Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. У своїх позовних вимогах покликається на те, що 25.06.2013 року, біля 16 години неповнолітній [PERSON], вступив в злочинну змову з неповнолітнім [PERSON] та спільними діями з під будинку [ADDRESS] таємно викрали, належний позивачу мопед марки «Вайпер», з робочим об'ємом двигуна 49.9 куб.см., вартістю 4000 гривень, після чого розпорядились викраденим на власний розсуд, таким чином спричинили йому матеріальні збитки на суму 4000 гривень, які позивачу не відшкодовано. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07.11.2013 року визнано [PERSON], [PERSON] винними у скоєнні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України та звільнено їх від кримінальної відповідальності із направленням їх у зв'язку із недосягненням повноліття до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до їх виправлення на термін 2 роки кожного. Однак під час винесення ухвали не вирішувалось питання про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих злочином, оскільки відповідачі зобов'язувались це зробити добровільно, зокрема батьки відповідачів у письмовому виді підтвердили зобов'язання по відшкодуванні завданої їх неповнолітніми дітьми шкоди, та добровільно відповідачі шкоду не відшкодували. Тому [PERSON] звернувся з даним позовом в суд. Одночасно з матеріальними збитками було заподіяно і моральну шкоду, що полягала в хвилюваннях через викрадення майна, невідшкодуванням йому завданих збитків протягом тривалого часу, через що в нього було порушено нормальний ритм життя - неможливість використання викраденого мопеду для виконання домашніх обов'язків, поїздок на дачу, відпочинку. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] не досягнули повноліття та не мають достатньо майна для відшкодування шкоди, такий обов'язок покладається і на їх батьків. А тому просив стягнути з відповідачів 4 000 грн. матеріальних збитків, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також просить стягнути із відповідачів витрати понесені ним на правову допомогу у зв'язку із зверненням до суду в розмірі 500 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Просить позов задоволити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з"явились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заперечень стосовно заявленого позову в адресу суду не направили. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 07.11.2013 року визнано [PERSON], [PERSON] винними у скоєнні суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України та звільнено їх від кримінальної відповідальності із направленням їх у зв'язку із недосягненням повноліття до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків до їх виправлення на термін 2 роки кожного. Дана ухвала набрала законної сили, що стверджується копією ухвали. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок неправомірних дій відповідачів позивачу спричинено матеріальну шкоду. Згідно ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1179 ЦК України установлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Як вбачається із наявної в матеріалах справи угоди між позивачем та батьками неповнолітніх відповідачів, останні зобов'язувались в строк до 30.11.2013 року відшкодувати [PERSON] завдані йому збитки. Стороною позивача не надано доказів наявності у неповнолітніх відповідачів доходів та майна, достатнього для відшкодування шкоди. Сторона відповідачів не надали доказів, які б вказували на наявність такого майна у неповнолітніх. А тому, суд приходить до висновку, що у відшкодування майнової шкоди в користь позивача слід стягнути 4 000 (чотири тисячі) грн. солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], які є батьками неповнолітнього [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які є батьками неповнолітнього [PERSON]. Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач [PERSON] мотивує моральну шкоду моральними стражданнями, порушенням звичайного стану життя, перебуванням у стресі в результаті викрадення його мопеда, який йому на повернуто. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини осіб, які завдали моральної шкоди, у відшкодування моральної шкоди з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід солідарно стягнути 5000 грн. Крім того, згідно положень ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідачів в рівних частинах підлягають понесені позивачем [PERSON] документально підтверджені судові витрати у справі.

Outcome: approved