Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про оспорювання батьківства до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції, згідно якого просить виключити відомості про нього із актових записів про народження дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] посилаючись на наступне: в період з 1993 року по 13.02.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. Рішення суду набрало чинності 24.02.2014 року. На судовому засіданні він не був так в той час проживав у іншому населеному пункті та з дружиною не спілкувався. Фактичного з відповідачкою сімейні відносини припинились в 2009 році. З 2009 року по 2013 рік він відбував покарання за скоєння злочину і перебував в місцях позбавлення волі. За час його перебування в місцях позбавлення волі його дружина народила трьох дітей, батьком яких він фактично не є. Так, [INFO] його дружина народила доньку [PERSON], [INFO] його дружина народила сина [PERSON], а [INFO] його дружина народила доньку [PERSON]. Незважаючи на те, що відповідно до ст. 122 СК України його було записано батьком цих дітей він з цим не згоден з наступних підстав. В період зачаття та народження дітей він відбував покарання і знаходився в місцях позбавлення волі. З дружиною не спілкувався, побачень з нею у нього не було. Його бувша дружина не заперечує той факт, що батьком дітей є не він, а інший чоловік, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з»явиввся, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному о б»ємі. Під час попереднього судового засідання позивач позовні вимоги також підтримав та пояснив, що з 2009 року по 2013 рік він перебував у Дніпропетровському слідчому ізоляторі та був засуджений за вчинення злочину. Його дружина до нього не приїздила. Про те, що його дружина народила за цей час трьох дітей він не знав. Батьком цих дітей він не може бути так як ніяких відносин із матір»ю дітей не підтримував. Він не бажає, щоб діти мали його прізвище та по батькові, так як це не його діти. Вони з відповідачкою мають ще двох старших дітей, батьком яких він себе визнає. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила суду, що з позивачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1993 року. Проживали по різним місцям України, так як її чоловік був цікавим чоловіком та займався різними видами діяльності тому вони часто переїздили з одного міста в інше. В 2006-2007 році у неї з відповідачем почали псуватись відносини. Вона залишила позивача та переїхала до своїх батьків в м.Верхівцеве. В 2009 році вона дізналась про те, що її чоловік заарештований за вчинення злочину. Але до нього вона не їздила. В цей час вона познайомилась з іншим чоловіком та почала проживати з ним однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Потім завагітніла та народила дитину. Вони зі своїм співмешканцем ходили до міської ради та просили щоб його записали батьком дитини , але їм пояснили що так як вона перебуває в шлюбі, то батьком дитини буде записаний її чоловік з яким вона перебуває у шлюбі. У неї були наміри розірвати шлюб з позивачем. але спочатку догляд за народженою дитиною, а потім народження ще двох дітей стали цьому перешкодою. Про те, що має ще трьох дітей вона позивачу не говорила, його батьки також йому про це не говорили. І лише при розірванні шлюбу позивач дізнався про те, що вона має ще трьох дітей і подав до суду цей позов. Позивач дійсно не батько цих дітей тому вона просить його вимоги задовольнити для того, що вона могла привести документи дітей в порядок і могла або стягнути аліменти на утримання дітей з дійсного їх батька, або отримувати допомогу на їх утримання, так як зі своїм співмешканцем - батьком дітей вона в даний час не проживає. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідка, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами . Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.11.1993 року по 13.02.2014 року. Шлюб між сторонами був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду 13.02.2014 року. Рішення про розірвання шлюбу набрало чинності 24.02.2014 року, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року. В рішенні суду про розірвання шлюбу вказується. що сторони припинили шлюбні стосунки та спільне проживання з 2005 року. А також, що сторони за час перебування у шлюбі мають лише двох спільних дітей це: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Таким чином ці факти не підлягають доказуванню, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, якою визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Також судом встановлено, що період з 2009 року по 2013 рік відповідач [PERSON], народила ще трьох дітей: [INFO] - доньку [PERSON], [INFO] - сина [PERSON], а [INFO] - доньку [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та копіями актових записів про народження дітей: № 58 від 05.05.2009 року про народження [PERSON], № 27 від 22.03.2011 року про народження [PERSON], та № 123 від 08.11.2012 року про народження [PERSON]. З досліджених копій актових записів про народження цих дітей вбачається, що запис про батька здійснений відповідно до ст. 122 СК України та, що заявником реєстрації народжень дітей була мати - відповідачка по справі [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України - дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. походження дитини від подружжя визначається на п підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини. Згідно досліджених актових записів про народження дітей вбачається, що реєстрація дітей проведена на підставі свідоцтва про шлюб сторін та медичних свідоцтв, тобто відповідно до вимог ст. 122 СК України. І позивач і відповідач посилаються на те, що батьком дітей: [PERSON], [PERSON], та [PERSON] є не позивач Даний факт підтверджується також показаннями свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що вона дружить із відповідачкою з часу коли вона переїхала на проживання до м. Верхівцеве. Приблизно з 2007 року. Спочатку [PERSON] проживала одна з двома дітками. Її чоловіка вона ніколи не бачила, але від [PERSON]. чула що він є. Потім [PERSON], познайомилась з чоловіком на ім»я [PERSON], з яким почала проживати однією сім»єю. За час їх спільного проживання у них народилось троє дітей. Співмешканець [PERSON]. ст. авився до дітей як до своїх, матеріально їх утримував, виховував, грався з ними, тобто вів себе як батько. В даний час [PERSON] з ним не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Відповідно до повідомлення Дніпропетровського слідчого ізолятора встановлено. що позивач [PERSON],. дійсно перебував у ДСІЗО з 12.01.2009 року по 05.01.2013 року. В архівній справі підтверджуючі документи про відвідування його дружиною відсутні. Тобто дане повідомлення підтверджує пояснення сторін про те, що в період народження дітей з 2009 по 2013 рік сторони не бачились та не спілкувались. Надаючи оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам суд вважає, що за таких обставин діти, народжені позивачкою [PERSON], а саме [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] не можуть бути дітьми відповідача так як з часу припинення шлюбних стосунків між сторонами і до народження першої дитини пройшло майже 4 роки. Факт, що [PERSON], не є батьком дітей: [PERSON],А саме [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] визнається відповідачем, а тому доказуванню не підлягає ще і за даними обставинами. Відповідно до п. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство пред"явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як про батька дитини з актового запису про її народження. Відповідачка [PERSON], визнала позовні вимоги та вказує на те, що позивач [PERSON], не є батьком її дітей: саме [PERSON] [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно факт відсутності кровного споріднення між позивачем [PERSON] , та дітьми: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , визнаний відповідачкою в судовому засіданні, і доказуванню не підлягає. виходячи із вищенаведених положень. А також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та Виключити із актового запису № 58 від 05 травня 2009 року про народження [PERSON], [INFO], зареєстрованої виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відомості про батька [PERSON], [INFO], уродженця м Дніпропетровська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] як про батька дитини - [PERSON], [INFO]. Виключити із актового запису № 27 від 22 березня 2011 року про народження [PERSON], [INFO], зареєстрованого виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відомості про батька [PERSON], [INFO], уродженця м Дніпропетровська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] як про батька дитини [PERSON], [INFO]. Виключити із актового запису № 123 від 08 листопада 2012 року про народження [PERSON], [INFO], зареєстрованої виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відомості про батька [PERSON], [INFO], уродженця м Дніпропетровська, проживаючого за адресою: [ADDRESS] як про батька дитини [PERSON], [INFO]. Посилання позивача на те, що він не бажає, щоб діти мали його прізвище та по батькові не підлягають задоволенню. Виходячи з того, що суд відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України вирішує спори в межах заявлених позовних вимог. Заявляючи позов позивач не ставив вимоги щодо зміни прізвища та по батькові дітям і в подальшому свої позовні вимоги не уточнив. При цьому прізвище дітей суд змінити не має можливості так як мати дітей, відповідач [PERSON], має саме таке прізвище. Суд вважає за потрібне сплачений судовий в сумі 487 грн. 20 коп., суд покласти на позивача, враховуючи матеріальне положення відповідачки та перебування на її утримання трьох малолітніх дітей. Крім того суд вважає, що у ситуації яка склалась та привела до даного спору є вина і позивача, який повинен був своєчасно вирішити питання щодо розірвання шлюбу п ісля припинення шлюбних відносин та спільного проживання. На основі ст.136, 138 СК України,

Outcome: approved