Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, з посиланням на те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу і є батьками [PERSON], [INFO], відповідач, який працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач має неналежний рівень матеріального забезпечення. Позивач в судове засідання не з"явилась, відповідно до заяви до матеріалів позовної заяви від 26 грудня 2013 року просить розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до ч.4 ст.74 ЦПК України та через телефонограму суду від 09 січня 2014 року, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач згідно письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. За приписами ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини-[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17 березня 1999 року, яка згідно довідки Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 26 грудня 2013 року №4333 проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня, тобто сторони, як батьки неповнолітньої дитини, повинні утримувати її до досягнення нею повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача, який згідно довідки ДП "Ніжинський КХП" №1196 працює в даному підприємстві, щодо стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України та враховує можливість надання утримання на неповнолітню дитину позивачем, яка також зобов"язана утримувати дитину відповідно до ст.180 СК України, і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Докази на підтвердження визначення аліментів у розмірі 1/3 частки позивачем не надано, доказування не може грунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні.

Outcome: partial