Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач 07.07.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку. Вякому просить суд: визнати [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою №1в будинку №80 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; зобовязати ГУ ДМС у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: квартирою №1в будинку №80 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013р., успадкувавши дану квартиру від тітки [PERSON], яка померла 27.11.2012р. Яка за життя на підставі рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради була призначена піклувальником [PERSON] до досягнення останньою повноліття, тобто до 09.04.2012р. Окрім позивача в вище зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON]. Проте, після смерті тітки, 27.11.2012 року, [PERSON] в квартирі не проживає, в утриманні квартири, її ремонті, оплаті житлово-комунальних послуг участі не приймає, не являється членом їх родини, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.08.2017 року задоволено заяву [PERSON]\~\~про перегляд судового рішення \~\~за нововиявленими обставинами у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної Служби у Дніпропетровській області, про виселення з квартири\~ та зняття з реєстраційного обліку. \~Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку, за яким визнано [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою №1в будинку №80 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі Дніпропетровської області скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 136-138). Ухвалою суду від 14.11.2017 року в якості третьої особи залучено [PERSON] (а.с. 181). Позивач та її представник, в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та наполягають на їх задоволенні. 02.02.2018 року надали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 193). Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що з позовними вимогами не згоден, та заперечує проти їх задоволення. Вказав, що відповідач є онукою [PERSON]- колишньої власниці спірної квартири. Після смерті бабусі відповідач не мала можливості проживати у квартирі, оскільки позивач заволоділа документами на квартиру та ключами від неї. В подальшому йому стало відомо, що позивач набула право власності на спірну квартиру, а згодом відчужила її родині [PERSON]. 02.02.2018 надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.194) Представник третьої особи Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області будучи повідомленими про час та дату судового розгляду справи до суду не зявився. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про перенесення розгляду справи у звязку з відрядженням до міста Дніпро (а.с. 196). Зважаючи на відсутність документів, що підтверджують поважність неявки третьої особи до судового засідання, суд не знаходить підстав для перенесення розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 27.02.2012 року. 31 жовтня 2013 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме, що [PERSON] є племінницею [PERSON] (а.с.60). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 01 червня 2016 року заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2013 року по справі за заявою [PERSON] про встановлення родинних відносин задоволено, рішення скасовано та призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.58). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 серпня 2016 року заяву [PERSON] про встановлення родинних відносин залишено без розгляду, у звязку з наявністю у даних правовідносинах спору про право (а.с.59). Після смерті [PERSON], яка померла 27 листопада 2012 року, позивач отримала право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі\~свідоцтва про право на спадщину за законом ВТР №279268, реєстр №3635, виданого 17.12.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.8). Також встановлено, що згідно із витягом з протоколу №5 засідання громадської комісії з житлових питань від 09.04.2010 року, за [PERSON] збережено право користування житловою площею в двокімнатній квартирі 40 в будинку 100 на вулиці Співдружності в м. Кривому Розі. Після встановлення піклування неповнолітня проживатиме та буде зареєстрована разом із піклувальником у приватному житлі піклувальника за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). На підставі рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 15.04.2009р. №206, надано неповнолітній [PERSON] статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] її піклувальником (а.с.9). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 травня 2016 року, яке набрало законної сили, визнано [PERSON] батьком [PERSON] та внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] та в графі «Батько» записати [PERSON] (а.с.56-57). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, досліджені в судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. \~В позовній заяві, як на підставу для задоволення позовних вимог позивач посилається на ст. 383, ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України та ст. ст. 71,72 Житлового кодексу України та вказує, що відповідач в спірній квартирі не мешкає більше шести місяців. Проте позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав. Оскільки нормами на які посилається позивач врегульовані правовідносини між власником житла та членами його сімї. Проте в позовній заяві позивачем зазначено, що [PERSON] не є членом її сімї. Таким чином, судом враховано, що ст. ст.71,72 ЖК УРСР не регулює спірні\~відносини, які виникли між\~позивачем та відповідачем. Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове\~приміщення\~із зняттям останніх з\~реєстрації. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до\~цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача\~або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Разом з тим, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач є онукою колишньої власниці квартири [PERSON], а рішення суду, яким встановлено факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] скасовано. На час розгляду справи судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 11.05.2016 р. квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON]. Таким чином, відповідач будучи онукою [PERSON] - колишньої власниці спірної квартири [ADDRESS], після смерті бабусі, не проживала у вказаній квартирі з причин, що не залежали від її волі, оскільки ключі та документи на квартиру були в позивача. Суд вважає, оскільки позивач на час розгляду справи не є власником зазначеної вище квартири, тому реєстрація в ній відповідача не створює перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. За вказаних вище обставин, не вбачається правових підстав, для визнання відповідача такою, що втратила право користування спірною квартирою та зняття її з реєстраційного обліку, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed