Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великобурімської сільської ради про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкуванн. Мотивує позов тим, що, даний будинок належав її бабі [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач прийняла спадщину, оскільки подала у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори, але не може оформити свої спадкові права по тій причині, що на будинок відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право померлої на це майно. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Великобурімської сільскої ради в судове засідання не з'явився. 14.11.2017 р. до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнають. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Позивач є донькою [PERSON] та онукою [PERSON], на підтвердження суду надано копії свідоцтв про народження (а.с. 7, 8). [INFO] року [PERSON], а [INFO] [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серія [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 9, 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом на будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Належність померлій зазначеного майна підтверджується довідкою Великобурімської сільської ради № 1185 від 29.09.2017 року (а.с. 18). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. При житті [PERSON] склала два заповіти: 17 лютого 1993 року, посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 23, яким заповіла все своє майно [PERSON] ; 17 вересня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Великобурімської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 230, яким заповіла земельну ділянку, площею 3,13 га, яка розміщена в адмінмежах Великобурімської сільської ради також позивачу (а.с. 11, 32). У відповідності до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки заповіт за 2007 рік фактично не суперечить попередньому, суд приходить до висновку, що спадкоємцем всього майна померлої [PERSON] є [PERSON] Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з копії спадкової справи, після смерті [PERSON] її спадщину прийняла онука [PERSON], позивач по справі. (а.с. 28-31). Нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок нотаріусом позивачу відмовлено у зв"язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на спадкове майно (лист Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 1224/02-16 від 13.10.2017, а.с.19). А відтак, єдиним спадкоємцем померлої [PERSON], яка у встановлений законом строк та спосіб прийняла спадщину є її онука [PERSON] У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved