Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач в особі ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, посилаючи на те, що відповідач є мешканцем квартири № [ADDRESS], отримує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинила позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати станом на 01.07.2016 року за період з липня 2014 року, яка становить 7 400 грн. 36 коп., й складається із таких складових: за постачання гарячої води - 3 121 грн. 25 коп., 1 810 грн. 84 коп. - з централізованого опалення. Окрім того, ним ставиться вимога про стягнення 2 184 грн. 57 коп. - індексу інфляції та 280 грн. 70 коп. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього -7 400 грн. 36 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 17 серпня 2016 року (а.с.24), позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 05 травня 2014 року (а.с.31), в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю, вважаючи, що борг перед позивачем існує частково, оскільки з ним договір на надання вказаних послуг не укладав, при цьому не спростовуючи, що отримує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за електроносії" від 10.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для суб"єктів усіх форм власності з 01 липня 2014 року є суб"єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим мешканцем квартири № [ADDRESS], отримує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, при цьому не виконує зобов»язання по їх оплаті, чим спричинила позивачу, який є організацією, що обслуговує даний будинок в частині вказаних послуг, матеріальні збитки у вигляді недоотримання у повному обсязі плати станом на 01.07.2016 року за період з липня 2014 року, яка становить 7 400 грн. 36 коп., й складається із таких складових: за постачання гарячої води - 3 121 грн. 25 коп., 1 810 грн. 84 коп. - з централізованого опалення (а.с. 4-5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13-17, 18-22). Положення ст.ст. 66-68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла (власників) обов»язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов»язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. За період проживання відповідачів у вказаній квартирі позивачем, як обслуговуючою організацією, в указаний період щоденно надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Відповідач щомісяця отримував від позивача рахунки на оплату вказаних комунальних послуг із зазначенням суми, однак платежі здійснювалися не регулярно, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період в загальній сумі 11 681 грн. 26 коп. Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Окрім того, позивачем ставиться вимога про стягнення 2 184 грн. 57 коп. - індексу інфляції та 280 грн. 70 коп. - трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, а всього -7 400 грн. 36 коп., яка підлягає задоволенню, виходячи із таких правових підстав. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved