014 року. Заявник був зареєстрований по [ADDRESS] по 26.07.1991 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті громадянина СРСР, копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.5/ Судом встановлено, що заявник [PERSON] з 02.09.1999 року знятий з військового обліку в Ужгородському ОМВК Закарпатської області./а.с. 5/ Як встановлено судом, заявник [PERSON] проживає на даний момент за адресою [ADDRESS], однак за вказаною адресою не зареєстрований, що підтверджується довідкою Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області №372 від 25.02.2014 року./а.с.9/ Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що визначено ст. 3 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 234, 256, 258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Суд вважає, що заявник обґрунтовано саме в судовому порядку просить встановити факт його безперервного проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, оскільки він з 1991 року, безперервно проживав на території України на законних підставах і не здійснював виїзди за кордон у приватних справах, але за відсутності паспорта неспроможний підтвердити вищевказаний юридичний факт в позасудовому порядку, а його встановлення потрібно для набуття громадянства України та отримання права на соціальний захист. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою і достовірно підтверджують факт, що заявник постійно і безперервно проживає на території України. Факт, що має юридичне значення і підлягає встановленню для реалізації заявником права на набуття громадянства України відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство".

Outcome: approved