Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за центральне опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 13\~368,74 грн. та судових витрат. В обґрунтування вимог покликається на те, що відповідачі зареєстровані, проживають у [INFO], і відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами централізованого постачання гарячої води. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 03 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води Відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Між відповідачами та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: виконавець надавав послуги Відповідачам, останні такими послугами користувалися для задоволення своїх потреб, та не відмовлялися від них, усвідомлюючи, шо за послуги треба платити, але оплату не проводили, чим порушили ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р. а також п. 3.1 договору приєднання, де прямо вказано, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Станом на 26.07.2016р., за період з 01.07.2014р. по 30.06.2016р. за квартирою № 64 будинку № 14 по вул. Ю.Липи в м. Львові, де проживають вищезазначені відповідачі, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 11\~505,73 грн., інфляційні нарахування за вищевказані послуги складають 1\~601,94 грн., а 3% річних 261,07 грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 11\~505,73 грн. + інфляційні витрати 1\~601,94 грн. + 3% річних 261,07 грн. = 13\~368,74 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, скерував заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про дату та час розгляду справи рекомендованими повідомленнями, які поверталися в суд у звязку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3\~ст. 27 ЦПК України\~особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до п.п.2,4 ч.1\~ст.169 ЦПК України\~суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених\~статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як слідує з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 29.07.2016 року. Таким чином, справа перебуває на розгляді понад три місяці. \~Статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, гарантується кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної чи господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). Суд розцінює таку поведінку відповідачів, які умисно не забирали рекомендовану кореспонденцію з суду у поштовому відділенні, як зловживання своїми правами та затягування розгляду справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги чергове неприбуття у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України\~вважає за можливе завершити розгляд справи у відсутності відповідачів та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Судом встановлено, що 11 квітня 2016 року ЛМКП "Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу та стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційні витрати, трьох відсотків річних та витрат по сплаті судового збору. 15 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова розглянувши матеріали заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу, постановив ухвалу, якою у прийнятті даної заяви про видачу судового наказу відмовлено, оскільки з матеріалів заяви вбачається, що вимоги про стягнення 3% річних не підлягають розгляду в порядку наказного провадження. Статтею З ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані, проживають у [INFO]. Згідно ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання». Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої види ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм ЗУ «Про житло-комунальні послуги» та споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках). Разом з тим, відповідно до п. З ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ЛМКП «Львівтеплоенерго» було підготовлено та направлено на адресу відповідача [PERSON] для підписання два примірники договоруприєднання, що підтверджується супровідним листом від 08.07.2016р. № 09-7709 та СПИСКОМ рекомендованих листів разом з копією фіскального чеку ВПЗ Львів-40 про відправлення, а також повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до п.1 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Споживач зобовязаний Укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня винесення проекту договору однією із сторін. Проте, станом на день подання позову та під час судового розгляду вказаної справи договір приєднання Відповідачами не підписаний і один із примірників, як це передбачено чинним законодавством, виконавцю назад не повернено. Своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов'язком споживача. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12, від 25.11.2014 року у справі № 3-184гс14, які в силу вимог\~ст. 360-7 ЦПК України\~мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При цьому, також враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена у постанові під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1 Договору приєднання предметом договору є те, що Виконавець зобов'язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця), а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання. ЛМКП «Львівтеплоенерго» з 03 липня 2014 року для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води Відповідачам був відкритий особовий рахунок № [NUMBER], а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Відповідно до пункту 2.1 Договору приєднання, тарифи на послуги та їх загальна вартість встановлюється уповноваженим органом на момент надання таких послуг, тобто Національною комісією, шо здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно п.5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Отже, з огляду на вищенаведене, між Відповідачами та Позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме: Виконавець надавав послуги Відповідачам, останні такими послугами користувалися, не відмовлялися від них, усвідомлюючи, що за послуги треба платити, але оплату не проводили, чим порушили ч. 1 п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р.. а також п. 3.1 договоруприєднання, де вказано, шо розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, а оплата за спожиті послуги вноситься Споживачем не пізніше 20 числа місяця, шо настає за розрахунком. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Така позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013р. при розгляді справи №6-59цс13. Таким чином, всупереч п.5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 п.18 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р., а також п.3.1 Договору приєднання відповідачі не виконали свого зобовязання щодо сплати послуги з централізованого опалення, а тому зобовязані сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до Розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги централізованого постачання гарячої води, заборгованість Відповідачів станом на 26.07.2016р. за період з 01.07.2014р. по 30.06.2016р. складає 11\~505,73 грн., інфляційні нарахування за вищевказані послуги складають 1\~601,94 грн., а 3% річних 261,07 грн., разом сума заборгованості складає всього: сума основного боргу 11\~505,73 грн. + інфляційні витрати 1\~601,94 грн. + 3% річних 261,07 грн. = 13\~368,74 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. У звязку з задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved