Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON], від імені якого діє представник [PERSON], звернувся в суд з позовом про стягнення боргу до відповідача. Позов обґрунтовує тим, що 30.09.2013 року він надав у позику відповідачу грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США, які він зобов»язався повернути 30.03.2014 року. Крім того, від отриманої суми позики відповідач зобов»язався сплачувати проценти в розмірі 2,5% щомісячно, що підтверджується розпискою, написаною відповідачем власноручно, але коштів добровільно не повернув. Посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та норми діючого законодавства просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 року (день звернення в суд) становить 91 989,16 грн. та проценти (за 26 місяців з 01.10.2013 року по 01.12.2015 року) 2 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 року (день звернення в суд) становить 59 792,95 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлений через засоби масової інформації газету «Народне слово», причини неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної розписки від 30.09.2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 4 000 доларів США, які зобов»язався повернути 30.03.2014 року з щомісячною виплатою відсотків у розмірі 2,5%, що підтверджується оригіналом розписки, наданої позивачем. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Розписка укладена в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Борг, в зазначений позичальником [PERSON] строк, повернуто не було, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 4 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на день звернення в суд 24.12.2015 року складає 91 989,16 грн. Умовами договору, а саме укладеної між сторонами розписки, визначено, що позичальник зобов»язаний сплатити щомісячні проценти в розмірі 2,5% від суми позики, що, відповідно складає за 26 місяців з 01.10.2013 року по 01.12.2015 року - 2 600 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.12.2015 року (день звернення в суд) становить 59 792,95 грн., а всього стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в сумі 151 782,11 грн. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати в сумі 1 517,82 грн. На підставі викладеного і ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved