Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.07.2021 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення батьківства, стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] протягом 2009-2010 років мала постійні відносини з відповідачем [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] , батьком якого є відповідач. Вказувала, що відповідач відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В своїй позовній заяві просила визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] . Просила також стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , 2010 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.08.2021 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.10.2021 закрито підготовче провадження в даній справі з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач [PERSON] повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з розгляду справи по суті визнавав позовні вимоги та не заперечував щодо задоволення позову. Не оспорював тієї обставини що є біологічним батьком дитини [PERSON] , 2010 року народження. Треті особи в судове засідання своїх представників не направили. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є позивач [PERSON] . Також встановлено, що в актовому записі від 24.02.2010 № 202 про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач [PERSON] станом на час народження дитини [PERSON] , 2010 року народження, в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В силу норм ЦПК України питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновок експерта, у тому числі судово-генетичної, з урахуванням вимог ст. 110 ЦПК України, для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнавав ту обставину, що є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, але жодні дії щодо мирного врегулювання спору не вчинив, до органу державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному ст. 126 СК України, з відповідною заявою не звернувся. Тому суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача. З урахуванням інтересів малолітньої дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем [PERSON] в судовому засіданні свого батьківства щодо малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту походження малолітнього [PERSON] , [INFO] , від відповідача [PERSON] . Тому вимоги позивача щодо визнання батьківства є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача батьком малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, до актового запису про народження дитини підлягають внесенню відповідні зміни. При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. В поданій до суду позовній заяві позивач просить визначити розмір аліментів в частці від доходів відповідача. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина до досягнення ним повноліття підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 26.07.2021. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в частині вимог про стягнення аліментів в розмірі 908 грн. Також на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені нею витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved