Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач 22.11.2017 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.1995 року, мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на вихованні у позивача. Оскільки сімейне життя між ними не склалося, вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, проживають окремо й не ведуть спільного господарства, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.11.2017 після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2018 дану справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Ухвалою суду від 26.04.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Крім того, зазначив, що вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з червня 2016 року. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, конверти з судовими повістками про виклик повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчать матеріали справи. За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлялась судом про розгляд справи, відзиву на позов від останньої не надходило. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 08.10.1995 було укладено шлюб, який зареєстрований Родниківською сільською Радою Уманського району Черкаської області, актовий запис №17, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Крім того, сторони у справі мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчить подана позивачем позовна заява, а також заява від 26.04.2018, сторони проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства з червня 2016 року, намірів зберігати шлюб позивач не має. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640,00 гривень, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved