Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що згідно укладеного\~ договору №PLКРАК36850136 від 24.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12\~ 055,97 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 05.03.2015 року року заборгованість [PERSON] перед банком становить 47\~ 878,88 доларів США Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по кредиту в розмірі 47\~ 878,88 доларів США та судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, застосувати строки позовної давності . Пояснив, що банк не мав права на надання кредиту в іноземній валюті , що банком не надані докази у підтвердження отримання відповідачем кредиту в взагалі , та в іноземній валюті безпосередньо, що з вини банку переданий відповідачем автомобіль тривалий час не був реалізований. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення предстаника позивача, представника відповідача, дійшов до наступних висновків. Справа судами розглядалась неодноразово. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 30 березня 2016 року попередні рішення скасовані, справа направлена на новий розгляд. Скасовуючи попередні рішення судів Вищий спеціалізований суд України вказав на те, що позовна давність у вказаній справі повинна відраховуватись від 23.07.2013 року. Судом встановлено, що згідно укладеного кредитно- заставного\~ договору №PLКРАК36850136 від 24.07.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12\~ 055, 97 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник відповідача факту укладення вказаного договору відповідачем не заперечує Заперечення представника відповідача щодо відсутності права банку видавати кредит в іноземній валюті, а також відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів спростовується матеріалами справи. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується умовами кредитного договору, який передбачає, що за вимогою відповідача банк перераховує кредитні кошти ПП "Полтаваавтозапчасть» ( пункт 17.4.3) договору, яке у послідуючому продало відповідачеві автомобіль.( а.с.13) Укладаючи спірний договір відповідач погодився з отриманням кредитних коштів в іноземній валюті, долар США, що підтверджується договором та додатком № 2 до кредитного договору про загальну вартість кредиту ( а.с. 14 зворот), в яких сума отриманих відповідачем коштів у кредит зазначається в іноземній валюті, долар США. Окрім того відповідач не оскаржує кредитний договір в цій частині. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач не оспорює спірний кредитний договір в частині отримання ним кредитних коштів в іноземній валюті , а кредитним договором та додатків до нього убачається отримання відповідачем кредиту в іноземній валюті, долар США, суд відхиляє заперечення відповідача в цій частині. 16.06.2010 року [PERSON], який допустив прострочення кредиту по кредитному договору №PLКРАК36850136 від 24.07.2008 року, передав банку заставний автомобіль [NUMBER], 2008 року випуску. Судом встановлено, що даний автомобіль реалізовано за 3408,16 доларів США, що вбачається з платіжного доручення від 05.11.2014 року. Також з матеріалів справи вбачається, що кошти від реалізації даного автомобіля враховані в розрахунок заборгованості за кредитним договором. Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду України від 06.04.2016 року № 6-2387цс 15, щодо прострочення кредитора та відповідно неможливості нарахування в рахунок заборгованості по кредиту процентів за користування кредитом, що передбачені договором, не може бути прийняті судом до уваги при вирішенні вказаного спору, оскільки вказана правова позиція стосується відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України. У справі, що вирішується судом позивач не заявляв вимоги про відповідальність з підстав прострочення грошового зобов»язання , передбачену ст. 625 ЦПК України, сума боргу вирахувана відповідно до умов кредитного договору. Представник відповідача не надав суду жодного доказу щодо спростування нарахованої позивачем розміру заборгованості за кредитом, а тому суд виходить із того, що наданий позивачем розрахунок щодо розміру заборгованості по спірному кредитному договору є вірним та становить по тілу кредиту 11\~579.41 доларів США, 3\~923.94 долари США заборгованості за процентами, 1026.84 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст.510 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.611 ЦК України. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Статтею 536 ЦПК України визначено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.\~ \~ Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Частина 1 ст. 1049 ЦК України зобов»язує позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Строк дій договору закінчився 23.07.2013 року, отже саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Банк звернувся до суду із вказаним позовом 20.03.2015 року, в межах загального трирічного строку позовної давності , встановленого ст. 257 ЦК України Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як убачається із матеріалів справи позивач нарахував пеню за несвоєчасне виконання умов кредитного договору починаючи з 22.12.2008 року та на час звернення до суду із вказаним позовом вона становить 29\~058.44 долари США, Вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України дають підстави дійти до висновку про пропуск позивачем позовної давності в частині стягнення пені та штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору. Окрім того враховуючи вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає , що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як убачається із матеріалів справи відповідач хворіє серцево-судинним захворюванням. Розмір пені та штрафів, що нарахована банком становить 31 348.70 долари США, що значно перевищую заборгованість по спірному кредитному договору. Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки та зменшення неустойки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України та визначає розмір неустойки, який підлягає стягненню у розмірі 3\~000 доларів США. Щодо застосування позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії підстави відсутні. Таким чином суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору №PLКРАК36850136 від 24.07.2008 року у розмірі : по тілу кредиту 11 579.41 доларів США, 3 923.94 долари США за процентами, 1026.84 долари США по комісії за користування кредитом, 3\~000 долари США пені, а всього 19\~530 доларів США 19 центів. Статтею 533 ( ч.1 та ч. 2) ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс НБУ на час розгляду справи, 31 жовтня 2016 року становить 25, 495951 грн. за 1 долар. Отже підлягає стягненню з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору в національній валюті ( 25, 495951 х 19\~530.19 доларів США =497\~940.77 грн.) 497\~940.77 грн. Підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача витрати по справі у розмірі 3654грн.

Outcome: approved