Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який є співвласником у майні, а саме квартирі, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке належало померлому. Зауважує, що крім нього, у відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру від 31 липня 1997 року власниками квартири є позивач та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померлий). Стверджує, що на даний час виникла потреба скористатися своїм правом для вчинення правочину відносно нерухомого майна, однак здійснити цього не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру відсутні чітко визначені частки у кожного із співвласників. Зазначає, що звернулася до Свалявської державної нотаріальної контори для оформлення частини спадкового майна, проте їй в усному порядку повідомлено про те, що необхідно визначити частку в майні та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В зв`язку з вищевикладеним просить визначити частки в майні спільної сумісної власності, а саме квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (померлий) по 1/4 частки кожному та встановити [PERSON] , [INFO] , та встановити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за померлим [PERSON] з дня набуття рішенням законної сили, оскільки пропустила строк з поважних причин, зокрема, часто хворіє, що перешкодило їй вчасно звернутись до нотаріуса. Ухвалою Свалявського районного суду відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке в останнє відкладено на 19.02.2020 року. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області роз`єднано позовні вимоги по справі. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги [PERSON] до Полянської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Свалявська державна нотаріальна контора про визначення частки в майні спільної сумісної власності. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в канцелярію суду надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та росить задовольнити. Представник Полянської сільської ради в канцелярію суду надав заяву, про розгляд справи без участі представника сільської ради. Розгляд справи залишає на розсуд суду (а.с.45). Відповідач [PERSON] в канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.41) Відповідач [PERSON] в канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.42). Представник Свалявської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд доходить наступного висновку. В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданої повторно, виконавчим комітетом Тибавської сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області, від 13 квітня 2018 року, актовий запис № 13, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] виданої виконавчим комітетом Полянської сільської ради, Свалявського району, Закарпатської області від 24 січня 2013 року, актовий запис № 01, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно свідоцтва на право власності на квартиру виданого МД "Закарпаткурортрембуд" від 31 липня 1997 року та зареєстрованого Свалявським бюро технічної інвентаризації квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Довідкою виданою виконкомом Полянської сільської ради за №2477 від 04 жовтня 2019 року стверджується, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] буди зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Померлий [PERSON] в квартирі проживав без місця реєстрації (а.с.51). Згідно відповіді державного нотаріуса Свалявської державної нотаріальної контори за № 824/01-16 від 10 грудня 2019 року спадкова справи за померлим [PERSON] не заведена, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №58662033 від 10.12.2019 року , заяви про прийняття/відмову спадщини ніхто не подавав (а.с.39). Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Позивач заяву до нотаріуса для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала по причині того, що тривалий час хворіла, має низку хронічних хвороб, які позбавили її можливості вчасно подати заяву, що підтверджується довідкою виданою КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.27). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що перебувала на лікуванні, часто хворіє. Інші спадкоємці не звертались із заявами про прийняття спадщини, та діти покійного подали заяви до суду про визнання позову, їм відомо про судову справу, самостійних вимог до предмета спору ніхто не заявив. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З наданих доказів вбачається, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнає поважними. Згідно з ч.4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підставний, та слід визначити додатковий строк позивачу для подання відповідної заяви. На підставі наведеного суд доходить висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, наявні підстави для задоволення позовних вимог, та слід визначити позивачу строк: два місяці для подання відповідної заяви про прийняття спадщини, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved