overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], укладений 31 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного суправління юстиції Сумської області, актовий запис № 240, та визначити місце проживання дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] з нею. Мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх двох років сімейне життя між ними почало погіршуватися , що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З літа 2016 року припинили сімейні стосунки, проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Почуття любові і взаєморозуміння втрачені. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, саме через нього відбувалися постійні чвари вдома, свідками таких непорозумінь стають діти. Відповідач зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя, з'являється перед дітьми в нетверезому стані, ображає честь та гідність її, позивачки , застосовує фізичну силу у присутності дітей, тому вимушена звернутися до суду. Крім того, її прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати і покласти на відповідача понесені нею судові витрати . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Водночас зазначив в заяві, що проти позовних вимог не заперечує, та просить після розірвання шлюбу залишити дітей проживати з позивачкою. Представник Служби Конотопської міської ради у справах дітей Левченко І.В. до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що у разі виникнення спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей просить повідомити Службу Конотопської міської ради у справах дітей. В зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.11.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного суправління юстиції Сумської області, актовий запис № 240 ( а.с.7), від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.8,9), влітку 2016 року припинили сімейні стосункі і не ведуть спільного господарства . Сторони узгодили питання проживання малолітніх дітей, яких після розірвання шлюбу прохають залишити проживати з позивачем, а тому суд не вбачає підстав для вирішення вказаного питання у інший спосіб. Враховуючи, що з позивачем проживає двоє малолітніх дітей , суд вважає за необхідне покласти судові витрати ,сплачені позивачем у виді судового збору, на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрайційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №15 . Також, позивач просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що вони вже перебували у шлюбі з 1997 року , але в 2013 році розлучилися, потім відповідач виправився та почав добре ставитись до сім"ї, і вони знову одружилися. Від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей : син [PERSON] , [INFO], та дочка [PERSON] , [INFO]. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте, протягом останніх місяців шлюбні відносини між ними погіршилися, відсутнє розуміння та повага . Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє нормальне спілкування, шлюб перестав існувати. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстрайційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №15 ( а.с.3) . У сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO], та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). Спочатку сімейне життя складалось добре, проте, протягом останніх місяців шлюбні відносини між сторонами погіршилися, відсутнє розуміння та повага. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє нормальне спілкування, шлюб перестав існувати. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки в доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON]" замінити позивачці на прізвище " [PERSON]"

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 червня 2011 року у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №38. Після розірвання шлюбу просить неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею та присвоїти їй дошлюбне прізвище Фесюк . Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося , причиною цього стало те , що чоловік почав байдуже відноситись до неї, вихованням дитини не займається, ніде не працює , цілими днями сидить біля комп"ютера в Інтернеті, на підставі чого між нами виникають сварки. Сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. . Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 червня 2011 року у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №38( а.с. 7). Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] ( а.с.9). Спільне життя у сторін не склалося, причиною цього стало те , що відповідач почав байдуже відноситись до позивача, вихованням дитини не займається, ніде не працює , на підставі чого між нами виникають сварки. Сімейні відносини сторін припинилися , спільне господарство не ведеться. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище Фесюк . У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивача. Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 6 З У « Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки позивачем в позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру , а судовий збір , сплачено, лише за одну позовну вимогу немайнового характеру, то з відповідача на користь держави , відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути 551 грн. 20 коп . судового збору за іншу позовну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 квітня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області , за актовим записом № 52 . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Власюк . Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання у них дітей немає. На даний час вони припинилми спільне проживання . Причиною цього стало те , що між ними постійно виникали непорозуміння внаслідок того , що чоловік не може найти спільної мови з її дітьми від першого шлюбу, кричить на них, не займається їхнім вихованням. Між ними відсутнє нормальне спілкування , що суреречить її інтересам . Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився , хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 квітня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області , за актовим записом № 52 . ( а.с. 3). Від спільного проживання у сторін дітей немає. На даний час сторони припинилми спільне проживання . Причиною цього стало те, що між сторонами постійно виникали непорозуміння внаслідок того , що відповідач не може найти спільної мови з дітьми позивача від першого шлюбу, кричить на них, не займається їхнім вихованням. Між сторонами відсутнє нормальне спілкування . Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище Власюк . У відповідності до ст. 88 ЦПК України , стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08 червня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №750. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 червня 1996 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Будь-яке почуття любові, взаєморозуміння та довіри між ними відсутні, виникають лише постійні суперечки. З травня 2012 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав, ствердив, що примирення неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Зазначив, що дійсно між ними протягом тривалого часу виникають конфлікти та непорозуміння, шлюбні відносини є фактично припиненими, вони не ведуть спільний побут та господарство та не підтримують подружніх відносин. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1996 року, міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали сварки, конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З травня 2012 року сторони не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту та господарства та проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати та залишити позивачу [PERSON] прізвище - „[PERSON]". Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею і документально підтверджені 243,60грн. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 липня 2013 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1441. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 липня 2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Зазначає, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Будь-яке почуття любові, взаєморозуміння та довіри між ними відсутні, виникають лише постійні суперечки та сварки. З 20 вересня 2013 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. Відповідач позов визнав, ствердив, що примирення неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Однак зазначив, що шлюбні відносини є фактично припиненими з 22 жовтня 2013 року, а не 20 вересня 2013 року, як зазначає позивач. Ствердив, що саме з цього часу вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство та не підтримують подружніх відносин. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2013 року, міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали сварки, конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного побуту та господарства та проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати та змінити прізвище позивача [PERSON] на дошлюбне - „[PERSON]". На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, що укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстровано 30.07.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацького РУЮ у Херсонській області, актовий запис № 25. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 30 липня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацького РУЮ у Херсонській області вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер. Ухвалою суду від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у спрощеному провадженні. Будь-яких інших процесуальних дій не проводилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 30.07.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацького РУЮ у Херсонській області, актовий запис № 25, сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами припиненню, шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з липня 2006 року знаходилася з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 20 листопада 2009 року в них народилася дочка, батьком якої записаний відповідач. У квітні 2011 року спільне життя між ними припинено. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Суд, з"ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються за рішення суду у частці від доходу її батька /матері/ або у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач офіційно не працює, є інвалідом третьої групи, аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, дружини не сплачує, відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів, у зв'язку з чим суд, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, приходить до висновку про те, що відповідач в змозі виплачувати 1/4 частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. За таких обставин, з відповідача належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 16 вересня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому вимагає стягнути аліменти на своє утримання на період навчання. Чк зазначила вона з 01.09.2016 року є студенткою Національного юридичного університету ім..[PERSON], з кінцевим терміном навчання 2021 року. В зв"язку з цим, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з?явився, про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.77, ст.ст.224-226 ЦПК України, позов розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved