Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач,[PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтовування позову посилається на наступні обставини: Так, [INFO] помер її батько, [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина,що складається з земельної ділянки,розміром 9,0800 га для ведення особистого селянського господарства на території Приморсько-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER], виданим Приазовською районною Державною адміністрацією Запорізької області 11.03.2002 року. Спадкоємицями після смерті [PERSON] є вона та рідна сестра,а саме відповідачка,[PERSON] на підставі заповіту, складеного 15.06.2004 року та зареєстрованого в реєстрі 23.09.2013 року, що підтверджується витягом № 35195391 від 23.09.2013 року. Протягом встановленого законодавством шестимісячного строку після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини,однак нотаріусом їй було повідомлено,що для оформлення спадщини необхідний правовстановлюючий документ на спадкове майно,а саме державний акт на земельну ділянку,однак державний акт був втрачений після смерті [PERSON], у зв"язку з чим, 27.112013 року в газеті »Приазовська новь» було подано оголошення про визнання недійсним втраченого державного акта. 21.03.2014 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори їй було видано постанову № 936/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії,а саме видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Відмова вмотивована тим, що нею нотаріусу не був наданий правовстановлюючий документ на земельну ділянку,а саме державний акт право власності на земельну ділянку, який за життя належав спадкодавцю. На сьогоднішній день вона отримала лист із відділу Держкомземагенства у Приазовському районі Запорізької області про відмову у видачі дублікату державного акта,у зв'язку з неможливістю його виготовлення. Просить суд визнати за нею право власності на ? ідеальну частку земельної ділянки,площею 9,0800 га,яка розташована на території Приморського-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства після смерті спадкодавця, [PERSON], право на яку він мав на підставі державного акту на право власності на землю,[NUMBER],виданим Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 11.03.2002 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5296. Позивач,[PERSON] та її представник, [PERSON], у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, надали як телеграму так і заяву про розгляд справи в їх відсутність з висловленням думки про те,що вони підтримають позовні вимоги та просять їх задовольнити в повному обсязі і послалися на ті ж підстави, які були викладені у позовній заяві. Відповідачка, [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи,надала телеграму з висловленням думки про розгляд справи в її відсутність,з позовом згодна. Треті особи: відділ Деркомземагентства у Приазовському районі Запорізької області та реєстраційна служба Приазовського районного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: згідно копії свідоцтва про смерть,виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 27.08.2013 року( а.с.8 ),[PERSON] помер [INFO], який за життя склав заповіт 15.06.2004 року( а.с. 9),яким на випадок його смерті заповів к [PERSON] так і [PERSON] на підставі державного акту[NUMBER],виданого Приазовською райдержадміністрацією, земельну ділянку площею 9,08 гектарів,яка розташована на території Приморського-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області,КСП «Приморський» з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; На підставі заповіту від 13.05.2009 року( а.с. 10-11) видно,що [PERSON] призначив спадкоємцем належного йому жилого будинку з господарським будівлями та присадибної земельної ділянки,які розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON]; Згідно заяв звернень до Волноваської державної нотаріальної контори Донецької області,як [PERSON] від 23.09.2013 року так і [PERSON] від 01.11.2013 року ( а с. 12-13)видно, що обидві звернулися з ціллю прийняти спадщину після смерті їх батька, [PERSON] і які її прийняли. Згідно повідомлення головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 23.04.2014 року № 446/02-07( а.с.16-17) видно,що у зв'язку з набранням чинності окремих положень ЗУ »Про Державний земельний кадастр»,»Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051»про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру»,змінився порядок реєстрації земельних ділянок та порядок реєстрації прав власності на них. Згідно з р.9 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» з 1 січня 2013 року державні акти не видаються. Відповідно правовстановлюючим документом на земельну ділянку є свідоцтво про право власності,яке видається державним реєстром прав у відповідності зі ст..18 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,а відповідно до ст..19 ЗУ »Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація проводиться на підставі рішень судів,що набрали законної сили згідно зі ст.26 вищезазначеного закону і що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,у зв'язку з чим рекомендовано звернутися до суду ; Згідно рішення Приазовського районного суду у Запорізькій області від 7.04.2015 року позов [PERSON] задоволено за якою визнано в порядку спадкування право власності на ? частки земельної ділянки,загальною площею,9,0800 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства,яка розташована на території Приморського-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області після смерті її батька, [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю,серії [NUMBER] від 11.03.2003 року,зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 5296 ( а.с. 18-19); Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі,№ витягу 35195397 від 23.09.2013 року( а.с.20-21) видно,що зареєстрована спадкова справа [PERSON] після смерті її батька, [PERSON],померлого [INFO]; Згідно місцевої газети »Приазовська новь» (а.с.22),є запис про те,що вважати недійсним втрачений державний акт на право користування земельною ділянкою, площею 9,8 га, зареєстрований на ім'я [PERSON]; Згідно свідоцтва про народження [PERSON] від 26.01.1987 року, [NUMBER], виданого Примпосадською селищною радою Приазовського району( а.с.3) видно, що її батьком є [PERSON], а відповідно свідоцтва про одруження від 11.08.2004 року,[NUMBER],виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, прізвище змінено на «[PERSON]» у зв'язку з одруженням з [PERSON]( а.с.24) ; Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2014 року, №936/02-31( а.с.25) вбачається про те,що відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину як за заповітом так і за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на землю. Приведені фактичні дані свідчать про наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не впливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи,яка померла(спадкодавця) до інших осіб(спадкоємців). Ст.1218 ЦК України передбачено,що складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 та згідно до ст..ст.373,1225 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону та право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Земельним Кодексом не заборонене набуття право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення при передачі її у спадщину. Частиною першої статті 316 ЦК України визначено,що під правом власності розуміється право особи на річ(майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю. Частиною першою статті 369 ЦК України співвласники майна,що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються спільно, якщо не встановлено домовленістю між ними. Частиною другою статті 370 ЦК України частки всіх співвласників на випадок пред'явлення вимоги про виділ вважаються рівними. Таким чином,відповідно до наведених норм закону, частки між співвласниками земельної ділянки є рівними. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивачка,[PERSON] на теперішній час є спадкоємицею на ? на ідеальну частку земельної ділянки,площею 9,0800га,яка розташована на території Приморського-Посадської сільської ради Приазовського району Запорізької області,КСП »Приморський» з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства після смерті спадкодавця,[PERSON], право на яку він мав за життя на підставі державного акту на право власності на землю,[NUMBER], виданого Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області 11.03.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5296, цільове призначення земельної ділянки не змінилося,однак правовстановлюючий документ на землю втрачений,а відновити його неможливо,так як на теперішній час земельна ділянка площею 9,0800 га не внесена до Національної кадастрової системи, так як з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр » відповідно до якого державні акти на право власності не видаються,а документом що посвідчує право власності буде свідоцтво на право власності, яке видається тільки державним реєстром прав відповідно до ст.18 Закону України »Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,де державна реєстрація прав проводиться тільки на підставі рішення суду,що набрало законної сили в силу ст.19 того ж закону. Таким чином суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з урахуванням ст.8, ст.392 ЦК України . На підставі викладеного,

Outcome: approved