Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 28 січня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON] , про що Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області зроблено відповідний актовий запис №36. Спільно з відповідачем у них народилася дитина- [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюб з відповідачем не склався, шлюбні відносини між ними фактично припинені, а його збереження неможливе через постійні непорозуміння та конфліктні ситуації. Вони з відповідачем не можуть зійтись характерами, що викликає постійні непорозуміння. З 27 січня 2021 року сторони проживають окремо, спільним побутом не пов`язані та спільного господарства не ведуть. Сімейні відносини напружені вже більше двох років. Неодноразово відповідач вчиняв протиправні дії по відношенню до позивачки та її сина від першого шлюбу. Вони не можуть знайти спільної мови, а постійні непорозуміння, конфлікти та протиправні дії відповідача призвели до фактичного припинення їхньої сім`ї, шлюб носить лише формальний характер, а примирення неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим і виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.08.2021 року справу номер 466/7511/21 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, на адресу суду за Вх. №23339 від 23.09.2021 скерувала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. На адресу суду за Вх. № 23744 від 27.09.2021 року подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 січня 2017 у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.9). Близько пів року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, ніхто з них не бажає подальшого спільного проживання, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачкою сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 908,00 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved