Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] Акціонерне Товариство "ВТБ БАНК звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100464329В згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 гривень, строком до 18.09.2016 року, а останній в свою чергу зобов'язалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 20 % річних в строки передбачені у договорі. Пунктом 4.2 Кредитного договору встановлене, що за управління кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Діючи відповідно до умов кредитного договору банк свої зобов'язання виконав належним чином та у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №22562 від 18.09.2013 року. Починаючи з червня 2014 року [PERSON] систематично не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання. Станом на 16 червня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 68076 гривень 99 копійка. Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно надісланої заяви [PERSON] акціонерне товариство « ВТБ БАНК» просить розглядати справу за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечували Відповідачі в судове засідання не з'явився. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R53100464329В згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 50000 гривень, строком до 18.09.2016 року, а останній в свою чергу зобов'язалася належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату (проценти) за користування ним, у розмірі 20 % річних в строки передбачені у договорі. Пунктом 4.2 Кредитного договору встановлене, що за управління кредитом позичальник зобов'язаний щомісячно сплачувати на користь банку комісійну винагороду в розмірі 1,69 % від початкової суми кредиту. Діючи відповідно до умов кредитного договору банк свої зобов'язання виконав належним чином та у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №22562 від 18.09.2013 року. Починаючи з червня 2014 року [PERSON]М в порушення вимог ст. 525, 530,536,1048,1049,1054,1056-1 ЦК України, та умов кредитного договору систематично не виконує зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та відсотків за його використання а також комісії за управління кредитними коштами. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, у разі прострочення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожний день порушення зобов'язань. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Станом на 16 червня 2015 року розмір заборгованості за кредитним договором складає 68076 гривень 99 копійок. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. 03 грудня 2013 року з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved