Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

В січні 2020 року позивач ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 5867.21 грн., трьох відсотків річних в розмірі 559.04 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2 525.38 грн., а також судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 26.04.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньо будинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. 23 грудня 2016 року між ПАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за вказаною адресою. Жодних відмов від отримання послуг від відповідача не надходило. Внаслідок не виконання відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з серпня 2014 року по листопад 2019 рік включно, з водопостачання та водовідведення утворилася вказана заборгованість в сумі 8951.63 грн., а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача в примусовому порядку вказану заборгованість, а також інфляційні втрати та три відсотки річних, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань. Ухвалою суду від 17.06.2021 року, у справ відкрито провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 30.10.2021 року, заяву відповідача про закриття провадження по цивільній справі було задоволено. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 5867.21 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, - розгляд справи було продовжено. Представник позивача в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних підтримала та просила їх задовольнити. Зазначивши про те, що основна сума боргу відповідачем була сплачена вже після подачі позову та відкриття провадження у справі, а тому інфляційні втрати, три відсотки річних та судовий збір підлягають стягненню з відповідача. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог, вказавши на те, що він в добровільному порядку до відкриття провадження у справі сплатив заборгованість. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26.04.2014 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198 від 10.04.2014 року, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами. Так, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. 05.08.2014 р. в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг. У відповідності до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати Боржнику відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а Боржник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ваного опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; нормативно-правовий акт № 630 від 21.07.2005" постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Крім того, 23 грудня 2016 року між ПАТ «АК «Київводоканал» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг із централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] Встановлено, що відповідач отримує послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за вказаною адресою. Жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору від відповідача не надходило. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, в порушення умов договору та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період із серпня 2014 р. по листопад 2019 р., включно, з водопостачання та водовідведення відповідач не виконував належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 8951.63 грн. З будь-якими вимогами про досудове врегулювання спору позивач до відповідача не звертався, та докази зворотному в матеріалах справи відсутні. Однак, судом встановлено, що 24.12.2021 року та 29.12.2021відповідачем було сплачено на користь позивача суму в розмірі 5867.21 грн. Фактично зазначена сума була сплачена до відкриття судом провадження у справі, та до отримання відповідачем копії зазначеної ухвали суду разом із позовом та доданими до нього документами. Однак, в ході розгляду справи провадження в частині стягнення основної сум боргу було закрито та сторона позивача наполягала на примусовому стягненні із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Слід зазначити, що згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що в ході розгляду справи дійсно було встановлено, що відповідачем було прострочено сплату суми основного боргу, однак борг погашений відповідачем добровільно після отримання попередження від позивача про необхідність слати боргу Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідачем було погашено основну суму боргу добровільно, фактично до відкриття провадження у справі, а тому суд дійшов висновку, що підстав для стягнення із відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох відсотків річних відсутні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покласти на позивача..

Outcome: dismissed