Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

До суду із позовом звернулася [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» про визнання договору оренди землі недійсним, вказавши, що 16 грудня 2003 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договір оренди землi № 149/355, вiдповiдно до умов якого вона передала в оренду земельну дiлянку площею 4,67 га строком на десять рокiв, тобто до 16 грудня 2013 року. 17 жовтня 2006 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено додаткову угоду до договору оренди землi № 149/355 вiд 16.12.2003 року, вiдповiдно до умов якої договiр оренди землi укладався на 10 рокiв. Початок строку його дiї обчислюється після пiдписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрацiї. Державна реестрацiя вище зазначеної угоди вiдбулась 28 березня 2007 року Новомиргородським вiддiлом КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50. Таким чином, договiр дiяв до 28 березня 2017 року. На початку 2017 року [PERSON] повiдомила керiвництво орендаря про те, що не має намiру подальшої спiвпрацi, а власну земельну дiлянку буде обробляти самостійно. У 2018 роцi вона вирiшила зареєструвати власну земельну дiлянку, а тому замовила виготовлення технічної документації iз землеустрою щодо встановлення (вiдновлення) меж земельної дiлянки в натурi на мiсцевостi. Пiсля присвоєння кадастрового номера власнiй земельнiй дiлянцi вона звернулась до державного реєстратора з проханням виготовити iнформацiю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власностi на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон вiдчудження об 'єктiв нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на що позивачу була видана iнформацiйна довiдка № 135949199 вiд 30.08.2018 року. Пiсля дослiдження вищезазначеної довiдки [PERSON] стало вiдомо про те, що 04.04.2013 року нiби - то мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договiр оренди землi на належну їй земельну дiлянку площею 4,6676 га, кадастровий № [NUMBER] строком на десять рокiв, починаючи з дня державної реєстрації, з правом пролонгації. Згiдно інформації, яка мiститься в iнформацiйнiй довiдцi, вiдповiдний договiр був зареєстрований лише 18.09.2017 року, тобто через чотири роки після укладання самого договору. Позивач як власниця земельної дiлянки стверджує, що договiр оренди землi вiд 04.04.2013 року вона не пiдписувала, оскiльки її не було в Україні, починаючи з 08.07.2011 i до 27.05.2013 вона знаходилась в м. Прага Чеської Республiки, що підтверджується документами, доданими до матерiалiв справи. Тому просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 04.04.2013 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» на земельну ділянку, кадастровий № [NUMBER] , номер запису про інше речове право 22571364 та стягнути судові витрати. У судовому представник позивача підтримав позов повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та підтвердженні наданими у ході судового розгляду доказами. Представник відповідача ТОВ «Оситнянське» не визнала позов за його безпідставністю, просила суд відмовити у його задоволенні, зазначивши, що спірний договір було укладено з позивачкою у встановленому законом порядку та оскільки про наявність даного договору [PERSON] було відомо ще з часу його укладення, оскільки нею отримувалася орендна плата, просила суд застосувати строк позовної давності. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задоволити позов за такими обставинами. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, пiдставою недiйсностi правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, якi встановленi частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статтi 203 цього Кодексу. Вiдповiдно до ч. 1, ст. 203 ЦК України - змiст правочину не може суперечити цьому Кодексу, iншим актам цивiльного законодавства, а також iнтересам держави i суспiльства, його моральним засадам. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належнiй формi досягли згоди з ycix iстотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенi законом як iстотнi або є необхiдними для договорiв даного виду, а також yci тi умови, щодо яких за заявою хоча б однієї iз сторiн має бути досягнуто згоди. У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] являється власником земельної ділянки, площею 4,67 гектари, розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер [NUMBER] . 16 грудня 2003 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договір оренди землi № 149 /355, вiдповiдно до умов якого вона передала в оренду земельну дiлянку площею 4,67 га строком на десять рокiв, тобто до 16 грудня 2013 року. 17 жовтня 2006 року мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено додаткову угоду до договору оренди землi № 149/355 вiд 16.12.2003 року, вiдповiдно до умов якої договiр оренди землi укладався на 10 рокiв. Початок строку його дiї обчислюється після пiдписання сторонами цієї угоди та з дня державної реєстрацiї. Державна реестрацiя вище зазначеної угоди вiдбулась 28 березня 2007 року Новомиргородським вiддiлом КРФ ДП «ЦДЗК» за № 50. Таким чином, строк дії вищевказаного договору до 28 березня 2017 року. На початку 2017 року позивач [PERSON] повiдомила керiвництво орендаря про те, що не має намiру подальшої спiвпрацi, а власну земельну дiлянку буде обробляти самостійно, що підтверджується її заявою до відповідача від 18.08.2017 року. У 2018 роцi вона вирiшила зареєструвати власну земельну дiлянку, а тому замовила виготовлення Технічної документації iз землеустрою щодо встановлення (вiдновлення) меж земельної дiлянки в натурi на мiсцевостi. Позивач звернулась до державного реєстратора з проханням виготовити iнформацiю з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власностi на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон вiдчудження об`єктiв нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на що позивачу була видана iнформацiйна довiдка № 135949199 вiд 30.08.2018 року. Пiсля дослiдження вищезазначеної довiдки [PERSON] стало вiдомо про те, що 04.04.2013 року нiби - то мiж нею та ТОВ «Оситнянське» було укладено договiр оренди землi на належну їй земельну дiлянку площею 4,6676 га, кадастровий № [NUMBER] строком на десять рокiв, починаючи з дня державної реєстрації, з правом пролонгації. Згiдно інформації, яка мiститься в iнформацiйнiй довiдцi, вiдповiдний договiр був зареєстрований лише 18.09.2017 року, тобто через чотири роки після укладання самого договору. Суд не погоджується з доводами позивача та його представника щодо неможливості підписання спірного договору позивачем, оскільки остання перебувала у час підписання даного договору у 2013 році за межами України, оскільки як вбачається з повідомлень Головного центру обробки спеціальної інформації за вих. № 395\\1234\\18\\1951\\19 від 01.03.2019 року, вих. № 395\\1234\\18\\3102\\19 від 03.04.2019 року та за вих. № 395\\1234\\18\\3897\\19 від 23.04.2019 року, наданими на виконання ухвали суду - Головний центр не може надати інформацію про перетинання державного кордону України громадянкою України [PERSON] , [INFO] оскільки у відповідності до п. 29 Положення «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 25.06.2007 року № 472, зареєстрованим у Мінюсті України 05.07.2007 року за № 765\\14032, інформація у базі даних осіб, щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом 5 років. Крім того, надані представником позивача в судовому засіданні документи, в тому числі білет на автобус Прага - Львів від 29.05.2013 року не є належними та допустимими доказами не підписання позивачем спірного договору від 04.04.2013 року. У ч.3 ст. 215 ЦК України передбачено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У ч.4 ст.124 Земельного кодексу передбачено, що передача в оренду ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником ділянки й орендарем. Згідно із ч.1 ст.626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК). За ч.2 ст.792 ЦК, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК, законом «Про оренду землі». Відповідно до ст.13 закону «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння й користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати ділянку відповідно до умов договору та вимог законодавства. Позивачем та її представником та відповідно судом за їх клопотаннями вживалися вичерпні заходи щодо встановлення місця знаходження та витребування оригіналу спірного договору оренди земельної ділянки, належної [PERSON] від 04.04.2013 року з метою його дослідження в судовому засіданні, в тому числі щодо наявності підпису позивача на ньому, оскільки його екземпляр позивачеві відповідачем не надано. У відповідності до повідомлення Новомиргородської РДА за вих.. № 01-38\\76\\2 від 22.10.2018 на виконання ухвали суду від 09 жовтня 2018 року про витребування оригіналу реєстраційної справи щодо спірного договору - матеріали реєстраційної справи щодо земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , яка знаходиться на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в архіві відсутні та реєстратором до суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, а саме до Новомиргородської райдержадміністрації не направлялися. Та додано копію матеріалів реєстраційної справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації в тому числі спірного договору оренди Всупереч ухвалам суду від 27.11.2017 року про витребування оригіналу договору оренди від 04.04.2013 року відповідачем оригіналу спірного договору до суду надано не було з відповідними повідомленнями від 04 січня 2019 року та від 27 травня 2019 року про неможливість його надання, оскільки на підприємстві після укладення спірного договору неодноразово змінювалися засновники та керівники у зв`язку з чим безліч документів у тому числі і ряд оригіналів договорів оренди землі, укладені з орендодавцями та додаткових угод до них не передані \\ не знайдені\\. Під час проведення позапланової ревізії та інвентаризації в ТОВ «Оситнянське», було виявлено відсутність ряду оригіналів договорів оренди землі в тому числі і спірного договору. У зв`язку з чим відповідачем вживаються всі належні заходи щодо виконання ухвали суду та її невиконання обумовлене вищевказаними об`єктивними обставинами. Разом з тим до суду будь-яких доказів які б підтверджували обставини, викладені у вищевказаних повідомленнях відповідача на виконання ухвали суду від 27.11.2017 року про витребування оригіналу спірного договору надано не було. З повного, всебічного аналізу вищевикладеного судом встановлено, що іншим способом позивач позбавлений можливості довести порушення своїх прав щодо права користування ТОВ «Оситнянське» належної [PERSON] земельної ділянки та позивачем та її представником у ході судового розгляду у справі вживалися всі необхідні заходи щодо доведення наявності порушення права позивача зі сторони відповідача укладенням спірного договору оренди землі. Разом з тим, відповідачем до суду не надано оригіналу спірного договору оренди землі б\\н від 04.04.2013 року та відповідно не надано до суду належних та допустимих доказів, які б вказували на сам факт його укладення з позивачем. Суд у відповідності до ст. ст. 77,78 ЦПК України не може прийняти як належний та допустимий доказ наданий до суду представником позивача висновок спеціаліста № 14 від 24.05.2019 року, у відповідності до якого підписи від імені [PERSON] , розташовані в договорі оренди землі від 04.04.2013 року, акті прийманні - передачі земельної ділянки в оренду, який є додатком 1 до договору оренди землі від 04.04.2013 року, додатку № 2 від 04.04.2013 року до договору оренди землі від 04.04.2013 року, укладеному між орендодавцем - [PERSON] та орендарем ТОВ «Оситнянське» виконані не [PERSON] , а іншою особою, однією й тією особою, з наслідуванням підпису [PERSON] , оскільки як вбачається зі змісту вказаного висновку об`єктом дослідження були документи виконанні за допомогою знакосинтезуючого друкуючого пристрою - принтера, барвником чорного кольору та спеціаліст не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Разом з тим, суд не погоджується з поясненнями та заявою представників ТОВ «Оситнянське» про застосування строків позовної давності у зв`язку з пропуском строків звернення позивачем до суду, оскільки як беззаперечно встановлено у ході судового розгляду про наявність нового договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Оситнянське» позивачеві стало відомо у 2016 році та надаючи довіреність [PERSON] , саме на отримання орендної плати в ТОВ «Оситнянське» від 14 серпня 2013 року [PERSON] була впевнена, що отримує орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки за додатковою угодою від 17 жовтня 2006 року до договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами 16 грудня 2003 року, державна реєстрація якої проведена 28 березня 2007 року. Оскільки у ході судового розгляду у справі представниками ТОВ «Оситнянське» не було доведено факт пропуску строку звернення до суду зі сторони [PERSON] , суд не вбачає підстав для відмови у позові у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Отже, враховуючи, що представник відповідача не надав належні докази щодо наявності оригіналу оспорюваного договору від 04.04.2013 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оситнянське», тому оспорюваний договір підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки є укладеним з порушенням вимог ст.ст. 319, 525, 526, 651 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України „Про оренду землі". Враховуючи зазначене, суд прийшов до беззаперечного висновку про необхідність задоволення позову. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved