Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 12 лютого 2014 року звернувя до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаються на те, що на підставі ордеру він є наймачем кімнати [ADDRESS]. За вказаною вище адресою він проживає постійно з моменту отримання кімнати та сплачує нарахування за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідач, як йому відомо не проживав за вказаною адресою з моменту реєстрації, жодного разу не з'являвся у вказаній кімнаті, у зазначеній кімнаті речі відповідача відсутні та взагалі кімнтою він не цікавиться. Таким чином, він змушений сплачувати комунальні платежі за відповідача, який не проживає у квартирі і всі обов'язки стосовно утримання житла, що випливають згідно законодавства, покладені тільки на позивача. Він прийшов висновку, що у добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], а тому змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач, до судового засідання не з»явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив суд задовольнити в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та місце судового засідання повідомлявся шляхом оголошення в газету „Вісті Придніпров'я", однак в судове засідання не з'явився, причину своєї неявка суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено те, що [PERSON], [INFO], є наймачем квартири [ADDRESS] на підставі ордеру № 152 виданого ЗАТ «Криворіжіндустрбуд». Відповідно до рішення виконкому Дзержинської районної у місті ради № 170 від 18.04.2012 року «Про впорядкування поштових адрес будівлям гуртожитків, які розташовані на пл. Домнобудівників», адресу вказаної кімнати змінено на [ADDRESS] (а.с.7, 8). Як вбачається з довідки № 157 від 14.01.2014 року в зазначеній квартирі з 21.12.2009 року зареєстрований позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який зареєстрований тимчасово та реєстрація закінчилася 05.01.2008 року (а.с.6). Факт не проживання [PERSON] в зазначеній вище квартирі з 2008 року підтверджується актом завіреного майстром „ЖЕО № 8„ та підписами мешканців будинку (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У зв'язку з наведеним, суд вважає, що дійсно відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців без поважної причини, при цьому є зареєстрованим в ній, чим чинить іншим мешканцям цієї квартири перешкоди щодо здійснення нею права користування вказаною квартирою, зокрема позивач вимушений сплачувати жилого-комунальні послуги за всіх зареєстрованих в квартирі осіб, а тому суд визнає його таким, що втратив право на користування вказаною квартирою.

Outcome: approved