Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В\~ обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 03.07.2019 р. з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Opel», д/н « [NUMBER] », в місті Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Chevrolet», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.09.2019 р., у скоєнні ДТП відповідача визнано винним. На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була, у зв`язку з чим заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого автомобіля, [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Згідно висновку, вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження ТЗ «Chevrolet», д/н [NUMBER] , склала 48562,26 грн., витрати на встановлення розміру збитку склали 922,65 грн. У зв`язку із настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, згідно висновку вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження ТЗ «Chevrolet», д/н [NUMBER] , розмір регламентної виплати, яку здійснило МТСБУ, становить 44669,41 грн.. Оскільки, МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 44669,41 грн., витрат на встановлення розміру збитку 922,65 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 93). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за вказаною ним адресою його місця проживання (а. с. 83, 96, 97), яка також була вказана ним у його заявах до суду про залучення третьої особи (а. с. 48), про призначення судової автотоварознавчої експертизи (а. с. 51), а також відзиві на позов (а. с. 54). Крім того, 23.11.2021 року на мобільний номер телефону представника відповідача було здійснено телефонний дзвінок та останнього повідомлено про призначене судом судове засідання на 02.12.021 року о 12:20 годині, про що складено відповідну телефонограму (а. с. 90). У зв`язку з неявкою до суду відповідача та його представника, суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість відповідачу та його представнику прибути у судове засідання (а.с.88, 89). Проте, сторона відповідача не скористалася правом брати участь в судових засіданнях та не прибула у судове засідання. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003). Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства, суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, але достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити. За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи, що відповідачем було надано відзив на позовну заяву, а також те, що відповідач був обізнаним про судове засідання, вважаю можливим розгляд справи здійснити за відсутності сторони відповідача на основі наявних доказів. Разом з тим, як вже було зазначено судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому той заперечував проти задоволення позовних вимог та вказав наступне. Після ДТП, яке мало місце 03.07.2019 року, відповідач [PERSON] в добровільному порядку заздалегідь домовився з [PERSON] про розмір оплати заподіяної шкоди і сплатив останньому 200,00 доларів США саме ту суму, яку просив сплатити йому [PERSON] , про що свідчить власноруч складена розписка. Відповідач вказує, що оскільки МТСБУ звернулося до нього з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу, то це свідчить про те, що дії [PERSON] фактично направлені на заволодіння чужими коштами безпідставно. Крім того, представник відповідача вказав, що сторона відповідача із визначеним розміром страхового відшкодування у сумі 48563,26 не погоджується, оскільки внаслідок ДТП т/з отримав легке пошкодження задньої правої двері, яке, на його думку, не може коштувати таких коштів. У зв`язку з незгодою щодо вартості завданих пошкоджень, представником було заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі\~згоди позивача,\~суд вважає\~можливим провести\~розгляд справи,\~у відсутності\~відповідача та\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~що відповідає\~положенням\~ст.\~223\~ЦПК\~України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 03.07.2019 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Opel», д/н « [NUMBER] », в місті Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Chevrolet», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] отримав пошкодження (а. с. 8 10). Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.09.2019 р., у скоєнні ДТП [PERSON] визнано винним (а. с. 7). На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була, у зв`язку з чим заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. 07.07.2019 року [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою (а. с. 11, з. б.). Згідно Звіту № 22-07/19, від 22.07.2019 року, вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження ТЗ «Chevrolet», д/н [NUMBER] , склала 48562,26 грн., витрати на встановлення розміру збитку склали 922,65 грн. (а. с. 18 30). Наказом Начальника Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ № 11279, від 25.10.2019 року, на рахунок [PERSON] було здійснено регламентну виплату у розмірі 44669,41 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно витягу зі звіту № 22-07/19, від 22.07.2019 року та довідки № 1, від 18.10.2019 року, про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а. с. 15, з.б.; а. с. 16). Розмір здійсненої позивачем регламентної виплати у сумі 44669,41 грн. підтверджується платіжним дорученням № 1154353, від 29.10.2019 року (а. с. 17). Сума витрат, понесених позивачем, на встановлення розміру збитку склали 922,65 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1153601, від 04.10.2019 року (а. с. 17). Як вже було зазначено судом, у зв`язку з незгодою щодо вартості завданих пошкоджень, представником відповідача було заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.02.2021 року, було задоволено заяву представника відповідача про призначення судової авто-товарознавчої експертизи у цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а. с. 71 72). Після призначення експертизи, на адресу Малиновського районного суду м. Одеси 03.06.2021 року надійшло клопотання судового експерта, про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи № 21-2883, від 28.05.2021 року, в якому той просив: забезпечити можливість безперешкодного огляду КТЗ (прибути до експерта або забезпечити прибуття експерта за місцем знаходження КТЗ), або повідомити про можливість виконання експертизи за матеріалами наявними у справі без огляду автомобіля надавши при цьому оригінал або якісну копію звіту № 22-07/19, від 27.08.2019 року з усіма додатками (а. с. 78). Крім того, разом із вказаним клопотанням експерта було надано рахунок для оплати послуг експерта за проведення експертизи (а. с. 79). 09.07.2021 року за вих. № 521/19326/20/21490/2021 на адресу проживання [PERSON] , вказану ним у його заявах до суду та його відзиві на позов, судом було направлено клопотання експерта, для виконання. Проте, на адресу суду повернувся конверт із вказаним клопотанням експерта, з зазначенням поштовим відділенням: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 83). Інших його адрес, відповідачем [PERSON] навмисно вказано суду не було (а.с.48, 51, 54), Телефонних номерів засобів зв`язку у своїх заявах до суду відповідачем [PERSON] навмисно вказано не було, а вказано ним було, що "засоби зв`язку: "поштові" (а.с.48, 51, 54). Отже, судом було прийнято всі міри, з метою повідомлення відповідача, але той навмисно укрив від суду його фактичне місце перебування та його телефонні засоби зв`язку. З огляду на невиконання клопотання експерта про оплату послуг експерта за проведення експертизи, 05.08.2021 року на адресу суду надійшов лист ОНДІСЕ МЮ України, про неможливість надання висновку (а. с. 81). Тобто, заявивши до суду клопотання про призначення судової експертизи, сторона відповідача припинила цікавитися станом виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.02.2021 року, якою було задоволено клопотання цього ж відповідача. Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч. ч. 1 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких інших доказів розрахунку вартості заподіяної [PERSON] майнової шкоди, а тому виходить з наявних в матеріалах справи доказів. Крім того, стосовно вказаного відповідачем у відзиві на позов, що дії [PERSON] фактично направлені на заволодіння чужими коштами безпідставно, оскільки [PERSON] в добровільному порядку було сплачено [PERSON] 200,00 доларів США в рахунок відшкодування завданої йому шкоди внаслідок ДТП, то суд зазначає, що наведене не стосується предмету спору у даній цивільній справі, у зв`язку з чим не може бути взято до уваги. Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Положеннями\~ ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. а) п. 41.1.\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1 та 2 ст.\~509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Як встановлено ч.1 \~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. За \~п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно\~ст. 993 ЦК України,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи приписи\~ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] .. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а. с. 1). За таких обставин, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування, у розмірі 44669,41 грн., суми витрат, понесених позивачем, на встановлення розміру збитку у розмірі 922,65 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн..

Outcome: approved