Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №17341 від 24 грудня 2013 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 13820,54 грн. та включає в себе: 9616,25 грн. заборгованості за кредитом, 2496,25 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1367,31 грн. інфляційного збільшення заборгованості та 340,73 грн. трьох процентів річних, яку просить суд стягнути з позичальника на його користь. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 08-40 год. 27 квітня 2018 року; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2018 року відкладено розгляд справи до 08-40 години 15 травня 2018 року у звязку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився , був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Артемівського міськрайонного суду Донецької області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик учасників справи " (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), проте в судове засідання не з"явився, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», як кредитодавцем, та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено договір №17341 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.12-13). Яким передбачено, що банк відкриває фізичній особі поточний рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операції з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, та надає встановлює відповідачеві кредит у сумі 16000 грн. зі сплатою 24% річних у порядку, визначеному цим договором. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0%. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 % процентів річних. У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що позивач зобовязання за кредитним договором виконав повністю, однак позичальник відповідач по справі, своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконала, про що свідчить відповідна заборгованість зі сплати кредиту, підтверджена належним чином та не спростована жодними доказами. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором (а.с.6-11), за яким існує заборгованість, яка включає в себе 9616,25 грн. заборгованості за кредитом, 2496,25 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом. Інфляційні витрати за несплату процентів за користування кредиту становлять 1367,31 грн., які розраховують як частка добутку суми несплачених процентів за кожен місяць та проценту інфляції за період з 24 грудня 2013 року по 15 вересня 2017 року включно за кожен місяць прострочення і різниці 100% та суми сплачених процентів за кожен місяць. Три проценти річних за несплату процентів за користування кредитом розраховуються за формулою (3% х сума несплачених процентів за кожен місяць х кількість прострочених днів за період з 24 грудня 2013 року по 15 вересня 2017 року включно, за кожен місяць прострочення) / 365, та дорівнюють 340,73 грн. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконала зобовязання за договором №17341, укладеним 24 грудня 2013 року з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13820,54 грн., що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати - сплачений судовий збір.

Outcome: approved