Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами без самостійних вимог на стороні позивачки є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Вона, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняла спадщину, фактично вступила в управління спадковим майном, зареєстрована та проживає у спадковому будинку, звернулась до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім неї спадкоємцями за законом першої черги є також діти померлого [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та не претендують на неї, інших спадкоємців за законом та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає. Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Олійник Ю.М. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не були належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який належав померлому [INFO] року [PERSON] До початку розгляду справи від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Замостянської сільської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Іспаської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. До початку розгляду справи від третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо його задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого 15.10.2005 року виконавчим комітетом Замостянської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №27, копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 15.11.1980 року Замостянською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №57, копією свідоцтва про шлюб. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], 1965 року побудови, вартістю 134137, 00 грн. З довідки виданої Замостянської сільської ради №381 від 02.03.2015 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року, постійно проживав та був зареєстрований в житловому будинку за адресою [ADDRESS]. Згідно по господарської книги №04, особовий рахунок [NUMBER] за 2001-2005 року він був власником даного житлового будинку. Свідоцтво про право власності не оформлено. На день смерті [PERSON] в житловому будинку зареєстровані та постійно проживали [PERSON] - дочка та [PERSON] - внук. Судом також встановлено, що крім позивачки, спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини, подали відповідні заяви нотаріусу, на спадщину не претендують. Інших спадкоємців, та осіб які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією матеріалів спадкової справи №113/2008 року. Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок їй було в цьому відмовлено, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 27.02.2015 року №156/02-31. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок по плану забудови під літ. «А» - 1965 року побудови, знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст.19 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до ст.19 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, що набув чинності на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, внесено зміни, відповідно до яких для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved