Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

До суду звернулося ТОВ «Автокредит\~Плюс» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованостів розмірі 99066,19 грн. та судових витрат у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 09.01.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до публічного договору №ZR00A!0000551178 тим самим, надав згоду на приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «Автокредит Плюс». Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб- сайті ТОВ «Автокредит Плюс» затверджено порядок отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ «Автокредит Плюс» відповідно до якого отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ «Автокредит Плюс» є публічною пропозицією ТОВ «Автокредит Плюс» укласти договір фінансового лізингу. Договір фінансового лізингу укладається шляхом приєднання Лізингоодержувача до Публічного договору. Приєднання Лізингоодержувача до Публічного договору здійснюється через підписання ним «Заяви про приєднання до публічного договору». Вищевказаний Публічний договір та «Заява про приєднання до публічного договору» (надалі по тексту - Заява про приєднання) становлять Договір фінансового лізингу. Відповідно до п. 14.1.1 Заяви про приєднання предмет лізингу та його вартість: автомобіль згідно специфікації. Відповідно до й. 14.1.2 Заяви про приєднання строк лізингу: 60 місяців з моменту підписання графіку лізингових платежів. Відповідно до п. 14.3 Заяви про приєднання щомісяця в Період сплати Лізингоодержувач сплачує Щомісячний платіж в розмірі 1 770, 00 грн. (Одна тисяча сімсот сімдесят гривень 00 копійок) та відшкодовує Лізингодавцю всі витрати Лізингодавця, що пов`язані з виконання Договору, та які виникли у Лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць. Згідно з п. 9.2 Договору у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених статтями 6.2.1, 6.2.2 та 6.2.4 Договору, щодо сплати відсотків за користування Предметом лізингу, комісії за проведення щомісячного моніторингу Предмета лізингу, комісіїї за надання Предмету лізингу та відшкодувань вартості Предмету лізингу, у тому числі зобов`язань, передбачених статтею 9.10 Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п. 9.3 Договору у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених статтею 6.2.3 цього Договору, Лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. 9.4 У разі порушення Лізингоодержувачем будь-якого із зобов`язань, передбачених у статтях 6.2.6 - 6.2.8, Договору, він сплачує Лізингодавцю штраф у розмірі 100% від загальної вартості Предмета лізингу (у т.ч. ПДВ), зазначеної в Специфікації'. Відповідно до п. 9.5 Договору у випадку порушення Лізингоодержувачем будь-якого із зобов`язань, передбачених у статтях 6.2.14 - 6.2.16 Договору, він сплачує на користь Лізингодавцю штраф у розмірі 25 % від загальної" вартості Предмета лізингу (у т.ч. ПДВ), передбаченої' в Специфікації'. Згідно з п. 9.6 Договору при порушенні Лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов`язання за Договором понад 30 календарних днів, Лізингодавець має право нарахувати, а Лізингоодержувач зобов`язується сплатити Лізингодавцю штраф у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов`язання (у т.ч. ПДВ). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно доп.9.11,9.12 Договору нарахування неустойки за цим Договором здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане відповідною Стороною. Сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення винагород та платежів по відшкодуванню витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням цього Договору тривалістю у 5 (п`ять) років. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідно до Акту прийому-передачі від 19.02.2014 року, Позивач передав Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач зі свого боку прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки Фіат, модель Добло ПГА-4, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип - універсал, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Довідки щодо стану заборгованості за Договором фінансового лізингу № №ZR00A!0000551178 від 09.01.2014 р. станом на 04.06.2019 р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Автокредит Плюс» становить 99 066, 19 грн. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, проте матеріали справи містять клопотання про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву, до змісту якої просив у задоволенні позову відмовити, розглянути справу у його відсутність. Матеріали справи містять відзив. Вивчивши наявні\~матеріали справи\~у їх\~сукупності,\~прийнявши до\~уваги пояснення\~позивача за\~суттю спору\~і підставами\~звернення в\~суд,\~надавши належну\~юридичну оцінку\~правовідносинам,\~що виникли\~між сторонами\~по справі,\~суд доходить\~висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.01.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до публічного договору №ZR00A!0000551178 тим самим, надав згоду на приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «Автокредит Плюс». Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідно до Акту прийому-передачі від 19.02.2014 року позивач передав Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач зі свого боку прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки Фіат, модель Добло ПГА-4, 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип - універсал, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідач свої зобов`язання, передбачені договором не виконав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом, процентами та комісією. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обоє 'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. І, ч. 2 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Разом з тим, відповідно до ч. З ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, та вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Автокредит Плюс» підлягає стягненню заборгованість на суму 99066,19 грн., в межах заявлених позовних вимог. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.133,\~141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved