Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з зазначеним позовом з вимогою стягнути з відповідачки 73750 гривень 29 копійки заборгованості за кредитним договором від 13.11.2013 року, б/н. Вказана заборгованість виникла у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачкою та складається з наступного - 7317 гривень 65 копійки заборгованості за кредитом, 59344 гривень 53 копійок заборгованості по процентам за користування кредитом, 3100 гривень заборгованість за пенею та комісією та штрафів - 500 гривень (фіксована частина) та 3488 гривень 11 копійок (процентна складова). Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримав по мотивам, зазначеним в позові. Представник відповідачки проти позову заперечив, вказавши що відповідач [PERSON] в анкеті - заяві позичальника не вказала відповідною відміткою про ознайомлення нею з Правилами надання банківських послуг та не зазначила які саме послуги вона погодилася отримувати та за яких умов. Суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права. Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Між ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 12.11.2013 р. був укладений договір про надання банківських послуг. Разом з тим, судом не встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених саме вищезазначеним кредитним договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами саме кредитного договору (у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відсутня позначка про видачу кредитної картки «Універсальна» або про видачу будь - якої іншої банківської картки), крім того, відсутня позначка про отримання та ознайомлення відповідачкою Пам"ятки клієнта, яка повинна була містити також і Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування. Отже суд не може зробити висновку що саме вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме зазначені Умови та Правила надання банківських послуг мала на увазі відповідачка, підписуючи загалом Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, та відповідно, чи брала на себе зобовязання відповідачка з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд звертає увагу, що за даними виписки по рахунку загальна заборгованість по кредитному договору становить 73750 гривень 29 копійок, однак позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що вказана заборгованість виникла саме по кредитному договору б/н від 13 листопада 2013 року, та саме вказаний договір є підставою позову так як у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відсутня позначка про видачу кредитної картки «Універсальна» з зазначенням певного кредитного ліміту. Під час судового розгляду не встановлено, що відповідачка 13.11.2013 року дійсно отримала кредитну картку «Універсальна», відповідних документів щодо видачі грошових коштів відповідачці представником позивача не надано. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 73750 гривень 29 копійок. В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідачів судових витрат. На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України,

Outcome: dismissed