Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 9 491,12 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.08.2012р. між банком та відповідачем було укладено договір № LVDRR965150330 про надання кредиту в сумі 4462.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач не виконував умови кредитного договору, графіку погашення заборгованості не дотримується, ухиляється від виконання договірних зобов'язань, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих по ньому відсотках, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Представник позивача у судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати позовну заяву у їх відсутності не заперечив проти постановлення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заочне провадження відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час і місце судового розгляду, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, та якщо позивач не заперечував проти такого вирішення справи, з ухваленням заочного рішення. Необхідною умовою для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання - фактична його відсутність у залі судового засідання при розгляді справи по суті. Як вбачається із матеріалів справи відповідач був належним чином (основне завчасно) повідомлений про час і місце судового розгляду 09.09.2014р. в якому було постановлено рішення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № LVDRR965150330, відповідно до якого банк надав кредит відповідачу у сумі 4 462,00 грн. на строк з 03.08.2012р. по 02.02.2014р. включно під 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 89,24 грн., єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 грн. в обмін на зобов»язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії зазначені в заяві, та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно заяви підписаної відповідачем останній погодився з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Згідно з умовами кредитного договору його складовою є умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»). Уклавши з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності [PERSON] систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № LVDRR965150330 від 03.08.2012р., така станом на 11.07.2014р. становить 9 491,12 грн., з них 4 211,88 грн. заборгованість за кредитом; 3,44 грн. заборгованість за відсотками; 981,64 грн. заборгованість з комісії; 3 366,01 грн. заборгованість по пені; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 428,15 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов»язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що оскільки боржник не належним чином виконує умови кредитного договору, а тому вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню в сумі 9 491,12 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved