Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/ 4 частки з усіх видії її заробітку (доходу) щомісяця але не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку на дитину, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення [PERSON] 18 літнього віку. В обґрунтування свого позову вказав, що він проживав з [PERSON] , однією родиною без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання [INFO] у них народився син - [PERSON] . Через деякий час після спільного проживання, він почав спостерігати схильність [PERSON] до вживання алкогольних напоїв, що в подальшому стало систематично. Належної уваги вихованню та утриманню їх спільної дитини остання не приділяла, весь час проводила в колах сумнівних людей, разом з якими розпивали спиртні напої, та повертаючись додому лаяла новонароджену дитину, виживаючи нецензурні слова, за те що [PERSON] не давав відпочивати їй. Згодом остання неодноразово зникала з дому на декілька днів та разом зі своїми знайомими зловживала алкогольними напоями. В жовтні 2018 року пішла з дому забравши з собою свої речі, при цьому повідомила, що повертатись назад не збирається, вихованням та утриманням дитини займатися не буде, з бабусею та батьком дитині буде краще. З вказаного часу відповідачка не цікавилась життям дитини, не проходила до нього, матеріальної допомоги на його утримання не надавала. Зовнішність відповідачки різко негативно змінилася, поведінка не відповідає загальним прийнятим правилам. Він як батько вважає, що [PERSON] є поганим взірцем для дитини та негативно своєю поведінкою впливає на розвиток [PERSON] . Відповідач по справі власноруч написала заяву на імя начальника служби у справах дітей [PERSON] відмову від виховання їх малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідачка нехтує своїми обов`язками та свідомо ухиляється від виховання дитини, у зв`язку із чим останній звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Крім того надав відповідь на відзив Відповідачка, в якому зазначив, що не погоджується з тим, що сварки з [PERSON] виникали на побутовому підґрунті, оскільки вони проживали разом з його матір`ю, яка всі побутові питання взяла на себе. Відповідачка зникала з дому на кілька годин, а потім і на кілька днів та в подальшому взагалі пішла, не бере участі у вихованні сина, матеріальної допомоги не надає (а.с. 72-76). Усі посилання відповідача про те, що вона не могла виконувати свої батьківські обо"язки за станом здоров"я є надуманими, бо після травми ноги вони трохи хромала, вільно пересувалась, їздила до матері, зустрічалась з чоловіками, дитиною не цікавилась, а пішла від нього, коли він заплатив гроші за її кредитом. Після того, як вона пішла, сином ні разу не цікавилась, до дитячого садочка не приходила, не телефонувала. Представник позивача у судовому засіданні просила задовольнити позово в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідачка до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В попередньому судовому засіданні надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечувала проти задоволення позову, зазначивши що вона дійсно проживала разом з позивачем, від спільного проживання [INFO] народила сина, [PERSON] . Під час спільного проживання у неї постійно виникали сварки з Позивачем на побутовому підґрунті. Вона не порушує жодного пункту частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України. Крім того, відповідно до висновку МСЕК від 09.04.2019 року серія 12 ААБ № 21746 їй встановлено 3-ю групу інвалідності, встановлено обмеження до самообслуговування та трудової діяльності (а.с. 54-56). Представник третьої особи вважала позовні вимоги обґрунтованими в частині позбавлення батьківських прав відповідачки та стягнення з останньої аліментів. Відповідачка раніше вже була позбаавлена батьківських прав стосовно двох дітей. З народженнням же однієї дитини поведінка відповідачки не змінилась, вона не виконує батьківських обов"язків Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що позивач її син. Раніше позивач проживав разом з відповідачкою у незареєстрованому шлюбі. Вони мають спільного сина [PERSON] . були випадки, коли протягом дня відповідачка забувала нагодувати дитину, змінити памперс, через що у дитини були рани на тілі. Через деякий час після народження дитини відповідачка почала уходити з дому, пропадала на 3-5 днів. Потім їй стало відомо, що вона їздила до чоловіків. 28 вересня 2018 року відповідачка пішла з дому та з того часу не приходила, не займається вихованням дитини, жодної матеріальної допомоги не надає. На разі син проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні. Вона була змушена піти з роботи, щоб допомагати сину по догляду за онуком. Дитина ходить до дитячого садочку. Вона телефонувала [PERSON] , бажала щоб вона побачилась з сином, але остання не реагувала. Дитина не знає своєї матері. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з`ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічним алкоголіком або наркоманом, тощо. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, у судовому засіданні, дослідивши обставини справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно довідки завідувача КЗ «ДНЗ (я-с) № 231 КТ» КМР» [PERSON] , [INFO] відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 231 комбінованого типу» Криворізької міської ради групу «Сонечко» з червня 2018 року по теперішній час (а.с. 12). Відповідно до заяви [PERSON] від 20.10.2018 року, остання заявила, що вона не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки та просить розглянути питання щодо доцільності позбавити її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] з підстав невиконання нею своїх батьківських обов`язків та з урахуванням того, що мати дитини з`явилася до служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради та надала письмову згоду на позбавлення її батьківських прав (а.с. 43-44). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги, що судом достовірно встановлені обставини, які свідчать про свідоме самоухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, по вихованню та утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що згідно пункту 2 частини 1 ст. 164 СК України є правовою підставою для позбавлення батьківських прав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в інтересах дитини. Статтею 166 СК України закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/ 4 частки з усіх видії її заробітку (доходу) щомісяця але не більше десяти прожиткових мінімумів відповідного віку на дитину, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення [PERSON] 18 літнього віку суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі викладеного, оскільки відповідач [PERSON] зобов`язана утримувати свого сина, навіть після позбавлення батьківських прав, з огляду на вищевикладені обставини, стан здоров`я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, з урахуванням рішення, відповідно до якого з останньої стягнені аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у вигляді 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на утримання[PERSON] , [INFO] у вигляді 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2018 року, тому в цій частині задовольняє позов частково. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704, 80 грн., сплачений останнім під час звернення з позовом до суду (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial