Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохає визнати за нею право на дві земельні частки (пай ) розміром 5,95 умовних кадастрових гектари, по кожній окремо із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Придніпровське» на території Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області. Мотивуючи тим, що з 1971 р. по 1996 р. її мати [PERSON] [INFO] працювала та була членом колгоспу ім. Чапаєва, а в подальшому КСП «Придніпровське». В подальшому її мати [PERSON] одружилась з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 13.05.1978 р. [PERSON], який за життя у відповідно до діючого на той час законодавства усиновив позивачку. З 1957 р. по 1996 її вітчим [PERSON] [INFO] працював та був членом колгоспу ім. Чапаєва, а в подальшому КСП «Придніпровське». Проте, у списках на розпаювання земель КСП «Придніпровське» мати позивачки [PERSON] та її вітчим [PERSON] відсутні, ніяких документів на право власності на землю не отримували. У зв'язку з чим у 2002 році позивачкою подано дві заяви про видачу сертифікатів про право на земельні ділянки мені як спадкоємиці [PERSON] та [PERSON]. За результатом розгляду у 2002 році на загальних зборах КСП «Придніпровське» с.Подорожне Світловодського районну Кіровоградської область прийнято рішення про виділення мені двох земельних ділянок (паю) як спадкоємиці [PERSON] та [PERSON], проте в подальшому позивачка відповідний сертифікат не отримала. Таким чином, вона позбавлена правовстановлюючого документу на землю і змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Вважає, що її право повинно бути відновлено відповідно до ст. 15 ЦК України. Представник відповідача, а саме, процесуальний правонаступник Подорожненської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області в особі Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області до суду не з'явився та надав до суду листа, в якому повідомляє, що проти заявлених позовний вимог [PERSON] не заперечує та просить розглянути дану справу без їх участі. Разом з тим, представником Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області до суду надано належним чином завірену копію рішення Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області №11 від 29.12.2016 року «Про реорганізацію Подорожненської сільської ради». Так, з п.1. рішення Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області №11 від 29.12.2016 року «Про реорганізацію Подорожненської сільської ради» вбачається, що розпочато процедуру реорганізації юридичної особи - Подорожненської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області шляхом приєднання до Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області. Відповідно до п. 2 рішення Великоандрусівської сільської ради Світловодського районну Кіровоградської області №11 від 29.12.2016 року «Про реорганізацію Подорожненської сільської ради» Великоандрусівська сільська рада є правонаступником прав та обов'язків Подорожненської сільської ради з дня набуття повноважень Великоандрусівською сільською радою, обраною Великоандрусівською сільською об'єднаною територіальною громадаю. Таким чином, існують підстави щодо процесуального правонаступництва в порядку ч.1 ст.37 ЦПК України, а саме, процесуальним правонаступником відповідача - Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області є Великоандрусівська сільська рада Світловодського районну Кіровоградської області. У судове засідання позивачка [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 1971 р. по 1996 р. мати позиваки [PERSON] [INFO] працювала та була членом колгоспу ім. Чапаєва, а в подальшому КСП «Придніпровське», що підтверджується довідкою Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області № 37 від 25.02.2017 року . З свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 27.10.1970 р. та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] та є матір'ю [PERSON] В подальшому мати позивачки [PERSON] одружилась з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 13.05.1978 р. [PERSON] за життя у відповідно до діючого на той час законодавства здійснено усиновлення позивачки. З 1957 р. по 1996 вітчим позивачки [PERSON] [INFO] працював та був членом колгоспу ім. Чапаєва, а в подальшому КСП «Придніпровське», що підтверджується довідкою Великоандрусівської сільської ради Кіровоградської області № 36 від 25.02.2017 р. Також такі обставини підтверджується довідкою Подорожненської сільської ради №37 від 25.02.2014 року, Подорожненської сільської ради №36 від 25.02.2014 року, довідкою Подорожненської сільської ради №668 від 24.03.2016 року, довідкою Подорожненської сільської ради №667 від 24.03.2016 року. На день смерті матері позивачки ([INFO]) вона проживала та була зареєстрована в житловому будинку за адресою:[ADDRESS]. На момент смерті [PERSON], тобто станом на [INFO] р. в названому житловому будинку був зареєстрований її чоловік та відповідно вітчим позивачки [PERSON] [INFO], що підтверджується довідкою Подорожненської сільської ради №669 від 24.03.2016 р. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.10.2001 року засвідчено факт смерті [PERSON]. Згідно з рішенням загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Чапаєва №3 від 12.11.1992 року на базі колгоспу ім. Чапаєва створено КСП «Придніпровське» яке є правонаступником колгоспу ім. Чапаєва та набуло право колективної власності на землю відповідно до державного акту на землю серія [NUMBER] від 22 січня 1996 року. Таким чином, на час набуття КСП «Придніпровське» права колективної власності на землю, а саме станом на 22.01.1996 р. року мати позивачки [PERSON] та її вітчим [PERSON] були членами колгоспу. Проте, у списках на розпаювання земель КСП «Придніпровське» мати позивачки [PERSON] та її вітчим [PERSON] відсутні, ніяких документів на право власності на землю не отримували. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Придніпровське» отримано 22.01. 1996 року серії [NUMBER] З архівної довідки Великоандрусівської сільської ради №776 від 18.04. 2017 року вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім.Чапаєва (рішення №3 від 12.1.1992 року) вирішено реформувати колгосп ім. Чапаєва в КСП «Придніпровське», яке є правонаступником колгоспу ім. Чапаєва. З архівної довідки Великоандрусівської сільської ради 777 № від 18.04.2017 року вбачається, що на підставі рішення п'ятої сесії від 30 жовтня 2002 року архів КСП «Придніпровське» переданий в Подорожненську сільську раду (рішення сесії №53 від 30.10.2002р.). Таким чином, у відповідності до ст. 25, 81 Земельного кодексу України та Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мої батьки як члени КСП «Придніпровське» мали гарантоване законодавством України право на безоплатне отримання земельного паю, який повинен бути виділений відповідачем в натурі (на місцевості) із земель резервного фонду сільської ради. Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому та залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки(паю). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1269 ЦК України, - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного кодексу, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі вона відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Встановивши, що [PERSON] та [PERSON], спадкоємицею яких є [PERSON], на момент видачі КСП «Придніпровське» Державного акту на право колективної власності на землю були членами названого підприємства, суд вбачає підстави для визнання в порядку спадкування за [PERSON] права на земельні частки (пай). Згідно ч.2 ст. 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суди в усіх необхідних випадках мають застосовувати Конституцію, як акт прямої дії. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Проте, заяви від відповідачів про застосування позовної давності не надійшли, тому суд її самостійно не застосовує. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на викладене позов задовольняється повністю.

Outcome: approved