Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до міжнародного родоводу від 28.02.2012 року №060758 та міжнародного ветеринарного паспорту №01352908 вона є власником німецької вівчарки - «Ватсон» ( [PERSON] ), [INFO] . 06.12.2018 року вона доручила супроводжувати свою собаку для вигулу - [PERSON] , що проживає у [ADDRESS] і бачила як він виводив її собаку за межі квартири на короткому повідку із прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком собаки та з надягнутим намордником. О 09.00 год. 06.12.2018 року, коли він супроводжував її собаку (яка була на повідку, з нашийником та з надітим намордником) по бульвару Вигурівському між будинками № 13-А та № 13-Б у м. Києві, то став свідком того, що невідома йому жінка, як пізніше стало відомо це була відповідач - гр. [PERSON] , рухалась на відстані разом з собаками породи ірландський пшеничний тер`єр у кількості 7 собак, які були без намордників, особистих номерних знаків та на довгих повідках і супроводжувались нею усі разом, та одночасно. При цьому собаки відповідача - [PERSON] проявляли агресію як між собою, так і стосовно оточуючих (гарчали, лаяли, намагались зірватись з повідка). Коли відповідач через деякий час зупинилась біля будинку №13-Б по бульвару Вигурівському (дитяча установа) у м. Києві, три із семи собак, що супроводжувались відповідачем - гр. [PERSON] , скинувши з себе неналежним чином закріплені на них нашийники здійснили напад на її собаку (яка була з надягненим намордником та не мала фактичної змоги належним чином захистити себе), покусали його, завдавши йому тілесних ушкоджень (рвані рани на морді, спині та хвості). При цьому гр. [PERSON] ніяким чином не втручалась у ситуацію, утримуючи залишок у кількості чотирьох собак біля себе на довгих повідках, а через деякий час взагалі пішла у протилежному напрямку залишивши без догляду собак, що здійснили напад на її собаку. [PERSON] , що супроводжував собаку позивача, зміг відігнати агресивних собак, що залишила бездоглядними відповідач - [PERSON] , та зателефонував позивачу і до поліції за телефоном «102» повідомивши про здійснений напад агресивних домашніх собак та залишення їх бездоглядними у громадському місці власницею. Враховуючи нанесені собаками відповідача - гр. [PERSON] травми собаці позивача та необхідність надання йому медичної допомоги, [PERSON] вимушений був залишити місце події (про що повідомив оператора «102» о 09.24 год.) та терміново звернувся за наданням невідкладної ветеринарної медичної допомоги до Ветеринарного центру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де лікарі ветеринарного центру - [PERSON] та [PERSON] , здійснили огляд собаки позивача, надали йому невідкладну ветеринарну медичну допомогу, призначили курс амбулаторного лікування з 06.12.2018 року по 15.12.2018 року, а також у домашніх умовах за місцем мешкання, про що ними були оформлені відповідні документи про здійснені маніпуляції та призначення. Нанесення собаці позивача травм стало можливим з вини відповідача - гр. [PERSON] , яка утримувала та супроводжувала своїх собак із порушенням вимог діючого законодавства, що регламентує порядок утримання собак у м. Києві. Відповідач гр. [PERSON] , одночасно утримує за місцем свого мешкання у квартирі багатоквартирного будинку 5-8 собак зазначеної породи, без відповідної обов`язкової реєстрації у системі обліку тварин, яку здійснює орган уповноважений Київською міською державною адміністрацією, шляхом присвоєння тварині індивідуального номера та внесення відповідної інформації до загальної електронної бази непродуктивних тварин у м. Києві, чим порушує п. 3.2 розділу 3 ''Умови тримання та використання собак і котів", п. 4.4 розділу 4 ''Реєстрація собак та котів" Правил утримання собак та котів в м. Києві затверджених Рішенням Київської міської ради від 25.10.2007 року №1079/3912 ''Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві", що підтверджується відповідним Приписом № 317 від 14.12.2018 року, що був вручений уповноваженою особою відповідачу - [PERSON] і лише після цього відповідач здійснила обов`язкову реєстрацію собак, що утримуються нею за місцем мешкання. Внаслідок нанесених собаці позивача укусів собаками відповідача - гр. [PERSON] вона вимушена була звертатись за медичною допомогою до ветеринарного центру, у зв`язку із чим понесла матеріальні збитки у вигляді: витрат на первинний огляд собаки - 90 грн., витрати на місцеву анестезію - 50 грн., витрати на дренаж - 100 грн., витрати на обробку ран - 350 грн., витрати на ліки - 1 195 грн., витрати на післяопераційне зняття швів - 20 грн. Загальна сума витрат, згідно рахунків ветеринарного центру становить -1 805 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок матеріальної шкоди. Крім того, внаслідок нанесених укусів та травм собаці позивача собаками відповідача, позивач зазнала моральних страждань, вони полягають у тому, що вона перенесла стрес, відчуває постійні хвилювання виводячи свого собаку за межі квартири на прогулянку та панічно боїться зустріти при цьому відповідача з її собаками, так як не дивлячись на пригоду, що сталася, відповідач - гр. [PERSON] продовжує вигулювати своїх агресивних собак без намордників та одночасно у великій кількості на довгих повідках. У зв`язку із необхідністю лікування травм її собаки на протязі тривалого часу ( з 06 по 20 грудня 2018 року), в умовах щоденного відвідування ветеринарної клініки і домашніх умовах, у нею були порушені нормальні життєві зв`язки та стосунки з людьми (навчання, тренування, проведення вільного часу), через зміну її повсякденного та звичайного способу життя. При цьому вона постійно переживала за стан здоров`я її собаки та страждала разом з ним від фізичного болю завданого йому наявними травмами та під час здійснення процедур лікування. Всі ці душевні страждання негативно впливали на фізичний стан позивача та на стан її підготовки до семестрового контролю, як студентки 2-го курсу НУФВСУ, у тому числі під час його проведення у період з 10 по 29 грудня 2018 року, що додатково викликали її хвилювання за результати проходження нею семестрового контролю. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у сумі 5 000 грн. Таким чином просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок матеріальної шкоди 1 805.00 грн. та в рахунок моральної шкоди 5 000. 00 грн. Ухвалою суду від 12.03.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.04.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено її підготовчий розгляд. Ухвалою суду від 06.05.2019 року закрито підготовчий розгляд справи, призначено розгляд справи по суті. 13.05.2019 року від відповідача у справі до суду надійшов відзив на позовну заяву. 21.05.2019 року від позивача надійшла до суду відповідь на відзив відповідача. В судовому засіданні позивач повністю підтримала вимоги свого позову та просила про їх задоволення. Відповідач у справі в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав викладених у письмовому відзиві. Вислухавши вступне слово позивача та відповідача у справі, доптавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогамист.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимогст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до міжнародного ветеринарного паспорту №01352908 позивач є власником німецької вівчарки - «Ватсон» ( [PERSON] ), [INFO] . Як зазначила в судовому засіданні позивач, 06.12.2018 року вона доручила супроводжувати свою собаку для вигулу - [PERSON] , що проживає у [ADDRESS] і бачила як він виводив її собаку за межі квартири на короткому повідку із прикріпленим до нашийника особистим номерним знаком собаки та з надягнутим намордником. О 09.00 год. 06.12.2018 року, коли він супроводжував її собаку (яка була на повідку, з нашийником та з надітим намордником) по бульвару Вигурівському між будинками № 13-А та № 13-Б у м. Києві, то став свідком того, що невідома йому жінка, як пізніше стало відомо це була відповідач - гр. [PERSON] , рухалась на відстані разом з собаками породи ірландський пшеничний тер`єр у кількості 7 собак, які були без намордників, особистих номерних знаків та на довгих повідках і супроводжувались нею усі разом, та одночасно. При цьому собаки відповідача - [PERSON] проявляли агресію як між собою, так і стосовно оточуючих (гарчали, лаяли, намагались зірватись з повідка). Коли відповідач через деякий час зупинилась біля будинку №13-Б по бульвару Вигурівському (дитяча установа) у м. Києві, три із семи собак, що супроводжувались відповідачем - гр. [PERSON] , скинувши з себе неналежним чином закріплені на них нашийники здійснили напад на собаку позивача, (яка була з надягненим намордником та не мала фактичної змоги належним чином захистити себе), покусали його, завдавши йому тілесних ушкоджень (рвані рани на морді, спині та хвості). При цьому гр. [PERSON] ніяким чином не втручалась у ситуацію, утримуючи залишок у кількості чотирьох собак біля себе на довгих повідках, а через деякий час взагалі пішла у протилежному напрямку залишивши без догляду собак, що здійснили напад на собаку позивача. [PERSON] , що супроводжував собаку позивача, зміг відігнати агресивних собак, що залишила бездоглядними відповідач - [PERSON] , та зателефонував позивачу і до поліції за телефоном «102» повідомивши про здійснений напад агресивних домашніх собак та залишення їх бездоглядними у громадському місці власницею. Враховуючи нанесені собаками відповідача - гр. [PERSON] травми собаці позивача та необхідність надання йому медичної допомоги, [PERSON] вимушений був залишити місце події (про що повідомив оператора «102» о 09.24 год.) та терміново звернувся за наданням невідкладної ветеринарної медичної допомоги до Ветеринарного центру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] де лікарі ветеринарного центру - [PERSON] та [PERSON] , здійснили огляд собаки позивача, надали йому невідкладну ветеринарну медичну допомогу, призначили курс амбулаторного лікування з 06.12.2018 року по 15.12.2018 року, а також у домашніх умовах за місцем мешкання, про що ними були оформлені відповідні документи про здійснені маніпуляції та призначення. Позивач вважає, що анесення її собаці травм стало можливим з вини відповідача - гр. [PERSON] , яка утримувала та супроводжувала своїх собак із порушенням вимог діючого законодавства, що регламентує порядок утримання собак у м. Києві. В наслідок нанесених собаці позивача укусів собаками відповідача - гр. [PERSON] вона вимушена була звертатись за медичною допомогою до ветеринарного центру, у зв`язку із чим понесла матеріальні збитки у вигляді: витрат на первинний огляд собаки - 90 грн., витрати на місцеву анестезію - 50 грн., витрати на дренаж - 100 грн., витрати на обробку ран - 350 грн., витрати на ліки - 1 195 грн., витрати на післяопераційне зняття швів - 20 грн. Загальна сума витрат, згідно рахунків ветеринарного центру становить -1 805 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача на її користь в рахунок матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 п.п. «а» Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, затверджених 17.06.1980 року Міністерством житлово - комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерство охорони здоров`я УРСР, які є чинними на даний час на території України, «При додержанні вимог, вказаних у пункті 2 цих Правил, дозволяється тримати: собак і котів (не більше одного) - у квартирах, в яких проживає одна сім`я, а також в будинках, що належать громадянам на правах особистої власності». Пунктом 4 цих Правил передбачено, що «без повідків і намордників дозволяється тримати: собак при отарах і гуртах тварин, при оперативному використанні спеціальними організаціями, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на учбово-дресирувальних площадках». Згідно п.7 «Власникам собак і котів дозволяється: а) виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов`язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку». Правилами утримання собак та котів в м. Києві затверджених Рішенням Київської міської ради від 25.10.2007 року №1079/3912 "Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві" у п. 3.4 зазначено, що «При утриманні собак і котів їх власникам необхідно: запобігати прояву небезпечних дій з боку тварин, які утримуються, по відношенню до людей, інших тварин або майна», а п.5.3 передбачено, що «Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною». Крім цього п.5.8 цих Правил «Забороняється залишати тварин бездоглядними». Для притягнення винної до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач [PERSON] 07.12.2018 року, звернулась із письмовою заявою стосовно відповідача - гр. [PERSON] до Деснянського управляння поліції ГУНП у м. Києві. Проведеною перевіркою її звернення були зібрані матеріали, що підтверджують правопорушення з боку відповідача та стосовно гр. [PERSON] дільничним офіцером поліції Сиренком І.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП, серії ГП № 53718 від 14.12.2018 року та направлений разом із адміністративним матеріалом, для розгляду та прийняття рішення, до Деснянського районного суду м. Києва. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року закрито провадження у справі відносно [PERSON] за ч. 2 ст. 154 КУпАП у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як за підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем до суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вона не причетна до завдання матеріальної шкоди позивачу у справі. Так, у матеріалах справи є достатньо доказів спричинення матеріальної шкоди позивачу діями відповідача у справі, а саме з матеріалів справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності №754/3335/19 (3-1115/19) вбачається, що відносно відповідача [PERSON] ДОП Деснянського УПГУНП в м. Києві Сіренко І.О. 14.12.2018 року було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 154 КУпАП, а саме про те, що о 09 годині 07.12.2019 року по вул . Данькевича , 17 в м. Києві порушила правила тримання собак, а саме її собаки покусали іншу собаку чим завдали матеріального збитку власнику собаки. В письмових поясненнях відповідач зазначила власноручно: «більше порушувати не буду». Крім того в своїх письмових поясненнях, наданих дільничному офіцеру Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 14.12.2018 року відповідачем у справі було зазначено про те, що дійсно її собаки порвали повідки при цьому були без намордників та накинулися на іншу собаку породи німецька вівчарка та покусали її, чим завдали матеріальної шкоди власнику собаки. Матеріали справи також містять копію припису №317 від 14.12.2018 року КП «Центр ідентифікації тварин» яким відповідача [PERSON] було попереджено про дотримання вимог Правил, а саме зареєструвати тварин належним чином, дотримуватися санітарно гігієнічних норм та громадського порядку. З даним приписом відповідача було ознайомлено. В судовому засіданні в якості свідка також було допитано [PERSON] , який 06.12.2018 року вигулював собаку, яка належить позивачу, який підтвердив, що собаками відповідача було здійснено напад на собаку позивача. Собаки відповідача зірвалися з повідків і були без намордників, покусали собаку позивача, відповідач в цей момент ніяк не реагувала на те, що коїться, просто стояла і дивилася. Коли він викликав поліцію, попросив її залишатися на місці, проте вона не послухала і залишила місце події. Суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено заподіяння їй матеріальної шкоди відповідачем у справі та крім викладеного вище підтверджується також відповідними доказами, а саме копіями рахунків ветеринарного центру [PERSON] про надання медичної допомоги собаці позивача та її лікування від 06.12.2018 р., 07.12.2018 р., 08.12.2018 р., 09.12.2018 р., 10.12.2018 р., та 15.12.2018 р., а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 1 805.00 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то в судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач в судовому засіданні обґрунтувала вимоги позову в цій частині тим, що така шкода полягає у моральних і душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок нанесених укусів та травм її собаці собаками відповідача. Так, позивач зазнала моральних страждань, вони полягають у тому, що вона перенесла стрес, відчуває постійні хвилювання виводячи свого собаку за межі квартири на прогулянку та панічно боїться зустріти при цьому відповідача з її собаками, так як не дивлячись на пригоду, що сталася, відповідач - гр. [PERSON] продовжує вигулювати своїх агресивних собак без намордників та одночасно у великій кількості на довгих повідках. У зв`язку із необхідністю лікування травм її собаки на протязі тривалого часу ( з 06 по 20 грудня 2018 року), в умовах щоденного відвідування ветеринарної клініки і домашніх умовах, у нею були порушені нормальні життєві зв`язки та стосунки з людьми (навчання, тренування, проведення вільного часу), через зміну її повсякденного та звичайного способу життя. При цьому вона постійно переживала за стан здоров`я її собаки та страждала разом з ним від фізичного болю завданого йому наявними травмами та під час здійснення процедур лікування. Всі ці душевні страждання негативно впливали на фізичний стан позивача та на стан її підготовки до семестрового контролю, як студентки 2-го курсу НУФВСУ, у тому числі під час його проведення у період з 10 по 29 грудня 2018 року, що додатково викликали її хвилювання за результати проходження нею семестрового контролю. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює у сумі 5 000 грн. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особи неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить. Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи обставини, при яких позивачу діями відповідача була спричинена моральна шкода, глибину, тяжкість її моральних страждань, а також, виходячи з матеріального стану позивача, так і відповідача, яка спричинила шкоду, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування завданої моральної шкоди 1 500.00 гривень. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог позивача частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768.40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial