Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач 01.07.2014 року звернувся до суду з названим позовом , вказуючи , що 07.12.2010 року о 15 год. 30 хв. в м.Києві по вул. Велика Кільцева Дорога,16 відповідач керуючи автомобілем МАЗ 533702 КТА , державний номерний знак [NUMBER] при перестроюванні в право не врахував безпечного бокового інтервалу , внаслідок чого не надав перевагу в русі автомобілю « КІА Черато» державний номерний знак [NUMBER], що призвело до зіткнення обох автомобілів . Дані дії призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди в результаті чого механічні пошкодження отримав автомобіль « КІА ЧЕРАТО», на суму 8363,43 грн. На час скоєння ДТП відповідач не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не відшкодував потерпілій особі завдані збитки. Потерпіла особа маючи договір страхового відшкодування, звернулася до МТСБУ з вимогою про виплату страховго відшкодування. Моторне ( транспортне) страхове бюро України ( МТСБУ) 13.05.2011 року провело виплату відшкодування власнику транспортного засобу « КІА ЧЕРАТО» в сумі 6 969,53 грн. Окрім того додатково вони понесли витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 1 500,00 грн. та витрати на аварійного комісара в сумі - 720,00 грн. Позивач просить суд поновити строк позовної давності . Стягнути з [PERSON] на користь Моторного ( транспортного) страхового бюро України : - кошти в розмірі понесених витрат 6 969,53 грн. ( шість тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять 53 коп.); - вартість наданої правової допомоги в розмірі 1 500,00 грн.; - витрати аварійного комісара - 720,00 грн. Покласти витрати по оплаті судового збору на відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився. Суд належним чином повідомив позивача про час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про вручення судових повісток. 16.05.2013 року позивач подав до суду заяву, якою просив розгляд справи провести без участі їх представника при цьому вказував , що позовні вимоги повністю підтримує ( а.с.56). В судове засідання відповідач не з'явився , просив розгляд справи провести без його участі. В своїх запереченнях просив суд відмовити в задоволенні позову, застосувавши позовну давність ( а.с35) . Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи , взявши до уваги позицію сторін викладену у письмових заявах ( а.с.46,54,52,55) , суд вважає , що у задоволенні позову слід відмовити . По справі встановлено , що 07.12.2010 року о 15 год. 30 хв. в м.Києві по вул. Велика Кільцева Дорога,16, керуючи автомобілем МАЗ 533702 КТА , державний номерний знак [NUMBER] , при перестроюванні в право не врахував безпечного бокового інтервалу внаслідок чого не надав перевагу в русі автомобілю « КІА Черато» державний номерний знак [NUMBER], що призвело до зіткнення обох автомобілів на що вказує постанова Голосіївського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року ( а.с. 7) , якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Під дорожньо - транспортної пригоди механічні пошкодження отримав автомобіль « КІА ЧЕРАТО», на суму 8363,43 грн.(а.с.8). З визначення вартості матеріального збитку завданого транспортному засобі було проведено відповідне дослідження ( а.с.10) . 11.04.2011 року власник автомобіля звернувся до страхової компанії Моторно ( транспортне) страхове бюро України ( МТСБУ) про відшкодування з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП ( а.с.3). Згідно наказу № 1233 від 13.05.2011 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ( а.с.21) - власнику автомобіля - потерпілому [PERSON] відшкодовано 6 969,53 грн. завданих збитків. Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.1187 ЦК 2 шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин , що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності , повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав. Ст.27 Закону України „ Про страхування" вказує, що до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , в межах фактичних затрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування , має до особи , відповідальної за заподіяний збиток. За наведених вище підстав вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат , пов'язаних з виплатою страхового відшкодування ґрунтуються на Законі . Разом з тим відповідач по справі у своїх запереченнях проти позову, вказує суду , що позивач пропустив строк звернення до суду ( а.с.52,55). Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Ч.3 ст. 267 ЦК України вказує , що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Ст . 267 ч.4 ЦК України визначає наслідки спливу позовної давності та вказує , що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом встановлено , що перебіг строку позовної давності обчислюється з моменту виплати коштів у випадку, коли особа, яка провела таку виплату, має право регресивної вимоги. тобто право звернення до суду у позивача виникло починаючи з 13.05.2011 року . З матеріалів справи вбачається, що Моторно( транспортне) страхове бюро України ( МТСБУ) звернулось до Володарського районного суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування 01.07.2014 року, тоді коли строк звернення до суду із даним позов сплив 13.05.2014 року. Отже , позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування після спливу позовної давності . Посилання Моторного ( транспортне) страхове бюро України ( МТСБУ) на поважність пропуску строку звернення до суду не знайшло свого підтвердження тому у задоволенні позову необхідно відмовити з підстави спливу позовної давності відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Outcome: dismissed