Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вказує, що З 2012 року по 2017 рік проживала однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Фактично з літа 2017 року вони з відповідачем не проживають однією сім`єю з сином проживають окремо. Через те, що відповідач в добровільному порядку не виконує своїх обов`язків щодо утримання свого сина, змушена звернутися з цим позовом до суду. Вважала, що відповідач є працездатною особою, однак офіційно не працевлаштований, має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 гривень на дитину до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали просили його задовольнити в повному обсязі. А також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 4600 (чотири тисячі шістсот) гривень. У судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали. Вказували на те, що у відповідача на утримані перебуває перестаріла мати [PERSON] , яка потребує стороннього догляду та утримання. Посилався на те, що працює водієм закордоном . Суд, заслухавши доводи сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, сторони з 2012 року по 2017 рік проживали однією сім`єю з відповідачем без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син, [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, даний факт підтверджено свідоцтвом про народження дитини. На утримані позивача знаходиться двоє неповнолітніх дітей в тому числі син, [PERSON] , [INFO] що підтверджується довідкою Берегометської селищної ради від 24.12.2020 року. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та матеріальне забезпечення дитини. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не може бути нижчим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дитина утримуються позивачем, відповідач має мінливий дохід, з його слів працює водієм закордоном та має дохід у розмірі 750 євро, являється особою працездатного віку, має на утримані перестарілу мати. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, таким чином суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Згідно з ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Судові витрати позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги, квитанцією про сплату позивачу коштів адвокату та розрахунком суми гонорару, в сумі 2000 гривень та 2600 грн. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial