Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач 29.06.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності [PERSON], померлому 02.05.2006 року, ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96 та про визнання право власності за [PERSON], [INFO], права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96. З позовної заяви вбачається, що 02.05.2006 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишалось спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96. Зазначений житловий будинок був побудований спадкодавцем у 1969 році, але він не був введений в експлуатацію, а також на нього не було належним чином зареєстровано право власності, в результаті чого відсутній правовстановлюючий документ. Житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул.. Морська, 96, з господарськими та надвірними спорудами був зареєстрований у погосподарській книзі № 7 за 1991-1995 рік Приморської сільської ради як колгоспний двір, членами якого станом на 1991 рік були: позивач [PERSON] та [PERSON]. За життя, а саме 17.07.2001 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів [PERSON]. Після смерті батька позивач фактично прийняла спадкове майно, що залишилось після померлого, яке складається з яке складається з ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96. Однак оформити належним чином право власності на спадщину [PERSON] не може у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. На підставі цього позивач просить встановити факт належності її батьку ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, а також визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, у тому числі на ? частину зазначеного будинку за правом власності й на ? частину в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва на забудову присадибної ділянки в сільських населених пунктах [PERSON] була надана земельна ділянка за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 80, для забудови. Згідно вказаного свідоцтва забудова дозволена відповідно до рішення виконавчого комітету Кілійської районної ради депутатів трудящих від 04.08.1967 року за № 422 за типовим проектом № 8. Забудова була розпочата в 1967 році та закінчена 1969 році. Згідно довідки № 195 від 26.04.2016 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96 (колишній № 80), на зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 11.04.2016 року Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, складається з: літ. А житловий будинок загальною площею 98,0 кв.м., в тому числі житлової 48,7 кв.м., літ. Б сарай, літ. В убиральня, № 1-3, І надвірні споруди. Згідно рішення виконавчого комітету Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області № 107 від 30.11.2006 року [PERSON] в оформленні права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, за її батьком [PERSON], померлим 02.05.2006 року, та нею в рівних частках було відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації права власності за ними права власності на вказаний житловий будинок. З рішення виконавчого комітету Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області № 107 від 30.11.2006 року вбачається, що відповідно до погосподарської книги сільської ради № 7 за 1991 1995 рік, особовий рахунок № 361, [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору. Виникнення та державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, а саме на 1969 рік, регулювалася положеннями ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п. 2 [PERSON] Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної [PERSON] СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників. З\~п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 р. №127, вбачається, що для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р. Крім того, згідно п. 3.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» від 13.06.2012 № 304, Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.". Згідно з\~ст.120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який діяв до 16.12.1993 року, колгоспний двір\~це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 123 цього Кодексу\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до\~[PERSON] Верховної [PERSON] Української РСР № 885-ХІІ\~був введений в дію\~Закон України «Про власність». З розяснень, викладених у п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, не є самочинним будівництвом та належав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 02.05.2006 року помер [PERSON]. Про що в Книзі реєстрації смертей 04.05.2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 26, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 060814, виданий Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області. 03.02.1975 року народилась [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 460701 від 10.02.1975 року. 17.07.2001 [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, зареєстровано в реєстрі за № 84, відповідно до якого усе своє майно, що належатиме [PERSON] на день смерті, з чого в воно не складалось та де б на знаходилось, він заповів [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову,суд\~за\~наявності\~для того законних підстав, ухвалює\~рішення про задоволення\~позову. На підставі вищезазначеного суд вважає за можливе визнати за [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Приморське, вул. Морська, 96, який складається з: літ. А житловий будинок загальною площею 98,0 кв.м., в тому числі житлової 48,7 кв.м., літ. Б сарай, літ. В убиральня, № 1-3, І надвірні споруди.

Outcome: approved