Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що 22.01.1972 року укладено шлюб між ним та [PERSON] , яка померла [INFO] . У вказаному шлюбі позивачем та його дружиною збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на земельній ділянці за кадастровим номером 5324082407:07:001:0557, площею 0,2043 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Також після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка за кадастровим номером 5324082407:07:001:0558, за цільовим призначенням - для особистого селянського господарства, площею 0.0500 га, що розташована у с.Тернівщина Полтавського району Полтавської області. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Просив визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок та земельні ділянки - на Ѕ частину як на частку у спільній сумісній власності подружжя, а на іншу Ѕ частину - у порядку спадкування після померлої дружини. У судове засідання позивач не з`явився, попередньо надавши заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні питання по суті покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що 22.01.1972 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Кротенківській сільській раді Полтавського району (а.с.42). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 16). Згідно з витягом з рішення виконавчого комітету Полтавської районної ради народних депутатів №22 від 20.01.1992 року, [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на 4 кімнати, житловою площею 48,5 кв.м. та господарських споруд для особистого підсобного господарства площею 72,0 кв.м. в с.Тернівщина на земельній ділянці площею 2500 кв.м., що виділено рішенням загальних зборів членів колгоспу №34 від 10.12.1991 року (а.с.7). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №009689 [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Кротенківської сільської ради народних депутатів від 06.06.1997 року №36 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,25 га , для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Тернівщина Кротенківської сільської ради(а.с.9). Як вбачається із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.12.2019 року, [PERSON] належала земельна ділянка за кадастровим номером 5324082407:07:001:0557, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2043 га, що розташована у [ADDRESS] (а.с.21-25), та земельна ділянка за кадастровим номером 5324082407:07:001:0558, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0500 га, що розташована у с.Тернівщина Полтавського району Полтавської області (а.с.27-31). Згідно з довідкою Сем`янівської сільської ради від 20.01.2020 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що належить померлій [INFO] [PERSON] , знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,2043 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ( адреса присвоєна рішенням 9-ї сесії Кротенківської сільської ради 24-го скликання від 31.03.2004 року №128); назву «Кротенківська сільська рада» змінено на «Сем`янівська сільська рада" на підставі рішення 5-ї сесії Кротенківської сільської ради 7-го скликання від 01.07.2016 року (а.с.17). Відповідно до постанови нотаріуса від 06.02.2020 року, після померлої [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа №475/2019 за заявою чоловіка померлої - [PERSON] від 19.09.2019 року; діти померлої - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - відмовились від належної їм частки спадщини згідно поданих заяв; інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с.19). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.19-20). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , були побудовані під час зареєстрованого шлюбу між позивачем та його дружиною та є спільною сумісною власністю подружжя, тому підлягають поділу у рівних частинах. Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За таких обставин суд приходить до висновку про визначення розміру часток кожного із співвласників на вищезазначений житловий будинок та земельні ділянки - по Ѕ частині, виходячи із засад рівності часток. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи ту обставину, що дружина позивача - [PERSON] померла [INFO] , після її смерті єдиним спадкоємцем є чоловік - [PERSON] , тому за ним слід визнати право власності у порядку спадкування за законом на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5324082407:07:001:0558, із цільовим призначенням - для особистого селянського господарства, площею 0.0500 га - у порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved