Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 05 вересня 2012 року сторонами було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 31 грудня 2017 року в загальному розмірі складає 16818 грн.92 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 1762 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просить суд розглядати справу без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, однак завчасно подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 05 вересня 2012 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит в розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.7). Базова відсоткова ставка за кредитом 3,0 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.8). Відповідач [PERSON] погодилася, що заява позичальника разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом (а.с.7). Однак відповідач своєчасно не повертає ПАТ КБ ПРИВАТБАНК кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором по [PERSON] вбачається, що станом на 31 грудня 2017 року заборгованість останнього за кредитним договором №б/н від 05 вересня 2012 року становить 16818 грн. 92 коп., з яких: заборгованість за кредитом 766 грн. 13 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11775 грн. 70 коп., пеня -3000 грн. штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 500,00 грн. (фіксована частина) та 777 грн. 09 коп. (процентна складова) (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк. Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідач до банку не надав, у зв'язку з чим на підставі норм, передбачених Умовами і правилами надання банківських послуг, договір було продовжено на такий же строк. Отже, Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов кредитного договору від 05 вересня 2012 року не виконує, кредит в установлені строки його повернення не повертає, а тому заборгованість у розмірі 16818 грн.92 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 1762 грн. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

Outcome: approved