Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Запорізький завод столярних виробів Крона» про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. В своєму позові вказує, що він влаштувався на роботу до ТОВ «Запорізький завод столярних виробів Крона». 11.09.2013 року позивач звільнився з ТОВ «Запорізький завод столярних виробів Крона» за власним бажанням, про що зроблений відповідний запис у трудовій книжці. Сума заборгованості по заробітної платі за період з жовтня по листопад 2012 року складає 2731,56 гривень. З метою підтвердження суми заборгованості по заробітній платі позивач неодноразово усно та в письмовій формі зверталася до керівництва ТОВ «Запорізький завод столярних виробів «Крона» щодо отримання довідки про нарахування заробітної плати, проте довідку йому не надали. У зв'язку із невиплатою заробітної плати позивач звернулася до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав суду розрахунок заробітної плати та середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, які складають 15630,25 грн. та 5098,08 грн. відповідно. Представник позивача наполягає на стягненні зазначених сум, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, заперечень на позов не надав. В зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе провадити заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівнику сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Судом встановлено, що позивач працював на ТОВ «Запорізький завод столярних виробів «Крона». 11.09.2013 року він звільнився з вказаного підприємства, у зв"язку з чим, заборгованість по заробітній платі обчислюється з період з жовтня 2012 року по 10.09.2013 року, тобто за 11 місяців та 20 днів, що складає суму 15023,25 гриивень. Даний факт підтверджується довідкою наданою представником відповідача, відповідно до якої [PERSON] за період жовтня-листопада 2012 року була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 15630,25 грн. а середня заробітна плата за останні два місяці роботи складає 5098,08 грн. Сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 та на підставі довідки наданої представником відповідача і складає 5098,08 грн. Відповідач не спростував вказані обставини, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Рішення у частині присудження працівникові виплати заробітної плати за 1 місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір у сумі 229,40 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved