overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач 10.05.2016 року звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Підставою своїх вимог вважає те, що 25 жовтня 2012 року вона із відповідачем вперше зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: син-[PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою. Вона отримує допомогу по догляду за дитиною до 3-х років у розмірі 1075 грн., інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні сина не приймає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача, не має. Просить стягнути аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частини всіх видів його доходів. У судове засідання позивач не з"явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. У судові засіданя відповідач двічі не з»явився, про прични неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Поскільки від відповідача ненадійшло будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.224-226 ЦПК України. Розгляд справи судом проведено без фіксації технічними засобами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і вважає, за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача на підставі ст.84 СК України. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК України. Рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць на підставі ст.367 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивач 10.06.2014 року звернувся до суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що 28 січня 2006 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 1255. Від зазначеного шлюбу вони дітей не мають. Позивач посилається на те, що вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, спільного набутого майна не мають, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2006 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1255, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливе, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

Позивач 10.06.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 08.06.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійні образи, чвари та суперечки, які виникали по всім побутовим питанням. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливими. З січня 2013 року вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинилися. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Вказав, що відповідач проживає в м. Дніпропетровськ, однак не заперечує проти слухання справи в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.16). Вказав, що шлюбні відносини припинені з січня 2013 року. Майнового спору немає. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає в м. Дніпропетровськ. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Як вбачається з заяви відповідача (а.с.9), вона не заперечувала проти розгляду справи за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу у Нікопольському міськрайонному суд Дніпропетровської області. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.17). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з січня 2013 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 08.06.1991 року зареєстрували шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з січня 2013 року через різні погляди на життя, постійні образи, чвари та суперечки, які виникали по всім побутовим питанням. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач 10.06.2014 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 10.08.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого дітей вони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини систематичних конфліктів через неврівноважену поведінку відповідача, застосування відповідачем до неї фізичною сили, відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на права та обов'язки подружжя, що на її думку є перешкодою для подальшого існування повноцінної сім'ї. Вона неодноразово зверталась за допомогою до правоохоронних органів з приводу нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень, однак міліція не вживала дієвих заходів, мотивуючи це тим, що вони перебувають у шлюбі. Відповідач, дізнавшись про її наміри розірвати шлюб, погрожує їй фізичною розправою, тому в цілях безпеки вона проживає у своїх батьків. Шлюбні відносини між ними припинені з травня 2014 року. Вони проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Подальше сумісне проживання буде суперечити її інтересам. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати в судовому порядку, так як відповідач на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Вказала, що шлюбні відносини припинені з травня 2014 року. Майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.8). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з травня 2014 року. Майнового спору немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.08.2013 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Дітей від шлюбу сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з травня 2014 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на права та обов'язки подружжя, систематичних конфліктів через поведінку відповідача, застосування відповідачем до позивача фізичною сили. Сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Примирення між ними неможливе. За таких обставин, на думку суду, зберегти сім'ю неможливо. Суд, враховуючи ту обставину, що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу через органи РАЦС, вважає за необхідне розірвати шлюб у судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач 10.11.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Він з 16.02.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з ним за адресою: [ADDRESS]. Спільне життя з відповідачем припинено з червня 2014 року з причини нерозуміння один одного, різних характерів, різних поглядів на сімейне життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливими. Примирення між ними неможливе. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з ним. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.24). Вказав, що шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Майнового спору на даний час немає. Зазначив, що дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.23). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказала, що шлюбні відносини припинені з 07.01.2015 року. Між нею та позивачем наявний майновий спір, який буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 16.02.2005 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені за посиланнями позивача - з червня 2014 року, за посиланнями відповідача - з 07.01.2015 року. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стало нерозуміння один одного, різні характери та різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе. Як вбачається з заяви відповідача (а.с.23), між сторонами наявний майновий спір, який буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач 11.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, обґрунтованим тим, що сторони уклали шлюб 23.07.02 р.. За час шлюбу у сторін не було спільних дітей. На даний час шлюб існує формально, так як сімейне життя сторін не склалось у зв"язку з відсутністю взаємопорозуміння, відмінністю поглядів на сімейні питання, що поступово призвело до втрати почуттів поваги та любові. Спільного бюджету та господарства у сторін немає, вони не проживають спільно фактично. Вважає, що примирення сторін неможливе. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. За ухвалою суду від 02.09.20 р. провадження у справі відкрито. Копію вказаної вище ухвали суду, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідачем отримано під розпис 11.09.20 р.. За станом на 02.11.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала, однак 14.09.20 р. нею було подано до суду заяву з проханням надання строку для можливого примирення сторін. За ухвалою суду від 01.10.20 р. заява відповідача була задоволена частково та сторонам було надано одномісячний термін для їх можливого примирення; провадження у справі зупинено. 11.02.20 р. провадження у справі поновлено. За станом на 02.11.20 р. інших заяви чи клопотань сторін у розпорядження суду не надійшло. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини закладення позову, взявши до уваги обставини життя подружжя, а саме: те, що сторони проживають спільно, однак, не мають спільних, у т. ч. - неповнолітніх дітей, позивач не бажає збереження цього свого шлюбу та категорично заперечує можливість примирення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як стверджується свідоцтвом про одруження, виданим 23.07.02 р. Переспівською сільрадою Рожищенського району Волинської області, сторони уклали між собою шлюб 23.07.02 р., актовий запис № 9. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач наміру на збереження вказаного шлюбу не має, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають суттєве значення, наданий судом строк для можливого примирення сторін не дав бажаних результатів, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі, понесені позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач 11.11.2015 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 09.09.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних характерів, різних поглядів на життя, права та обов'язки подружжя. Відповідач більше прислуховувався до своїх батьків, а не до неї, що призводило до виникнення сварок та суперечок по різних побутовим питанням. В сім'ї склалась ненормальні відносини, нервозність та напруга. Вони з відповідачем більше сварились, ніж жили у мирі та злагоді. Три місяці потому вони остаточно припинили шлюбні відносини. Вона забрала дочку та переїхали до своїх батьків і до теперішнього часу вони з відповідачем проживають окремо. Примирення між ними неможливе. На даний час майнового спору немає. Просить шлюб розірвати. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з кінця вересня 2015 року. На даний час майнового спору немає. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „[PERSON]". Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з 01.10.2015 року. На даний час майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09.09.2011 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами за посиланнями позивача були припинені з кінця вересня 2015 року, за посиланнями відповідача - з 01.10.2015 року. Шлюбно-сімейні відносини були припинені з причини різних характерів, різних поглядів на життя, права та обов'язки подружжя. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення неможливе. На даний час майнового спору немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач 12.05.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 16.07.2005 року перебувають у шлюбі та мають двох неповнолітніх синів. Вже місяць сторони проживають окремо та матеріальну допомогу на утримання синів відповідач регулярно не надає. Відповідач офіційно не працює, однак отримує нерегулярні, мінливі доходи, які використовує на власний розсуд. Інших утриманців не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 300 грн. на кожну дитину щомісячно. Пояснив, що не працює. Живе за рахунок пенсії батьків. Не може знайти роботу через складну фінансову ситуацію в країні, разом з тим на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Інвалідності чи інших утриманців, крім синів, не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до копії свідоцтв про народження є батьком неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Відповідно до довідки, виданої КП Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськжитлосервіс» від 16.12.2013 року, діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, що також не заперечив в судовому засіданні і відповідач (а.с. ). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також суд приймає до уваги, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум станом на 01.01.2014 року на дитину віком до 6-ти років становить 1032 грн., а на дитину від 6-ти до 18-ти років становить 1286 грн. на місяць. Суд, зважаючи на ту обставину, що мінімальний розмір стягуваних аліментів встановлений державою, а також те, що сини повністю знаходиться на утриманні позивача, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача, яка не працює, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки позовні вимоги визнав частково, є працездатним, має задовільний стан здоров"я, стягнення по виконавчим документам на користь інших осіб з нього не проводиться, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Приймаючи до уваги положення ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред'явлення позову, тобто з 12.05.2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач 12.06.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення суду, яким визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Пояснює, що після смерті діда вона не мала можливості у шестимісячний строк, який відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, звернутися до нотаріальної контори по причині того, що в цей період вона перебувала на лікарняному, оскільки хворів її малолітній син. В судове засідання позивач не з"явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, свої вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився також. В заяві сільський голова не заперечує проти задоволення позову. Судове засідання просить провести без представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що [PERSON], помер [INFO] Згідно заповіту від 28.01.1995 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] Однак [PERSON] в нотаріально посвідченій заяві відмовився від спадщини після смерті батька на користь онуки померлого - позивача [PERSON](а.с. 5, 6). У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач повинна була до 2014 року подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак не зробила цього. З постанови приватного нотаріуса Новоград-Волинської районного нотаріального округу від 26.06.2014 року випливає, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску шестимісячного строку підтвержується довідкою № 447/2 від 02.07.2014 року Корецької центральної районної лікарні, згідно якої [PERSON], [INFO], в період з 25.04.2014 року по19.05.2014 року знаходився на лікуванні з приводу гострого бронхіту (а.с. ). Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, а тому є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач 12.12.2018 звернувся в суд із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставою для позову вважає те, що 17.05.1981 він із відповідачем зареєстрували шлюб, про що зроблено запис №28. Від даного шлюбу є повнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Взаємні відносини із відповідачем ускладнились, не має взаєморозуміння. Фактично шлюбні відносини припинені. Відновлювати шлюбні відносини не бажає. Збереження сім'ї є неможливим і не доцільним. У добровільному порядку відповідач в органах ВДРАЦС, розірвати шлюб відмовляється. Підтверджує, що ним не подано позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом з тим самих підстав. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судові засіданя відповідач двічі не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Поскільки від відповідача не надійшло відзиву, будь-яких заяв, суд вважає, що є підстави для розгляду справи на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення у відповідності до ст.ст.280-282 ЦПК України. Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України, оскільки, шлюб носить формальний характер, сторони не бажають примиритися та спільно проживати, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати стягнути із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved