Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач 23.07.2020 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 27.02.2017 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір №9261695390. Предметом даного договору є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту - 46671,66грн, строк кредитування - 12 місяців, річні проценти - 0,01 відсотків, щомісячні проценти - 3 відсотки від суми кредиту, щоденна пеня - 0,3 відсотки від загальної суми прострочення. Встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються та станом на 27.12.2019 має заборгованість в розмірі 57805,40 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 2,15 грн, заборгованість по щомісячним процентам - 30553,30 грн, сума пені - 27249,95 грн. 27.02.2017 права вимоги за вказаним кредитним договором були відступлені АТ «Таскомбанк», про що відповідач був письмово повідомлений. У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача на користь АТ «Такскомбанк» заборгованість за кредитним договором №9261695390 від 27.02.2017, а також сплачену суму судового збору. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 27.02.2017 року [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК "ЦФР» та Заяву №9261695390 від 27.02.2017 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та Відповідачем, як позичальником. Відповідно до матеріалів справи відповідачка отримала споживчий кредит в сумі 46671,66 грн. З часу отримання кредиту [PERSON] належним чином не виконує грошове зобов`язання внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 27.12.2019 заборгованість за кредитним договором складає 57805,40 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 2,15 грн, заборгованість по щомісячним процентам - 30553,30 грн, сума пені - 27249,95 грн. Між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» за плату, а АТ «Таскомбанк» приймає належні ТОВ «ФК "ЦФР» права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і Боржниками (Портфель Заборгованості). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку до Договору відступлення прав вимоги АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможпивість виконання ним грошового зобов`язання. До відношень встановлених по кредитному договору застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової і вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

Outcome: approved