Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є дідусем неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON], які поживають разом з ним та бабусею у с. Попівка Білокуракинського району Луганської області. Мати дітей є його донькою, тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, зараз мешкає у місті Пемза Російської Федерації. Позивач разом з дружиною займаються вихованням дітей та їх утриманням. У зв'язку з тим, що мати дітей ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, діти перебувають на обліку у службі у справах дітей Білокуракинської райдержадміністрації, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах. У зв'язку з цим позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей - неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON]. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 усіх видів її доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь законного представника дітей після влаштування до нього дітей. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В судовому засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації проти задоволення позову не заперечував. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили суду, що відповідачка тривалий час не мешкає разом з дітьми, їх вихованням не займається. Позивач доглядає за дітьми, купує їм одяг, речі, дбає про них. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьки - [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] року, його батьки - [PERSON], [PERSON] (а.с.4) Згідно копії наказу служби у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації № 91 від 02.11.2016 року неповнолітній [PERSON] та малолітній [PERSON] узяті на облік, як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.5). Згідно копії довідки про склад сім'ї [PERSON] має наступний склад сім'ї: [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька, фактично не проживає), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук) (а.с.11) Згідно копії побутової характеристики від 28.03.2017 року позивач [PERSON] мешкає в селі Попівка Білокуракинського району, виховує двох онуків (а.с.12). Згідно копії інформації про виконання матір'ю [PERSON] батьківських обов'язків [PERSON] більше 4 років не з'являється за місцем своєї реєстрації, участі у вихованні своїх дітей не приймає (а.с.14). Згідно копії листа Білокуракинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 15.03.2017 року [PERSON] участі у вихованні дітей не приймала (а.с.21). Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки ... можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ... ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як було встановлено в судовому засіданні, від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дітей [PERSON] самоусунулася. Діти проживають з дідусем та бабусею, мати взагалі дітьми не цікавиться, не відвідує їх, не цікавиться їх життям, здоров'ям та навчанням, дітей не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - неповнолітнього [PERSON] та [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved