Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання припиненим кредитного договору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.03.2005р. між позивачем та відповідачем в особі Черкаської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» був укладений договір кредиту №895/06-034-103 від 25.03.2005р. про надання кредиту в розмірі 114671,00 доларів США. Вважає, що кредитором була встановлена відповідальність сторін та визначено момент - настання події, з якою кредитор пов»язує припинення строку дії договору кредиту (п.4.4). Отже, на думку позивача, з моменту невиконання/неналежного виконання зобов»язань позичальником дія договору кредиту припинилась з 23.09.2012р. , тому що з 17.09.2012р. виникло прострочення позичальника. Таким чином, позивач просить суд, - визнати договір кредиту від 25.03.2005р. припиненим з моменту виникнення прострочки - з 23.09.2012р. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Представником позивача за довіреністю [PERSON] надані письмові пояснення проти заперечень відповідача. В судове засідання представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» за довіреністю Назаренко М.П. не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову. Враховуючи думку представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що 25.03.2005р. між сторонами (ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКТ «Укрсоцбанк») по справі укладено договір кредиту №895/06-034-103, за умовами якого [PERSON] отримала у тимчасове користування кредит в сумі 114671,00 доларів США із сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 20.03.2012р. 02.07.2009р. за додатковою угодою №1 до вказаного договору, змінено графік повернення кредиту та продовжено термін повернення кредиту до 20.03.2017р. 18.06.2010р. за додатковою угодою №2 до цього ж договору кредиту змінено графік повернення кредиту, надано кредитні канікули до жовтня 2011р. включно. 17.08.2012р. договором про внесення змін №2 до договору кредиту від 25.03.2005р. сторони змінили валюту кредиту на гривню та продовжили термін повернення кредиту до 16.12.2018 року включно. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 03.09.2014р. (справа №711/3412/14-ц) стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 25.03.2005р. в розмірі 408001грн. 27коп., а саме: борг по кредиту 373338грн. 36коп.; борг по відсотках - 33332грн. 80коп.; борг по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 330грн. 23коп.; пеню за несвоєчасну сплату відсотків - 139грн. 23коп.; інфляційні втрати за кредитом - 587грн. 55коп.; інфляційні втрати за відсотками - 273грн. 10коп.; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19.07.2006р.: борг по кредиту - 6694,56 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 53509грн. 62коп.; борг по відсотках - 1337,98 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 10694грн. 50коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 5738грн. 73коп.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 544грн. 93коп.; стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19.07.2006р.: борг по кредиту - 6694,56 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 53509грн. 62коп.; борг по відсотках - 1337,98 доларів США (по курсу НБУ 1 долар США становить 7,993грн.), що еквівалентно 10694грн. 50коп.; пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 5738грн. 73коп.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 544грн. 93коп. Крім того, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 3654грн. 00коп. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19.12.2014р. скасоване рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.09.2014 року в частині солідарного стягнення з [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» сум боргу за кредитним договором від 19 липня 2006 р. Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором від 19 липня 2006 р. задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 липня 2006 р. № 895/03-021-093: 6694,56доларів США, що еквівалентно 53 509 грн. 62 коп. (курс долара до гривні на час нарахування боргу станом на 30 січня 2014 р.) заборгованості за кредитом; 1337,98доларів США, що еквівалентно 10 694 грн. 50 коп. (курс долара до гривні на час нарахування боргу станом на 30 січня 2014 р.) заборгованості за процентами по сплаті кредиту; 5738грн. 73 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 544грн. 93 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків. В задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором від 19 липня 2006 р. № 895/03-021-093 відмовлено. В іншій частині рішення суду залишене без змін. Дані судові рішення, які набрали законної сили, виконуються в примусовому порядку через органи ДВС, що підтверджується долученими позивачем до позову постановами про відкриття виконавчих проваджень. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Загальні положення про договір визначені розділом 2 Цивільного Кодексу України, а правова природа кредитних правовідносин урегульована параграфом 2 глави 71 ЦК, Закону України «Про банки і банківську діяльність» та інш. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626ЦК). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно із ст. 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, кредитор скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.03.2005р., відповідно до зазначених судових рішень. Крім того, главою 50 ЦК України передбачені норми щодо припинення зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599-609 ЦК визначені положення щодо підстав припинення зобов»язань. З»ясувавши обставини справи, суд вважає, що підстав вважати договір кредиту №895/06-034-103, що укладений між сторонами по справі 25.03.2005р., з врахуванням пункту 4.4, - припиненим, немає. Викладені в позовній заяві та письмових поясненнях доводи щодо заявлених вимог, позивачем та його представником не доведені належними, допустимими та переконливими доказами. Отже, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, оскільки позовні вимоги є безпідставними. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed