Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" (далі Банк) у липні 2013 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 31.05.2006 року між Банком та відповідачем було укладено договір №DNH4KP72140413 на підставі якого [PERSON] отримав кредит у сумі 5947,50 гривень, зі сплатою 25,08 % річних за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту та процентах не вносить, внаслідок чого станом на 13.06.2013 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 84262,65 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5947,50 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 27141,31 гривень, пеня у сумі 46685,14 гривень та штрафи у сумі 500 гривень і 3988,70 гривень, які позивач просив стягнути на свою користь з [PERSON]. У судове засіданні представник позивача надала письмову заяву у якій підтримала у повному обсязі позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 31.05.2006 року укладено Кредитно-заставний договір, який складається із Заяви про видачу кредиту від 31.05.2006 року, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам АТ КБ «Приватбанк» та Тарифів банку. Відповідно до вказаного договору банк надає [PERSON] кредит у сумі 5947,50 гривень на строк по 31.07.2008 року за сплатою відсотків за користування кредитом 2,09% в місяць. При цьому 4575 гривень із кредитних коштів перераховуються банком ПП [PERSON] на оплату товару придбаного [PERSON] - системний блок, монітор, багатофункціональний пристрій та мережевий фільтр, а інша частина кредитних коштів перераховується на користь банку в якості комісії. Погашення кредиту повинно здійснюватися щомісяця. У випадку порушення позичальником зобов'язань по погашенню кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом на рівні 6% на місяць (а.с. 4, 29-36). Відповідно до меморіального ордеру від 01.06.2006 року АТ КБ «ПриватБанк» перераховано на рахунок ПП [PERSON] 4575 гривень для оплати товару придбаного [PERSON] (а.с. 80). Згідно Акту приймання-передачі товару №DNH4KP72140413 [PERSON] отримав в ПП [PERSON] придбаний товар - системний блок, монітор, багатофункціональний пристрій та мережевий фільтр (а.с.78). Таким чином Банк повністю виконав свої зобов'язання за кредитним договором із [PERSON] від 31.05.2006 року. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 3), станом на 13.06.2013 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 84262,65 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5947,50 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 27141,31 гривень, пеня у сумі 46685,14 гривень та штрафи у сумі 500 гривень і 3988,70 гривень. В той же час відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що розмір неустойки (пені) нарахований банком [PERSON] підлягає зменшенню до 7000 гривень, оскільки нарахований розмір неустойки у 46685,14 гривень значно перевищує розмір збитків заподіяних банку та є явно несправедливим, а крім того банк мав можливість запобігти виникненню такого розміру неустойки звернувшись до суду раніше чим у 2013 році. Пунктом 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с. 29-36) передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Таким чином процентна складова штрафу становить: (5947,5 + 27141,31 + 7000) х 5% = 2004,44 гривень. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини суд приходить до висновку, що між сторонами 31.05.2006 року укладено договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом [PERSON] належним чином не виконані, а отже заборгованість у сумі 42593,25 гривень, з яких заборгованість за кредитом 5947,50 гривень, заборгованість за процентами по користуванню кредитом 27141,31 гривень, пеня у сумі 7000 гривень та штрафи у сумі 500 гривень і 2004,44 гривень підлягає стягненню з [PERSON] на користь Банку. Своїх заперечень проти позову відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial