Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 220400 грн. В обґрунтування вимог в позові вказує, що 12 серпня 2004 року працюючи охоронцем у Дніпропетровському ЗАТ «Трест Дніпробуд» отримав виробничу травму -закритий перелом правої бедрової кістки з ушкодженням судин гомілки. 11 грудня 2004 року комісією з розслідування обставин нещасного випадку складено Акт про нещасний випадок на підприємстві /форма Н-1/. 15 березня 2005 року рішенням Одеської обласної травматологічної МСЕК йому встановлено 2 групу інвалідності на 70 % працездатності. В результаті виробничої травми він відчуває фізичні та моральні страждання, які пов»язані із погіршенням стану здоров»я, відчуттям безпорядності, переживань, пов»язаних із ампутацією ноги, складною операцією, яку йому довелося перенести після травми, отриманої на виробництві. З моменту отримання травми він переживає моральні страждання, тому що ставши інвалідом 2 групи, не може більше трудитися. Також вказуючи на те, що він втратив 70 % професійної працездатності, вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди в розмірі не менше двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, установленої на день виплати, яка складає 220400 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному об»ємі. Представник Фонду позов не визнав, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки, на думку представника, [PERSON] повинен був звернутися до Фонду із заявою про відшкодування йому моральної шкоди з додаванням відповідного висновку медичних органів. Оскільки позивач цього не зробив, то підстав для виплати моральної шкоди не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. В судовому засіданні безспірно встановлено, що 12 серпня 2004 року [PERSON], працюючи охоронцем у Дніпропетровському ЗАТ «Трест Дніпробуд» отримав виробничу травму - закритий перелом правої бедрової кістки з ушкодженням судин гомілки, внаслідок чого [PERSON] ампутовано праву нижню кінцівку ноги.. По даному факту комісією, яка була призначена наказом Дніпропетровського ЗАТ «Трест Дніпробуд», було проведено розслідування, під час якого даний випадок був визнаний страховим, пов'язаний з виробництвом , про що було складено акт форми Н-1 від 11.12.2004 року про нещасний випадок. З акту вбачається, що 12 серпня 2004 року згідно графіку чергувань [PERSON] перебував на 324 км автодороги Київ-Одеса, з метою охорони дорожньо-будівельної техніки, яка знаходилася на дільниці будівництва автодороги. Близько 20 години 30 хвилин він переходив дорогу та на нього здійснив наїзд автомобіль, в результаті чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а водій із місця пригоди зник /а.с.6-12/. Рішенням МСЕК, у зв'язку з отриманням ушкодженням здоров'я, [PERSON] була встановлена 2 група інвалідності та встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 70 % безстроково /а.с.4-5, 31-33/. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 265 від 14.10.2013 р. [PERSON] за наслідком ДТП 12.08.2004 р. були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому великоберцової кістки правої голені в середньої третьої із зміщенням відломків ушкодженням судин голені… наслідком зазначеного перелому великоберцової кістки правої голені, отриманого в результаті ДТП, стала ампутація правої нижньої кінцівки до рівня середньої третьої бедра, що складає 65 % постійної втрати загальної працездатності. Вищезазначений наслідок травми, отриманий в результаті ДТП, тягне за собою постійну втрату професійної працездатності в розмірі 70 %. Між закритим переломом, який отриманий [PERSON] в результаті ДТП 12.08.2004 р. та наслідками у виді ампутації ноги є причинний зв»язок. Як вбачається із листа від 03.10.2012 р. № 396 відділення виконавчої дирекції Фонду в Ананьївському районі, 5 квітня 2005 року відділенням ВД Фонду ССНВВ у м.Дніпропетровську, [PERSON] була призначена та сплачена одноразова допомога в розмірі 15138,39 грн. та щомісячна грошова сума в розмірі 163 грн. 56 коп. На підставі заяви потерпілого 06 вересня 2006 року згідно Акту прийняття-передачі особових справ, особова справа [PERSON] була передана до відділення ВД Фонду ССНВВ в Ананьївському районі та [PERSON] отримує щомісячно 360 грн. 75 коп. щомісячної страхової виплати /а.с.29-30/. В подальшому згідно наказу Фонду ССНВВ від 26 березня 2013 р. № 148 відділення ВД Фонду ССНВВ в Ананьївському районі ліквідовано та його функції передано відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Любашівському районі /а.с.121-123/. Відповідно до ч. 1 ст.34 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка діяла на час встановлення [PERSON] втрати професійної працездатності, встановлювала, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі ухвали суду по справі була проведена судово-психологічна експертиза та згідно висновку експерта № 2н від 11 лютого 2014 року, ситуація із ДТП, яка мала місце 12 серпня 2004 р. і спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] є психотравмуючого для нього життєвою ситуацією (психотравматичним фактором). В результаті ДТП і ушкодженням здоров»я [PERSON] завдано моральних страждань (заподіяно маральну шкоду). Можливий грошовий розмір компенсації завданої [PERSON] моральних страждань може складати 576 МЗП, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятій на момент винесення рішення судом. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок отриманої травми на виробництві [PERSON] дійсно заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв"язку із тим, що він отримав каліцтво, переніс фізичний біль, йому довелося тривалий час лікуватися, в нього змінено звичний спосіб життя, він не може реалізувати свої життєві та виробничі плани, має почуття неповноцінності, настали незворотні наслідки, оскільки йому ампутовано нижню частину ноги та встановлено 70% втрати професійної працездатності безстроково та надано 2 групу інвалідності. Суд розглядає цивільні справи відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду. Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача моральної шкоди в розмірі 220400 грн., яка є значно меншою ніж визначив судовий експерт. Тому, враховуючи зазначені обставини та

Outcome: approved