Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період часу з 01.06.2018 року по 31.01.2019 року в сумі 11027,86 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до судового наказу виданого Коростенським міськрайонним судом від 06.08.2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини з всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, проте своєчасно не сплачував аліменти і має заборгованість, просить стягнути неустойку в сумі 11027,86 гривень. Справа призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. В судове засідання позивачка [PERSON] не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних в справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, оцінивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно судового наказу виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області від 06.08.2018 року з [PERSON] , на користь [PERSON] стягувато аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31 травня 2018 року та до повноліття дитини. Судовий наказ перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, виконавче провадження № 57051028. Відповідач вказане рішення суду не виконує, що призвело до утворення заборгованості по аліментах на утримання дітей в сумі 11027,86 грн. за період з 01.06.2018 по 31.01.2019 року, що підтверджено довідкою - розрахунком нарахування заборгованості по аліментах, виданою Коростенським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області (а.с.8). Згідно з наданим позивачем розрахунком, розмір неустойки (пені) по заборгованості по аліментах за період з 01.06.2018 року по 31.01.2019 роки становить 11027,86 грн. (а.с.9). Частиною 4 статті 194 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань по сплаті аліментів можливо лише в тому випадку, коли заборгованість виникла з незалежних, поважних причин, які в кожному конкретному випадку оцінюються судом з огляду на обставини справи. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з незалежних від нього причин, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це один зі способів забезпечення виконання зобов`язання. Її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК Україниє обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням наведених вище правил. На підставі викладеного, враховуючи, що суду не надано доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, враховуючи інтереси дітей відповідача, які не повинні підпадати під дію негативних наслідків у вигляді несплати аліментів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved