Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, зазначивши, що 27 лютого 2013 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема: грошові внески з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на рахунках в територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10004/01 міста Добропілля філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами,який знаходиться в м. Добропілля, Донецької області, по вул. Лермонтова, 16, яке належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.08.2008 року посвідченого Приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за номером 5882. Вона є спадкоємцем першої черги за померлим батьком [PERSON]М, в зв"язку із чим вона особисто звернулася до Другої [PERSON] в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області із заявою про прийняття спадщини та 19 грудня 2013 року державним нотаріусом Другої [PERSON] в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області їй було видано свідоцтво, як єдиній спадкоємиці за законом на спадщину яка складається з грошових внесків з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на рахунках в територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10004/01 міста Добропілля філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». В видачі свідоцтва про спадщину на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, який знаходиться в м. Добропілля, Донецької області, по вул. Лермонтова, 16, державним нотаріусом Другої [PERSON] в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області було відмовлено з підстав, що на договорі купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 26.08.2008 року за зареєстрованим № 5882 приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], відсутні відмітки про реєстрацію права власності за спадкодавцем. Позивач просить визнати в порядку спадкування право власності на житловий будинок №16, який знаходиться по вул. Лермонтова в м. Добропілля Донецької області, загальною площею 42,9 кв.м., та господарські споруди, а саме: тамбур, сарай, уборну, накриття, ворота та паркан. В судове засідання позивач не з"явилася,надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з'явився, проте до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, просив винести рішення на розсуд суду (а.с.91). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Другої [PERSON] в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області в судове засідання не з"явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] до суду не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків : В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим м/в РАЦС м. Добропілля Донецької області 17.04.1986р., актовий запис №175 від 17.04.1986р. та свідоцтвом про шлюб, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 09.10.2015р.,актовий запис № 1623 від 09.10.2015р. ( а. с. 6,15). Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 лютого 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видано повторно 11.06.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропілля реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції,актовий запис № 97 від 01.03.2013р.(а.с. 21) 15 грудня 2013 року державним нотаріусом Другої [PERSON] в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] було видано свідоцтво про спадщину за законом [PERSON],13.04.1986р.н.,яка складається з: грошових внесків з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на рахунках в територіальному відокремленому безбалансовому відділенні №10004/01 міста Добропілля філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», які належали спадкодавцю на підставі письмового повідомлення № 2813 від 23.08.2013 року територіально відокремленого безбалансового відділення № 10004/01 Філії Донецького обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України. (а.с. 60). Постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] , в.о. [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] від 19.12.2013 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 27.02.2013 року [PERSON], яке складається з житлового будинку № 16 з надвірними побудовами та спорудами по вулиці Лермонтова в місті Добропілля, Донецької області, з причини відсутності відмітки про реєстрацію права власності за спадкодавцем, що суперечить ст. 282 ЦКУ. Надані нотаріальній конторі: довідка про наявність нерухомості за архівними данними станом на 31.12.2012 року, видана [PERSON] бюро технічної інвентаризації 30.07.2013 року за № 1980, а також інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно сформована 19.12.2013 року за № 14929076 Реєстраційною службою Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області на запит нотаріальної контори № 1791/01-30 також не містять данних про реєстрацію права власності на спадковий житловий будинок за спадкодавцем ( а. с. 89). Судом встановлено, що 26.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку,який було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі правочинів за номером 5882, відповідно до якого [PERSON] продав,а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за №16,що знаходиться в м.Добропілля Донецької області по вул.Лермонтова(а.с. 22,23).Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] від 29.12.2015р. зазначений договір купівлі-продажу дійсно було укладено та зареєстровано в державному реєстрі правочинів 26.08.2008р. за номером 3099545, з проханням скасувати(розірвати)вищевказаний правочин сторони договору до приватного нотаріуса не зверталися(а.с.117). Відповідно до копії довідки Добропільського БТІ від 30.07.2013р.№ 1980 нерухомість за адресою: м.Добропілля, вул. Лермонтова,16 зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого [PERSON] приватною конторою(а.с. 81). Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 14930703 від 19.12.2013р. будинок житловий з надвірними побудовами і спорудами. розташований за адресою: м.Добропілля, вул. Лермонтова,16,зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 18.08.2006р. приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 70). Відповідно до ст.657 ЦК України в редакції 12.04.2008р.,яка діяла на момент укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином,суд приходить до висновку про те, що 26.08.2008 року [PERSON] у [PERSON] дійсно було придбано у власність житловий будинок, розташований за адресою: м.Добропілля, вул. Лермонтова,16, але [PERSON] не було здійснено державну реєстрацію права власності відповідно до діючого законодавства. Окрім того, судом встановлено, що на час придбання зазначеного будинку [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON],що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, виданого відділом РАГСУ м.Добропілля 09.11.1985р.,актовий запис № 320 від 09.11.1985р.(а.с. 12-14) Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ч.4 ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Таким чином, суд приходить до висновку, що придбаний 26.08.2008р. житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: м.Добропілля, вул.Лермонтова,16 є об"єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] як подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, на момент смерті [PERSON] йому належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: м.Добропілля, вул.Лермонтова,16, і спадкуванню після смерті [PERSON] підлягає 1/2 частина житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, який розташований за адресою: м.Добропілля, вул.Лермонтова,16. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 27.02.2015р. спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON](а.с. 14,15). Як вбачається із матеріалів справи спадкоємець [PERSON] відмовилася від своєї частки спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], шляхом подання заяви нотаріусу 26.07.2013 року. Відомостей щодо наявності інших спадкоємців [PERSON] під час судового розгляду до суду не надійшло та із матеріалів справи не вбачається. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті батька [PERSON], який помер 27.02.2013 року. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ст.392 Цивільного кодексу України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки [PERSON] успадкувала всі права та обов'язки свого померлого батька [PERSON], суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню і за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16, який знаходиться по вул. Лермонтова, в м. Добропілля Донецької області, загальною площею 42,9 кв.м. та 1/2 частину господарських споруд, які складаються з тамбуру, сарая, уборної, накриття, воріт та паркану, яка належала її батьку [PERSON], померлому 27 лютого 2013 року до дня смерті. На підставі викладеного,

Outcome: partial