Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що 25 лютого 2012 року вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 51. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне проживання із відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя, розбіжностей характерів, інтересів та бажань, що призвело до негативної атмосфери в сім'ї і унеможливлює спільне проживання. Разом сторони не проживають з 04 жовтня 2013 року, тому позивач - [PERSON] просила розірвати шлюб, а також визначити постійне проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із нею. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надіслав заперечення проти позову, згідно якого просив в задоволенні позову [PERSON] про розірвання шлюбу відмовити. Представник служби у справах дітей Любашівської РДА - Котюжинська І.В. в судовому засіданні пояснила, що вважає за доцільним щоб дитина проживала разом із матр»ю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника служби у справах дітей Любашівської РДА, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого. Як вбачається з свідоцтва про одруження між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 25.02.2012 року укладено шлюб, який зареєстровано у відділ державної реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 51 /а.с. 4/. Із свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO], сторони по справі являються його батьками /а.с.6/ Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалась, вони припинили спільне проживання в жовтня 2013 року, шлюбні відносини не підтримують, намірів примиритися позивач не має, спільно не проживають та господарства не ведуть, тому даний шлюб існує лише формально. Ухвалою суду сторонам було надано чотири місяці строку для примирення, однак сторони не помирилися. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить волі та інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Що стосується позову в частині встановлення місця проживання дитини, то суд приходить до слідуючого. Згідно ч. 1 ст.160, ч. 1 ст.161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] проживає та зареєстрована із 07 жовтня 2013 року [ADDRESS], разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Троїцької сільської ради № 182 (а.с. 18). Відповідно до ч. ч. 1,4, 6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Спеціалістами Любашівського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді було проведено обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] за адресою [ADDRESS], та встановлено, що умови для проживання дитини задовільні, про що було складено акт № 12-14 від 02.04.2014 року (а.с.28-30). Згідно довідки НВК «Загальноосвітня школа 1 ступеня -дошкільний навчальний заклад» дитина [PERSON] матиме змогу відвідувати дитячий садок у 2015 році, про що свідчить запис у журналі реєстрації дітей для комплектування груп за № 7 /а.с.27/. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості: малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. За таких обставин, суд приходить до висновку встановити постійне місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом із матір"ю [PERSON].

Outcome: approved