Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті особи. В якій прохав: встановити факт смерті [PERSON], місце смерті [PERSON], яка настала 10 вересня 2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON], який є сином [PERSON], яка померла 10 вересня 2016 року в м. Луганську за таких обставин вистрибнула з поверху. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Він отримав відмову. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання представник заінтересованої особи Шевченківський районний у місті Полтаві \~відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській областів судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без представника відділу згідно вимог діючого законодавства, зазначивши, що при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, а також давши оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що заява про встановлення факту смерті особи підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] померла 10 вересня 2016 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть ДУ "[PERSON] республіканське бюро судово-медичної експертизи [PERSON] народної республіки» №1184 (а.с.3). Як слідує із відмови Шевченківського районного у місті Полтаві \~відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області №1634/02.04-04-06 від 17 листопада 2016 рокувідмовлено [PERSON] у державній реєстрації смерті, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON], предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 за №1150/13024. (а.с.2). Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до вимог ч.3, ч. 4\~ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. За положеннями\~ст. 258 ЦПК України\~в заяві про встановлення факту має бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Відповідно до п. 13\~постанови №5 ПВС України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до вимог\~ст.257-1 ЦПК України\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до вимог частини 2 зазначеної статті така категорія справ розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Статтею 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви. Оскільки факт смерті [PERSON], місце смерті [PERSON], яка настала 10 вересня 2016 року, підтверджується зібраними по справі документами та показами свідків. Відповідно до правил\~ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено\~ЦПК України\~на підставі\~ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04 лютого 2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання. Згідно ст.3 ч.2 п.16 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій.

Outcome: approved