Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач 22.08.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що шлюб між сторонами було зареєстровано 11.11.09 р.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - дочка [PERSON], 13.04.10 р. н.. 06.12.12 р. шлюб сторін було розірвано у судовому порядку. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області у 2012 р. з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін у розмірі 408 грн. щомісячно до повноліття дочки. З того часу проминуло більше 4 р. і змінились обставини її життя. Є щоденний інфляційний фактор. З кожним роком коштів на утримання дитини, придбання одягу, взуття, продуктів харчування треба більше. Їй одній дуже важко підтримувати мінімальні потреби дитини. Вона не працює, інших доходів не має. Її матеріальний стан змінився на гірше. Відповідач аліментів за судовим рішенням не сплачує, заборгованість за аліментами склала більше 2\~000 грн.. Вона не має змоги забезпечити дочку мінімальними потребами? іншими речами. Після судового рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача змінився на краще. Хоча останній офіційно не працевлаштований, однак, працює водієм вантажного автомобіля по міждержавних перевезеннях? виїжджає за кордон, має добрий доход, є матеріально забезпеченим, добровільно хоча б епізодично допомагати дитині сторін, якій призначено санаторне лікування, під час лікування відмовляється. За чинним законодавством розмір аліментів не може бути меншим 800 грн., 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має можливість сплачувати по 1\~500 грн. аліментів щомісячно. Просить позов задовольнити, збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання вказаної вище дитини сторін, що призначені за рішенням суду від 2012 р., та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної вище дитини сторін у розмірі 1\~500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що порівняно з 17.06.14 р. дата призначення аліментів судом, про збільшення розміру яких вона просить, не змінився на гірше її матеріальний стан, але погіршився стан її здоров»я, доказів чого вона суду не надала. З цієї ж дати покращився матеріальний стан відповідача, так як останній став працювати неофіційно, а стан здоров»я - залишився таким же. За рішенням суду аліменти їй було стягнуто не у твердій грошовій сумі, а у частці від заробітку. Зазначає, що у судовому засіданні 13.09.17 р. відповідач погоджувався сплачувати 1\~000 грн. аліментів щомісячно, що погоджено сторонами. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 13.09.17 р. позову не визнав, суду пояснив, що в даний час він не працює, має несталий доход, лікується, так як був травмований. Зазначає, що розмір сплачуваних ним за судовим рішенням аліментів наближався до вказаного позивачем, однак, аліменти не було стягнуто у твердій грошовій сумі. Позов вважає безпідставним. У судове засідання 26.09.17 р. відповідач не з»явився. З врахуванням згоди позивача суд розглядає справу у відсутності відповідача, з врахуванням положень ст. ст. 224 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, з приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Як вбачається з пояснень сторін, стверджується копією рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 17.06.14 р. у цивільній справі № 159/3 202/14 ц провадження № 2/159/777/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін, що набрало законної сили 27.06.14 р., однак, не у твердій грошовій сумі, а у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають вказану вище спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], 13.04.10 р. н., У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності із ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як слідує із змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу порядку утримання дитини. В даний час відповідач не працює, не має сталого доходу, інших утриманців, групи інвалідності, тяжкого захворювання; він є працездатного віку, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини сторін і такі стягнуто з нього на користь позивача за судовим рішенням у частці від його доходу (заробітку). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликається на те положення СК України, що врегульовує зміну (збільшення) розміру присуджених аліментів у зв"язку із настанням певних обстави: погіршення (покращення) майнового стану чи стану здоров»я якоїсь із сторін, що дало б суду зробити висновок про можливість та необхідність збільшити розмір стягнутих за судовим рішенням аліментів. Однак, позивачем не надано суду доказів того, що з дати присудження на її користь із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін в сторону погіршення змінився її матеріальний стан, чи в сторону покращення змінився матеріальний стан відповідача, або мало місце погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них. Суд приймає до уваги посилання позивача на ту обставину, що розмір стягнутих на її користь із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін на даний час суттєво відрізняється від того мінімального розміру аліментів, що підлягає стягненню за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, що визначений законодавчо, однак, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав, що полягає у закладенні розглядуваного позову з покликанням на ст. 192 СК України. А тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed