Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення коштів , посилаючись на те що 3.11.2014р. було укладено договір № 4555416 про встановлення ліміту кредитування . 5.07.2017р. о 2.29 год. почали надходити смс-повідомлення про зняття готівки та знято 4000 грн. , далі о 2.30 год. прийшло 2 смс-повідомлення про перевищення добового ліміту .Відразу з домашнього телефону зателефонував на гарячу лінію та заблокував картку. Весь час картка знаходилась у нього, нікому її не передавав , будь-яких даних не повідомляв. Вранці 5.07.2017р. повторно повідомив відповідача про крадіжку грошових коштів та неправомірне їх списання та написав заяву. 19.07.2017р. відповідач надав відповідь на тому ж бланку заяви , шляхом написання від руки у верхньому лівому куті . Після отримання відповіді того ж дня звернувся в правоохоронні органи внаслідок чого були внесені відомості до ЄРДР № 12017100060003578 від 21.07.2017р.4.08.2017 р. повторно звернувся з заявою з приводу викрадення коштів. На що я отримав відповідь від 25.09.2017 року у якій відмовили у відновленні залишку коштів на рахунку до того стану , який був до о списання. Вважає такі дії незаконними , відсутні докази у відповідача що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального індентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 5.07.2017р. щодо зняття з карткового рахунку коштів у розмірі 4 000 грн. , тому просить стягнути 4 000грн., нараховані проценти 231,78 грн. , комісію 1,12 грн. В судовому засіданні позивачка , представник позивача позов підтримали , просили задовольнити . Представник відповідача проти позову заперечував , вказував на те що операція по зняттю готівки була проведена в межах встановленого добового ліміту на зняття готівки в банкоматах, операція була здійснена в банкоматі з введенням ПІН-коду . Для встановлення винної особи було надано позивачу пораду звернутись до Національної поліції України. Суд, заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази, приходить до слідуючого. 3.11.2014р. між сторонами було укладено договір № 4555416 про встановлення ліміту кредитування . 5.07.2017р. о 2.29 год. на телефон позивача почали надходити смс-повідомлення про зняття готівки та знято 4000 грн. , далі о 2.30 год. прийшло 2 смс-повідомлення про перевищення добового ліміту. Позивач вказував , що відразу з домашнього телефону зателефонував на гарячу лінію відповідача та заблокував картку. Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У преамбулі закону « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" чітко зазначено, що цей закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду за платіжними системами. Пунктом 9,10 Розділу 6 «Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов'язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України "Про звернення громадян". Строки встановлення емітентом правомірності переказу та повернення на рахунок користувача попередньо списаного неналежного переказу визначені пунктом 37.2 статті 37 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні". Згідно пункту 37.2. На час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев'яностакалендарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а такожсплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Твердження відповідача , що кошти списані з вини позивача , оскільки йому відомі правила та інструкція користувача системи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні .Крім того суду не надано результатів перевірки розгляду заяв. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705,емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Встановивши, що відповідачем не доведено вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а позивач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив відповідача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Верховним Судом України в постанові від 13.05.2015 в справі № 6-71 цс 15 була сформована правова позиція, що висновок про вину користувача, як підставу цивільно-правової відповідальності робиться на підставі обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. При вирішенні спору суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав. В судовому засіданні не встановлено обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції . При таких обставинах суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про стягнення коштів є підлягають задоволенню частково в розмірі 4000 грн., які списані з рахунку позивача та підтверджені в судовому засіданні . Вимоги про стягнення нарахованих процентів 231,78 грн. , комісії 1,12 грн. не підлягають задоволенню , оскільки є претензією до позивача . Відповідно до ст..141 ЦПК України , з відповідача підлягає стягненню на користь держави не сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 640 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial