Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

До Снігурівського\~районного суду\~Миколаївської області\~на розгляд\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] та Снігурівської міської ради про визнання визнання державною акту на право приватної власності на землю недійсним. Позивач просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії МК, без номеру, виданий Снігурівською міською радою народних депутатів Миколаївської області 01.04.1994 року [PERSON] площею 00919 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель за адресою: Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Чайковського , 89. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на невідповідність нормам земельного законодавства зазначеного акту, у звязку з чим порушене її право на отримання даної земельної ділянки в порядку спадкування. 16.05.2018 року від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] викликався в судові засідання призначені на 06.04.2018 року, 11.05.2018 року та 18.05.2018 року. За адресою проживання відповідача направлялись виклики на імя [PERSON] з повідомленням про день та час судового засідання на зазначені дати. З відділення поштового звязку судом були отримані поштові повідомлення з відмітками про вручення відповідачу поштових відправлень з викликами, однак до суду [PERSON] не зявився, про причини неявки не повідомляв, будь-яких повідомлень з цього приводу від нього не надходило. Також, відповідач повідомлявся про день та час судових засідань через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Від другого відповідача, Снігурівської міської ради, надійшов лист про розгляд справи без участі представника ради та відсутністю заперечень щодо задоволення вимог викладених у позовній заяві. Згідно ст. 223 ч. І ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням викладеного відсутні підстави які б перешкоджали розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть, 03.02.2011 року помер чоловік позивача (актовий запис № 35). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими спорудами та приміщеннями, що знаходиться за адресою м. Снігурівка, вул. Чайковського ,89, який належав йому на праві власності за договором купівлі продажу від 02.08.1996 року, укладеного між ним та [PERSON], та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих будівель. У травні 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Снігурівського районного нотаріального округу з метою оформлення спадкових прав після смерті чоловіка. Нотаріусом була заведена спадкова справа №33/2011 і залучено позивача як єдиного спадкоємця. Під час оформлення спадщини нотаріусом було виявлено державний акт на право приватної власності на землю за адресою: м. Снігурівка , вул. Чайковського, 89, а саме земельну ділянку площею 00919 га. для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Відповідно до вказаного державного акту його власником є відповідач - [PERSON], яким будинок було продано спадкоємцю. Відповідно до розяснень нотаріуса № 127/02-14/33/2011 від 26.05.2017 року померлий чоловік позивача купив вказану земельну ділянку, але не оформив право власності документально, що не дає підстав нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину. На даний час позивач по справі позбавлений можливості оформити право власності, у звязку із тим, що в державному акті\~па право\~приватної власності\~па землю,\~наданим Снігурівською\~міською радою,\~маються виправлення\~та дописки\~та вказана невірна площа земельної ділянки. Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю який виданий на ім'я [PERSON], площа земельної ділянки зазначена 00919 га. Крім того державний акт має дописки, та виправлення, а площа земельної ділянки перевищує норму встановлену ЗК України. Відповідно до ст.67 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, чинною на час видачі державного акту, згідно з якою норма безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не може бути більшою від 0,1 га у містах. Про те, в державному акті на право власності Серії МК (без номеру), виданому на імя [PERSON] площа земельної ділянки складає 00919 га, що не відповідає реальній площі та значенню площі, яка має прописуватись із значенням до 0,0001 га, що передбачає п.2.4. інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року №325. Таким чином,\~органом місцевого\~самоврядування при\~прийнятті рішення\~про передачу у приватну власність\~земельної ділянки\~для будівництва\~та обслуговування жилого будинку\~і господарських\~будівель (присадибна\~ділянка)\~не було\~дотримано вимог про підтвердження розміру земельної ділянки та обмеження її розміру. Як вбачається з державного акту, його видано [PERSON] 01 квітня 1994 року на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради народних депутатів від 14 квітня 1994 року, тобто, сам державний акт на землю виданий раніше, ніж прийнято рішення на підставі якого він видавався. Окрім цього, у державному акті є виправлення у записі про реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, а саме є помарки у номері, які зроблені рукописно. Відповідно до п.2.4. Наказу Комітету по земельним ресурсам України № 28 від 15.04.1993 року , зареєстрованого в міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за № 31 "Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування зсм:іею(чинного на момент складання та видачі Державною акту),- при заповнені бланків державних актів на право власності на землю, всі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються. Отже, право позивача на отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом та розпорядження земельною ділянкою на власний розсуд порушено та підлягає захисту на підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України. Враховуючи наведене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved