Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2017 року, тобто з моменту звернення до суду з цим позовом, і до повноліття дітей . Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу у них народився двоє дітей:: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча згідно вимог закону батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття . Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, однак до суду подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так , судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 травня 2016 шлюб між ними було розірвано( а.с. 5). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]( а.с. 3,4), які проживають з позивачем , що підтверджується довідкою Махнівської сільської ради Козятинського району Вінницької області від 31 травня 2017 №1112 ( а.с. 6) . Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.183 СК України: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач була звільнена від його сплати на момент звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved