Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

До суду звернулось публічне акціонерне товариство Акцент Банк (надалі ПАТ Акцент Банк ) з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначали, що між ПАТ Акцент Банк та [PERSON], укладений 14.09.2011 року договір № A34НCC9GRG0123 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяла на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує, кредитні кошти не повернуті, відсотки за користування не сплачені. Просили стягнути з відповідача на користь ПАТ Акцент Банк заборгованість у сумі 11 286 грн. 08 коп. з яких : 3 610 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 5 грн. 03 коп. заборгованість по процентами, 2 500 грн. заборгованість по комісії, 4 156 грн. 80 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. штраф, 513 грн.62 коп. штраф процента складова. Представник позивача ПАТ Акцент Банк суду надав заяву просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити відсотки. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. У відповідності ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Судом встановлено, що 14.09.2011 року між сторонами по справі: ПАТ Акцент Банк та [PERSON] укладено договір № A34НCC9GRG0123. Відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Сторонами обумовлено строк виконання зобов"язання 13.09.2014 року. Банк виконав зобовязання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів. Відповідач допускає прострочення виконання зобовязання щодо сплати грошових коштів. Крім того, згідно п. 5.3 вказаного договору за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 500 грн. та 5 % від суми позову. Станом на 04 грудня 2014 року за розрахунками банку сума боргу з відсотками за користування кредитом становить 11 286 грн. 08 коп. з яких : 3 610 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 5 грн.03 коп. заборгованість по процентам, 2 500 грн. заборгованість по комісії, 4 156 грн. 80 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. штраф, 513 грн.62 коп. штраф процента складова. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд вважає, що, враховуючи норми ч. 2 ст. 258 ЦК України, пеня повинна бути стягнута за один рік, оскільки до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується скорочена позовна давність в один рік, а п'ять років - це є лише збільшена позовна давність (для звернення до суду). За змістом статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Так, банк просив суд стягнути заборгованість, яка перевищує борг по кредитним платежам . Зважаючи на те, що розмір заборгованості значно перевищує заборгованість позивальника по кредитним платежам, суд приходить до висновку про зменшення розміру стягнутої неустойки до 3 610 грн. 63 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № A3HCC9GRG0123 від 14.09.2011 року станом на 04.12.2014 року в розмірі 10739 грн. 91 коп. з яких : 3 610 грн. 63 коп. заборгованість за кредитом, 5 грн.03 коп. заборгованість по процентам, 2 500 грн. заборгованість по комісії, 3 610 грн. 63 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, 500 грн. штраф, 513 грн.62 коп. штраф процента складова. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial