Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. На підставу своїх вимог спирається на те, що 17 жовтня 2016 року в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області у віці 74 років помер [PERSON], про що 19.10.2016 року складено відповідний актовий запис за №25, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР №290327, виданим 19.10.2016 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Зареєстроване місце проживання спадкодавця на момент смерті було в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області. Довідка Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.11.2017 року №1413, надана для оформлення спадщини, підтверджує, що дійсно 17 жовтня 2016 року в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], заповіт від імені [PERSON] Вікторівською сільською радою не посвідчувався. Позивачу відомо, що після смерті [PERSON] його син [PERSON] подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, та у нотаріальній конторі заведено спадкову справу. Разом з тим, за обставинами справи, позивач [PERSON] [INFO], проживав в [INFO] з [PERSON], який помер 17.10.2016, фактично спільно і постійно однією сімєю з травня 2010 року до його смерті. [PERSON] здійснював догляд за [PERSON], оскільки той був похилого віку, за власні кошти здійснив його поховання після смерті, проводив поминальні обрядові обіди. Тобто, позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1264 ЦК України, за якою у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки фактичними є обставини спору між спадкоємцями про право на спадщину, за таких обставин виключається встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження згідно приписів ч. 4 ст. 256 ЦПК України, за якою суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Позивач звертатається до суду в порядку позовного провадження з даним позовом, оскільки наявним є спір про право. Оскільки позивач фактично постійно проживав спільно із спадкодавцем однією сім"єю до часу відкриття спадщини, вся правовстановлююча документація на спадкове майно після смерті [PERSON] залишилась у позивача. Так, за наявними документами підтверджується, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6726 га., в адмінмежах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №150386 від 07.07.2011 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6726 га., на території Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР-11-5-1085 від 30.03.2001 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4185 га., по вул. Весняна, 7 в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №963347 від 13.03.2008 року, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Весняна, 7 в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області. Позивач вважає, що він має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги за законом, однак у звязку з наявністю спору про право на спадкове майно вимушений звертатись з даним позовом до суду, та на обґрунтування позовних вимог зазначає наступне. За обставинами даної справи, після смерті [PERSON], який помер 17 жовтня 2016 року у віці 74 років в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області, наявним є спадкоємець першої черги за законом відповідач по справі. Разом з тим, наявним є спадкоємець четвертої черги за законом позивач по справі, який за підтвердженими обставинами постійно проживав із спадкодавцем спільно і постійно однією сімєю з травня 2010 року до його смерті, більше 6-ти років. За таких обставин позивач, крім іншого, постійно опікувався спадкодавцем, який був похилого віку та потребував допомоги, а відповідач у свою чергу за таких обставин не має права на спадкування, у зв'язку з чим представник позивача вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просили суд розглянути справу у їх відсутності. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої визнають позовні вимоги та просили суд розглянути справу у їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: дійсно 17 жовтня 2016 року в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області у віці 74 років помер [PERSON] (а.с.8). Зареєстроване місце проживання спадкодавця на момент смерті було в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області. Довідка Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.11.2017 року №1413, надана для оформлення спадщини, підтверджує, що дійсно 17.10.2016 в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області помер [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. Також дана довідка підтверджує, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син [PERSON], заповіт від імені [PERSON] Вікторівською сільською радою не посвідчувався. (а.с.9). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] його син [PERSON] подав заяву до Маньківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, та у нотаріальній конторі заведено спадкову справу, що підтверджується відповідною довідкою від 13.12.2017 №2329/01-16. Згідно позовних вимог позивач зазначає, що він проживав в [INFO] з [PERSON], який помер 17.10.2016, і фактично спільно і постійно однією сімєю з травня 2010 року до його смерті. Позивач здійснював догляд за [PERSON], оскільки той був похилого віку, за власні кошти здійснив його поховання після смерті, проводив поминальні обрядові обіди, що підтверджується. письмовими заявами-поясненнями жителів села Вікторівка Маньківського району Черкаської області [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно довідки Вікторівської сільської ради №1413 від 17.11.2016 року вбачається, що разом з [PERSON] на день смерті ніхто не проживав і не числився (а.с.9), що суперечить письмовим показам гр. [PERSON] та [PERSON] Місце реєстрації позивача є с. Вікторівка, вул. Центральна 52, але із позовної заяви та письмових-пояснень гр. [PERSON] та [PERSON]А вбачається, що фактично позивач проживав разом з [PERSON], але на обліку як тимчасово проживаючий в сільські раді не рахувався. У відповідності до ст.1264 ЦК України, за якою у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки у ст. 1264 ЦК України відсутні будь-які вимоги, щодо місця проживання в розумінні зареєстрованого чи фактичного, тому суд вважає, що даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Оскільки фактичними є обставини спору між спадкоємцями про право на спадщину, за таких обставин виключається встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження згідно приписів ч. 4 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування": справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можутьвплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6726 га., в адмінмежах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №150386 від 07.07.2011 року, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6726 га., на території Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР-11-5-1085 від 30.03.2001 року, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4185 га., по вул. Весняна, 7 в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №963347 від 13.03.2008 року, та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Весняна, 7 в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області. (16-25). Тобто позивач має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги за законом. Відповідач згідно письмової заяви позовні вимоги визнав та не заперечує проти того, щоб спадщину по закону позивач прийняв як спадкоємець четвертої черги, чим визнає право позивача на спадкування та факт його проживання однією сім"єю більше п"яти років разом із спадкодавцем. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України встановлюється черговість спадкування за законом. За ч. 2 ст. 1223 ЦКУ, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України, за якою у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано такі розяснення: відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Ст. 16 ЦК України надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тому позов позивача підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved