Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Злагода» та просив розірвати Договір №2974дВ від 14.11.2013 року про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки та стягнути з відповідача 12754,93 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем КС «Злагода» істотно порушено умови договору щодо виплати вкладу та відсотків, чинне законодавство та його права як вкладника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. При цьому вказував, що після закінчення дії договору спілка виплатила незначну суму коштів, однак надалі припинила виплату. Представник відповідача КС «Злагода» у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» кредитні спілки є фінансовими установами, які в належному порядку зареєстровані та надають фінансові послуги. П. 4 ч.1 ст. 4 Закону визначає фінансову послугу, зокрема, як послугу залучення фінансового активу із зобовязанням щодо наступного його повернення. Водночас ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» визначає кредитну спілку як неприбуткову організацію, засновану фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків її членів. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Стаття 23 Закону регламентує належність внесків (вкладів) на депозитні рахунки та нараховані на них проценти членів кредитної спілки цим же членам цих же вкладів на праві приватної власності.\~Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника; умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною; якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу;\~проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав; у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.11.2013 року між [PERSON] та КС «Злагода» укладено договір №2974дВ про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, за умовами якого відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі 15000,00 гривень зі сплатою 26,5 % річних строком до 14.12.2014 року (а.с. 5-6). Розмір внесеного [PERSON] вкладу підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера від 14.11.2013 року. За актом-звірки розрахунку за депозитом при наявності договорів, підписаним сторонами, станом на 24 червня 2015 року основна сума по договору № 2974дВ від 14 листопада 2013 року становить 12438,92 грн., відсотки 316,01 грн. (а. с. 7). Згідно з п. 3.2.5 договору спілка зобовязана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки, та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Згідно п. 3.3.3 договору по закінченню строку дії договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Відповідач КС «Злагода» не повернув позивачу у визначені договором строки суму вкладу та не сплатив проценти, внаслідок чого утворилась заборгованість: 12438,92 грн. - грошовий вклад, 316,01 грн. - проценти. Вказана сума не повернута і на день розгляду справи. Доказів щодо протилежного відповідач не надав. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З врахуванням того, що дія договору №2974дВ від 14.11.2013 року закінчилась, відповідач, відповідно до умов договору зобовязаний повернути внесок та нараховані проценти, але не повернув, а тому суд прийшов до висновку, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, а позов в цій частині підлягає задоволенню. Позивач, звертаючись до суду з вимогами про розірвання цього договору, з посиланням на ст.651 ЦК України, вказує на істотне порушення відповідачем його умов. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішення суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Разом з тим, вимоги позивача про розірвання договору вкладу №2974дВ від 14.11.2013 року задоволенню не підлягають, оскільки на день ухвалення рішення строк його дії уже закінчився, відтак відсутні правові підстави для його розірвання, а кошти підлягають поверненню, як зазначалося вище, у звязку із закінченням дії договору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, зважаючи на частковість задоволення позовних вимог, необхідно стягнути з Кредитної спілки «Злагода» на користь [PERSON] 551,20 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: partial