Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача відкритого акціонерного товариства „Львівагротранссервіс, позовні вимоги якого пізніше уточнив, в якому просить суд : зобовязати відкрите акціонерне товариство „Львівагротранссервіс внести зміни в персоніфіковану систему обліку відомостей : нарахований і оплачений середній заробіток в сумі 40 502 грн. з помісячною розбивкою з нарахуванням єдиного соціального внеску за період з 10.10.2005 року по 31.12.2010 року; нараховану і оплачену зарплату з оплатою єдиного соціального внеску з 16.11.2013 року по 02.04.2014 року в сумі 9 399,87 грн. ; нарахований і оплачений середній заробіток і єдиний соціальний внесок за рішенням Пустомитівського районного суду від 23.12.2014 року в сумі 20 455,53 грн. з помісячною розбивкою з 03.06.2014 р. по 23.12.2014 р.; нарахований і оплачений середній заробіток і єдиний соціальний внесок за рішенням Пустомитівського районного суду від 05.11.2015 року в сумі 23 677,92 грн. з помісячною розбивкою з 24.11.2014 р. по 05.11.2015 р.; Нарахований і оплачений середній заробіток і єдиний соціальний внесок за рішенням Пустомитівського районного суду від 11.07.2016 року в сумі 6 029,10 грн. з помісячною розбивкою з 06.11.2015 р. по 12.01.2016 р.; надати правову оцінку службовим особам відділу ДПІ Пустомитівського району та управлінню пенсійного фонду Пустомитівському району щодо неналежного здійснення перевірок і стягнення штрафів, пені за умисне ухилення ВАТ «Львівагротранссервіс» від сплати внесків у фонд соціального страхування і фонд державного пенсійного страхування; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що неналежне виконання ВАТ «Львівагротранссервіс» рішень Апеляційного суду Львівської області від 15 11.2013 р., Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.12.2014 р. і від 05.11.2015 року, щодо поновлення його на роботі та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу призвело до несплати єдиного соціального внеску, невнесення відомостей про середній заробіток в персоніфіковану систему обліку в результаті чого при нарахуванні та перерахунку занижено розмір пенсії. Позивач вказує, що на його неодноразові звернення в управління Пенсійного фонду в Иустомитівському районі і в ДПІ Пустомитівського району з метою сплати соцвнеску, відомості про середній заробіток за час вимушеного прогулу були внесені в систему персоніфікованого обліку. Після проведених перевірок ВАТ "Львівагротранссервіс" відображено середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно з рішенням суду за січень-грудень 2011-2012 рр., та за січень-листопад 2013 р. а сумі 22 176 грн. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 2005-2010 рр. в гумі 40 502 грн. в системі персоніфікованого обліку не був наданий. Перерахунок пенси позивача проведений. У звязку з протиправними діями, які призвели до неправильного та заниженого нарахування пенсії, окрім матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 10000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить задоволити повністю . В судовому засіданні представник відповідача відкритого акціонерного товариства „Львівагротранссервіс за дорученням [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги позивачак не визнали та заперечили. Свої заперечення мотивують тим, що ВАТ „Львівагротранссервіс не є повноважною особою на внесення відомотей до персоніфікованого обліку, дані відомості відповідно до п5 Постанови КМУ від 04.06.1998 року № 794 здійснює Пенсійний фонд та його органи на місцях, а тому предявлені вимоги до ВАТ „Львівагротранссервіс вважає безпідставними. В судовому засіданні представник третьої особи Галицького обєднаного управління пенсійного фонду України м. Львова за дорученням [PERSON], [PERSON] щодо задоволення позовних виомг позивача поклались на розсуд суду. В судове засідання представник третьої оосби : Галицької обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області не зявився, однак в ході судового розгляду справи щодо задоволення позовних вимог позивача поклався на розсуд суду. Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 15.11.2013 року відповідача ВАТ „Львівагротранссервіс вирішено поновити [PERSON] на посаді головного інженера ВАТ „Львівагротранссервіс, з 10.10.2005 року; виплатити 62 678 грн. середній заробіток за час вимушеного прогулу та 3000 грн. моральної шкоди. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.12.2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 31.03.2015 року, вирішено стягнути з відкритого акціонерного товариства „Львівагротранссервіс на корись [PERSON] 4 424,38 грн. ( чотири тисячі чотириста двадцять чотири гривні 38 коп.) недонарахованої та недоплаченої заробітної плати за період з 15.11.2013 року по 02.06.2014 року; 15 785 грн. 28 коп. (пятнадцять тисяч сімсот вісімдесят пять гривень 28 коп.) середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 червня 2014 року по 23 грудня 2014 року, з відповідними відрахуваннями соціального податку відповідно до Закону та 245,86 грн. (двісті сорок пять гривень 86 коп.) компенсації відповідно до ст. 34 Закону України „Про оплату праці. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року вирішено стягнути з відкритого акціонерного товариства „Львівагротранссервіс на корись [PERSON] 23 677,92 грн. (двадцять три тисячі шістсот сімдесят сім гривень 92 коп.) середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 грудня 2014 року по 05 листопада 2015 року, включно з відповідними відрахуваннями соціального податку відповідно до Закону та 11 318,04 грн.(одинадцять тисяч триста вісімнадцять гривень 04 коп.) компенсації відповідно до ст. 34 Закону України „Про оплату праці; стягнути з відкритого акціонерного товариства „Львівагротранссервіс на корись [PERSON] 5000 (пять тисяч) грн. відшкодування за завдану моральну шкоду. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно постанови державного виконавця державної виконавчої служби Пустомитівського РУЮ у Львівській області від 10.03.2016 року виконавче провадження № 4967365, закрито у звязку з фактичним виконанням 29.01.2016 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, в тому числі сплачено податок із заробітної плати, військовий збір та єдиний соціальний внесок. Відповідно до Закону України від 04.07.2013 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з проведення адміністративної реформи» з 01.10.2013 року функції адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передано органам державної фіскальної служби. Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; Згідно ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; Для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована. Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул. З листа ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області (а.с.7 ) судом встановлено, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ВАТ «Львівагротрансервіс» з питання дотримання законодавства щодо повноти утримання, нарахування та сплати податків і зборів при виконанні виконавчого листа № 1316/2-176/11 виданого Пустомитівським районним судом Львівської області від 13.12.2013 року, встановлено, що виконуючи рішення суду ВАТ «Львівагротрансервіс» не було проведено нарахування, утримання та перерахунок єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на загальну суму 9351, 62 грн. , а саме : 2011 р. 3247,09 грн.; 2012 р. 3260,08 грн. 2013 р. 2844,45 грн., чим порушено вимоги ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями). Згідно положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 1998 р. N 794 Персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов'язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням. Одним з Основних завдання персоніфікованого обліку є створення інформаційних передумов для визначення розміру виплат за пенсійним страхуванням залежно від тривалості страхового стажу та особистого внеску фізичної особи у формування коштів цього страхування; Персоніфікований облік здійснюється відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, законодавства про обов'язкове державне пенсійне страхування, цього Положення. Згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», який вступив в дію 01.01.2011 року, нарахування та утримання єдиного внеску повинно здійснюватись роботодавцем в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників за місяць, до якого належить вищевказаний фонд оплати праці. Згідно представлених суду індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] нарахування проведені всупереч положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що призвело до неналежного внесення відомостей в персоніфіковану систему обліку , що в свою чергу призвело до неналежного нарахування пенсії позивачу [PERSON] Суми виплаченої середньої заробітної плати [PERSON], нарахованої згідно рішення суду повинні відображатися з розбивкою помісячно у відповідності до календарного місяця нарахованої заробітної плати та інших нарахувань, а від так позовні вимоги позивача щодо внесення змін в персоніфіковану систему обліку відомостей нарахованої і оплаченої зарплати з оплатою єдиного соціального внеску з помісячною розбивкою за період з 16.11.2013 року по 02.04.2014 року, з 03.06.2014 року по 23.12.2014 року з 24.11.2014 року по 05.11.2015 року, з 06.11.2015 року по 12.01.2016 року є підставними та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) вступив дію з 01.01.2011 року єдиний внесок в період до набрання законом законної сили донарахуванню не підлягає. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача завданої йому моральної (немайнової) шкоди яка позивачем оцінена в розмірі 10 000,00 грн., суд вважає такі вимоги безпідставними. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких інших доводів, крім неналежних нарахувань які є предметом спору, на доведення факту заподіяння моральної шкоди, позивач суду не представив. Вимоги позивача в частині надання правової оцінки службовим особам відділу ДПІ Пустомитівського району та управлінню пенсійного фонду Пустомитівському району щодо неналежного здійснення перевірок і стягнення штрафів, пені за умисне ухилення ВАТ «Львівагротранссервіс» від сплати внесків у фонд соціального страхування і фонд державного пенсійного страхування, не були предметом доказування у справі, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed