Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] звернулася до суду\~\~з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,\~ треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович,\~ Приватний виконавець Безмагоричних\~ Микита Андрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що приватним виконавцем Безмагоричних М.А. було направлено за місцем її роботи постанову від 10.12.2020 року, винесену при примусовому виконанні Виконавчого напису № 5016 від 02.11.2020 року, що видав приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу [PERSON] , яку отримано 14.12.2020 року поштою. У постанові невірно зазначено номер виконавчого провадження та дані приватного нотаріуса. Окрім того, позивач за вказаною у листі адресою не проживає і ніколи не проживала, тому,\~ очевидно, що жодної кореспонденції ні від приватного виконавця, ні від відповідача вона не отримувала, так само,\~ як і виконавчого напису і до цього часу не знала про його існування. Відповідно до вказаної\~ вище постанови з позивача було стягнуто заборгованість на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором № 0703/0308/88-056 від 28.03.2008 року у розмірі 1\~887\~290,49 грн.\~ та витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1500,00 грн. Постановлено здійснювати відрахування з її\~ доходів у розмірі 20% з урахуванням суми боргу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця до виплати загальної суми боргу 2078169,54 грн. Вважає, що вчинений виконавчий напис є незаконним, таким що не підлягає виконанню, так як рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.01.2014 року по справі № 333/7090/13-ц було задоволено позов АО «Альфа-банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим же кредитним договором № 0703/0308/88-056, а рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від\~ 12.05.2017 року № 333/2070/16-ц з позивача вже було стягнуто суму боргу за цим же кредитним договором і виконавче провадженням № 62453572 на теперішній час перебуває у провадженні Комунарського ВДВС. Тобто,\~ підстав для звернення до нотаріуса за цим виконавчим написом у відповідача не було, так само,\~ як і відсутня основна ознака для вчинення нотаріусом виконавчого напису, це її безспірність. Зазначені обставини змусили її звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до п.2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом\~\~Міністерства\~\~юстиції України від 22.02.2012 № 296/5: «Вчинення виконавчого напису\~\~в разі порушення основного зобов`язання\~\~та (або) умов іпотечного договору\~\~здійснюється нотаріусом\~\~після спливу 30 днів з моменту надісланих\~\~ іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця». Зідно п. 19\~статті 34 Закону «Про нотаріат»\~вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією; порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів врегульований\~Главою 14 Закону «Про нотаріат»\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктами 2.1. і 2.2. пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). У\~ст. 50 Закону «Про нотаріат»\~зазначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тобто, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення та заборгованість має бути безспірною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів ( затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року) - є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому Позивачем наводиться правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/293/15 стосовно того, що сам по собі факт подання стягувачем нотаріусу відповідних документів, зазначених в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затвердженому\~Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року) - не свідчить про відсутність спору щодо заборгованості. Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович всупереч наведеним вимогам чинного законодавства, вчинив оскаржуваний виконавчий напис № 5016 від 02.11.2020 року без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити. Визнати виконавчий напис № 5016 від 02.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з [PERSON] , [INFO] \~(ІПН [NUMBER] ) на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ\~ 35326253) заборгованості у розмірі 1\~887\~290,49 грн таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ\~ 35326253) на користь [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ) \~ понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн. Ухвалою\~\~судді Жовтневого районного суду\~\~м. Запоріжжя від 22 грудня 2020 року\~\~було відкрите провадження по справі\~\~за позовною заявою [PERSON] , ухвалено розглядати\~\~справу за правилами\~\~загального позовного провадження\~\~з повідомленням сторін.\~\~Підготовче засідання\~\~у справі призначалось\~\~на 24 березня 2021 року на 11-30 годин.\~ Ухвалою судді Жовтневого районного суду\~\~м. Запоріжжя від 15 липня 2021 року справу призначено до слухання на 26.08.2021 року на 11 год. 45 хв. У судовому засідання представник позивача адвокат Трачук Н.І. надала\~\~суду заяву про розгляд справи без її участі та без фіксації засобами аудіо зв`язку. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, 04.02.2021 року до канцелярії суду надійшли заперечення на позовні вимоги [PERSON] , в яких просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тарас Володимировичу та приватний виконавець Безмагоричних Микита Андрійович, в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв до суду не надавали. У зв`язку із неявкою\~\~у судове засідання\~\~сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~пристрою не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першоюст. 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимогст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що\~\~приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировием вчинений\~\~виконавчий напис №\~ 5016 від 02.11.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253) заборгованості у розмірі 1\~887\~290,49 грн 10.12.2020 року на підставі зазначеного вище виконавчого напису приватним виконавцем Безмагоричних\~ М.А. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63779836. При дослідженні змісту виконавчого напису № 5016 від 02.11.2020 року судом було встановлено, що приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В.не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення виконавчих написів. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює\~\~захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку\~\~встановлених законом. Згідно п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування у боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, зо встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення\~\~заборгованості проводиться\~\~у безспірному порядку\~\~на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. При цьому, суд вважає вірним\~\~твердження позивача про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність\~\~у сфері безспірної юрисдикції\~\~і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.\~\~Тому,\~ вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум\~\~або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право\~\~виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису- надання стягувачу можливості\~\~в позасудовому порядку реалізовувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, \~\~на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про виконавчого напису повинна існувати й крім того, також бути безспірною, заборгованість\~\~або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідний правовий висновок викладений\~\~у постановах ВСУ від 05 липня 2017 року №6-887цс, від 11 квітня 2019 року по справі №761/45737/17. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, від 11 квітня 2019р. по справі №761/45737/17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів (далі Перелік), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно пункту 2 Переліку, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Що стосується прийнятої\~Кабінету Міністрів України постанови «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662\~(далі Постанова), то Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 (яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року залишено без змін), вказану Постанову № 662 від 26.11.2014 р. визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Так, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по Справі № 826/20084/14 встановлено, що зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не враховують положень п. 6 ч. 10\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якого, якщо кредитодавця на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Таким чином, законодавець забезпечує право боржника на захист його інтересів шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, у пункті 2 Переліку відсутня вимога про надання нотаріусу документів, які б підтверджували повідомлення боржника кредитором про наявність заборгованості та необхідність її погашення, що безперечно є порушенням прав боржника. Водночас, доповнений\~Постановою розділ\~Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати «односторонній» розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. За таких обставин нотаріус не може здійснювати захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису. Крім того, доповнений оскаржуваною\~постановою розділ\~Переліку «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» дозволяє кредиторам без повідомлення боржника здійснювати односторонній розрахунок заборгованості та звільняє кредитора від обов`язку доведення безспірності спору, його суми та факту прострочення, що згідно\~Постанови\~суду є порушенням вимог\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема неможливість застосування\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів при вчиненні нотаріальних дій підтверджена також постановою Великої палати Верховного суду по справі №826/20084/14 від 20 червня 2018р. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний\~\~борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Наявність рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2014 року по справі № 333/7090/13-ц , яким було задоволено позов АО «Альфа-банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за цим же кредитним договором № 0703/0308/88-056, а також рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від\~ 12.05.2017 року № 333/2070/16-ц , яким з позивача вже стягнуто суму боргу за цим же кредитним договором\~ також протирічать безспірності боргу, окрім того, оскільки борг вже стягнуто за рішенням суду, підстав для вчинення виконавчого напису у відповідача не було. Відповідно до п. 3.1., 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5,нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Верховний Суд в своїй Постанові від 23.01.2018 по справі № 310/9293/15ц зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень\~статей87,88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі потрібно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису Відповідно до вимог\~статті 81 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному випадку обов`язок довести факт подання нотаріусу усіх необхідних документів покладається на відповідача,\~ як особу, яка такі документи мала подати нотаріусу. Так, матеріли справи не містять жодних належних доказів на підтвердження безспірності боргу Позивача перед відповідачем. Крім того, вирішуючи спір, суд також приймає до уваги висновки щодо застосування норм права, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 р. по справі № 916/3006/17, відповідно до яких строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою\~ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Матеріали цивільної справи також не містять належних доказів того, що приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В.\~ при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису було перевірено, чи взагалі виникло у стягувача право вимоги до боржника, а у разі, якщо таке право дійсно виникло, то скільки часу минуло з цього моменту. Таким чином, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду не доведена правомірність вчинення приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Личук Т.В. оскаржуваного виконавчого напису № 5016 від 02.11.2020 року Наслідком зробленого судом висновку щодо підтвердження наявності в діях приватного нотаріуса Личук Т.В.\~ чисельних та суттєвих порушень чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису № 5016 від 02.11.2020 року є необхідність визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, за результатами судового розгляду, позовні вимоги [PERSON] розцінюються судом як обґрунтовані та законні, будь-які підстави для відмови в їх задоволенні у суду відсутні. Згідно п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України,витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначаєтьсяст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2ст. 137 ЦПК України,за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України,для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір\~обґрунтованим (п.268). З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2020 між позивачем (клієнт) та адвокатом Трачук Наталією Іванівною (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги та представництво. За умовами п. 3 вказаного договору вартість послуг виконавця визначається за домовленістю сторін та складає: 1 година роботи адвоката на складання документів, участі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи\~1000 грн. Згідно з актом приймання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництво від 18.12.2020 року замовником оплачено у загальному розмірі 4000 грн. замовлені послуги, а виконавцем їх виконано. За 1 годину правничої допомоги сторони визначили плату у сумі 1000 грн. Виконавець станом на 28.04.2021 витратила за договором про надання правничої допомоги наступну кількість часу: складання позовної заяви, консультації, підготовка пакету документів для подання до суду) 3\~ год\~ 3000,00 грн, від 10 хвилин до 1 години участі у судовому засіданні (аванс за одне судове засідання)- 1\~ год 1000, 00 грн, всього 4000, 00 грн. За змістом ч.ч. 5, 6 ст.137ЦПК України,у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також не зазначено про необґрунтованість чи неспівмірність вказаних витрат. На підставі вищевикладеного, ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved