Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити його на роботі охоронця в МКП "Вихор та стягнути з МКП «Вихор» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5175,37 грн., починаючи з 08.08.2020 року до дня поновлення на роботі. Позовні вимоги обґрунтовував тими обставинами, що з 06.02.2009 року він був прийнятий на роботу охоронцем в МКП «Вихор» Херсонської міської ради, на підставі наказу №4 від 05.02.2009 року. 08.08.2020 року його було звільнено на підставі наказу №12 від 07.08.2020 року згідно п.3 ст.40 КЗпП України. В той же день була виплачена компенсація за невикористану відпустку та видана трудова книжка. Ввважає, що його звільнено незаконно, оскільки за час роботи до нього не було застосовано жодного стягнення, не було жодного прогулу та зауважень. Ухвалою суду від 01.09.2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином, поштовою кореспонденцією (ухвала, повістка, копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів) з штриховим ідентифікатором №7300310043680, які повернулись до суду не врученими з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та поштовою кореспонденцією з штриховим ідентифікатором №7300309366831. В судове засідання представник відповідача не з`явився, відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 06.02.2009 року позивач прийнятий охоронцем в Міське комунальне підприємство «Вихор» Херсонської міської ради, що підтверджується відомостями зазначеними в трудовій книжці [PERSON] 08.08.2020 року наказом від 07.08.2020 р. №12 [PERSON] був звільнений з посади охоронця підприємства на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Згідно п.3\~ч.1\~ст.40\~КЗпП України\~трудовий договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~а також\~строковий трудовий\~договір до\~закінчення строку\~його чинності\~можуть бути\~розірвані власником\~або уповноваженим\~ним органом\~лише у\~випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Відповідно до\~частини першої\~ст.\~147\~КЗпП України\~за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: догана; звільнення. В матеріалах справи відсутні докази застосування до працівника заходів дисциплінарного чи громадського стягнення, отже законних підстав для звільнення працівника не було, у зв`язку з цим вимоги [PERSON] про поновлення на роботі є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.\~ На підставі викладеного та у зв`язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.08.2020 року в сумі 28578,04 грн. Відповідно до п. 4 ст.430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі, допустити до негайного виконання. Крім того, в силу\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved