Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано: в 7/20 частинах за [PERSON] та 13/20 частинах за її матір"ю [PERSON] Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 1990 року по справі №2-1478/90 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] визнано право власності на 7/20 частин житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. За договором купівлі-продажу від 21 листопада 1990 року №2-2815, посвідченого першою державного нотаріальною конторою, [PERSON] продала 7/20 частин житлового будинку [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Позивач після її смерті звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Її сестра [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на її користь. Постановою приватного нотаріуса Полякової Л.О. від 09 листопада 2016 року за №529/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/20 часток житлового будинку за вищевказаною адресою, так як в єдиному реєстрі заборон від відчуження об'єктів нерухомого майна було виявлено арешт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], накладений ухвалою народного суду Харківського району Харківської області б/н від 25 травня 1990 року, перенос з реєстру обтяжень (старого) №57 від 25 травня 1990 року, реєстраційний номер обтяження 3477332, зареєстровано 18 липня 2006 року, реєстратор Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області. Згідно інформації Харківського районного суду Харківської області від 13 вересня 2016 року, відповідно до акту прийому-передачі матеріалів та справ, які знаходяться в архівному підрозділі Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2013 року встановлено відсутність справи №2-1478/1990 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. При перевірці відповідних в'язок з оригіналами судових рішень по цивільним справам за 1990 рік було виявлено рішення Харківського районного народного суду Харківської області від 20 серпня 1990 року по справі №2-1478/1990 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Будь-які інші відомості про накладення арешту на житловий будинок відсутні. З листа завідуючого Харківським обласним державним нотаріальним архівом від 08 серпня 2016 року №2172/01-18 вбачається, що архівом перевірено за обліковими документами фонду №33, на підставі терміну діючого переліку та номенклатури справ, «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за 1990 рік було знищено Першою держнотконторою Харківського району Харківської області ( згідно з актом від 31 січня 2001 року про виділення для знищення документів, які не підлягають зберіганню). З відповіді КП «ХРБТІ» за №439 від 17 серпня 2016 року вбачається, що дані про накладення арешту (заборони), чи укладання договору іпотеки, а також про видачу дублікатів документів в інвентаризаційній справі на житловий будинок [ADDRESS] - відсутні. Згідно листа начальника Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12 вересня 2016 року №11700 підтверджено, що перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 12 вересня 2016 року у Харківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні не перебувають виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів щодо стягнення з [PERSON] За вказаних обставин позивач не має можливості оформити спадкові права на частину житлового будинку, оскільки на неї накладено арешт, підстава якого не може бути ідентифікована. Звільнення майна з-під арешту не буде порушувати прав та інтересів будь-яких осіб, оскільки вже більше, ніж 25 років жодна особа не намагалася звернути стягнення на частину будинку, виконавчого документу щодо звернення стягнення на арештоване майно немає. Крім того, після накладення арешту на будинок, частина будинку була переоформлена з одного власника на іншого - [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просила звільнити житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з під-арешту, накладеного ухвалою Харківського районного суду від 25 травня 1990 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Третя особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 20 серпня 1990 року визнано за [PERSON] право власності на 7/20 частин житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. /а.с.35/ Згідно договору купівлі-продажу від 21 листопада 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Богуновою Н.А., [PERSON] продала, а [PERSON] купила 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в [ADDRESS]. /а.с.59/ Відповідно до повідомлення директора Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» Бондаренко Г.І. від 21 листопада 2016 року за вих.№656, за архівними матеріалами бюро (на 31 грудня 2012 року) право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано з 23 травня 1983 року в 13/20 частинах за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Мереф′янської міської ради, в 7/20 частинах за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Виконкомом Мереф′янської міської ради 23 травня 1983 року, дублікат виданий виконкомом Мереф′янської міської Ради 20 квітня 1990 року. На підставі рішення Харківського районного суду від 20 серпня 1990 року, справа №2-1478 зареєстровано перехід 7/20 частин до [PERSON] від [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 листопада 1990 року, р/№2-2815, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою [PERSON] продала 7/20 частин житлового будинку [PERSON] /а.с.57/ [INFO] [PERSON] померла. /а.с.13/ Позивач, яка є донькою померлої [PERSON], після її смерті звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О. для оформлення своїх спадкових прав. Постановою приватного нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О. від 09 листопада 2016 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 13/20 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO], оскільки при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом виявлено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арешт, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], накладений ухвалою народного суду Харківського району Харківської області б/н від 25 травня 1990 року, перенос з реєстру обтяжень (старого) №57 від 25 травня 1990 року, реєстраційний номер обтяження 3477332, зареєстровано 18 липня 2006 року, реєстратор Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області. /а.с.58/ Згідно інформаційного листа завідуючого Харківським обласним державним нотаріальним архівом Остапенко Ю.А. від 08 серпня 2016 року №2172/01-18, за наявними в архіві даними, згідно з матеріалами та документами фонду №33 «Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області» перевірено наявність інформації про накладення заборони на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON] та виявлено наступне: в «Реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами» Першої держнотконтори Харківського району Харківської області є запис про накладення заборони №57 від 25 травня 1990 року на житловий будинок [ADDRESS], який належав [PERSON]. Заборону зареєстровано на підставі рішення Харківського районного суду. Архівом перевірено: за обліковими документами фонду №33, на підставі терміну діючого переліку та номенклатури справ, «Розпорядження по накладенню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна» за 1990 рік було знищено Першою держнотконторою Харківського району Харківської області ( згідно з актом від 31 січня 2001 року про виділення для знищення документів, які не підлягають зберіганню). /а.с.7/ Відповідно до повідомлення начальника Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Дудка І.М. від 12 вересня 2016 року за №11700, перевіркою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень встановлено, що станом на 12 вересня 2016 року у Харківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні не перебувають виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів щодо стягнення з [PERSON]. /а.с.9/ Згідно повідомлення голови Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. від 13 вересня 2016 року, відповідно до акту прийому-передачі матеріалів та справ які знаходяться в архівному підрозділі Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2013 року встановлено відсутність справи №2-1478/1990 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. При перевірці відповідних зв'язок з оригіналами судових рішень по цивільним справам за 1990 рік було виявлено рішення Харківського районного народного суду Харківської області від 20 серпня 1990 року по справі №2-1478/1990 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. На підставі вищевикладеного, Харківський районний суд Харківської області не має можливості надати з матеріалів справи №2-1478/1990 копію постанови про накладення арешту на житловий будинок./а.с.10/ Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано суду копію ухвали суду від 25 травня 1990 року про накладення арешту на житловий будинок за адресою [ADDRESS]. Судом було роз'яснено позивачу право звернення до суду з заявою про відновлення втраченого провадження, однак остання цим правом не скористалася. Таким чином, з огляду не надання позивачем ухвали суду про забезпечення позову від 25 травня 1990 року підстав для звільнення житлового будиноку, розташованого за адресою: [ADDRESS], з під-арешту на підставі зазначеної ухвали немає, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed