Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.05.2016 року, та стягувати з нього на утримання дочки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року у нього народилась друга дитина, донька [PERSON], яка перебуває на його утриманні. Крім того вказує, що його мати [PERSON], 1952 р.н., є непрацездатною особою, має інвалідність 3-ї групи та є ветераном праці, яка також перебуває на його утриманні. Таким чином у зв'язку з наявністю у нього іншої дитини, непрацездатної матері, відсутності постійного заробітку, просить суд зменшити розмір аліментів до 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісяця. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 червня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Позивач в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив суд їх задовольнити. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив суд їх задовольнити. Відповідач у встановленому законом порядку та строки подала до суду відзив в якому вказує, що позивач не надав суду доказів того, що він проживає однією сім'єю з другою своєю новонародженою дочкою і жінкою, яка її народила, і що він надає їм матеріальну допомогу. Вказує, що посилаючись на те, що його мати інвалід Ш групи і потребує постійного догляду і матеріальної допомоги, позивач замовчує, що цей факт мав місце ще тоді, коли розглядалась справа про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів, і на той час він проти цього не заперечував, її позовні вимоги визнав повністю. Крім того, позивач замовчує той факт, що крім нього у його матері є дочка [PERSON], яка фактично сама піклується про свою мати і допомагає їй матеріально. Матеріальний стан позивача фактично не змінився. Він тривалий час офіційно не працевлаштовується, займається приватним ремонтом автотранспорту, має дохід, орієнтовно 10000.00 грн. на місяць. У нього є можливість сплачувати аліменти належним чином, але він, на її думку, свідомо ухиляється від утримання дочки. У періоди з 28.03.2016 р. по 31.07.2017 р., а також з 01.12.2017р. по 01.02.2018 р. він взагалі не платив аліменти. Лише після її неодноразових скарг до виконавчої служби позивач почав їх сплачувати, але не повну суму, а вдвічі меншу і нерегулярно. У зв'язку з цим виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 28.03.2018 р. складає 28257,95 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним головним державним виконавцем. Така заборгованість утворилася з вини [PERSON], який, тривалий час без поважних причин злісно ухиляється від сплати аліментів, незважаючи на ті заходи, які до нього застосовані виконавцем. Позивач внесений до Єдиного реєстру боржників, йому заборонений виїзд за межі України. Вказує, що 20.07.2017 року [PERSON] подарував належну йому нерухомість (частину будинку) своїй сестрі -[PERSON] (до шлюбу - [PERSON]). Просить суд врахувати, що матеріальне становище її і дитини вкрай важке через те, що відповідач фактично не сплачує аліменти, вона не можу повноцінно працювати і заробляти через поганий стан здоров'я. У зв'язку з захворюванням серцево-судинної системи з 2011 року їй була встановлена інвалідністьІІ групи що підтверджується довідкою МСЕК від 01.09.2016 р.. довідкою поліклініки від 16.06.2017 року, пенсійним посвідченням. Мінімальної пенсії, яку вона отримую, не вистачає на необхідні витрати на дитину, на своє утримання і лікування. В судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 1997 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року шлюб розірвано. (а.с. 5) Від шлюбу, згідно пред?явленої копії свідоцтва про народження, мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO].(а.с.6) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно з свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 11), яка є пенсіонеркою, згідно пенсійного посвідчення ( а.с. 8), ветераном праці, згідно посвідчення [NUMBER] (а.с. 9) та є інвалідом 3-ї групи, відповідно до довідки МСЕК (а.с. 10) Згідно розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Волковою К.В., заборгованість [PERSON] відповідно до виконавчого листа №616293/16-ц від 15.07.2016 року ща період з 01.12.2017 р. по 28.03.2018 р. складає 28257,95 грн. Згідно довідки до акту огляду МСЕК [PERSON], [INFO], встановлена друга група інвалідності з 01.09.2016 строк до 01.09.2018 року. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Такої ж позиції притримується і Верховний Суд у п.23 своєї Постанови 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, які мають значення. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» згідно якого розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином . враховуючи стан здоров»я матері, матеріальний стан дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні іншої дитини, суд приходить до висновку що розмір аліментів, визначений Комінтернівським районним судом м. Харкова від 11.05.2016 року у розмірі ? частини від усіх видів доходу , щомісячно до досягнення дитиною повноліття, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Належних та допустимих доказів щодо перебування на утриманні позивача його дитини [PERSON] та непрацездатної матері [PERSON], крім усних пояснень суду не надано, а тому Із вищеперелічених обставин з моменту ухвалення судового рішення про стягнення мінімального розміру аліментів, у позивача змінився лише сімейний стан, так як у нього народилась донька, тому посилання позивача, що у нього змінився майновий стан є необґрунтованим, так як він має змогу працевлаштуватися і надавати допомогу своїй доньці [PERSON] У зв'язку з тим, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє, судові витрати компенсується за рахунок держави, відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed