Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В травні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: органу опіки і піклування Чортківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві позивачка вказала, що з листопада 1993 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2005 року. Від сумісного подружнього життя у них народились дочки: [PERSON], [INFO] (повнолітня) та [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Чортківського МРУЮ у Тернопільській області від 02.01.2016 року [PERSON], [INFO], після державної реєстрації зміни імені називається [PERSON]. Як до розірвання шлюбу, а тим більше після припинення подружніх стосунків відповідач не проявляє будь-якого інтересу до дітей, зник з їхнього життя повністю. На руках позивачки опинилися усі клопоти щодо виховання та піклування про дітей, одна як згадано вище уже повнолітня, забезпечення їх фізичного, духовного і морального розвитку. Іншими словами відповідач злісно ухиляється від виховання і матеріального утримання дитини, а лише формально вважається батьком. Обставини добровільного ухилення відповідача від виховання [PERSON] та матеріальної участі в її фізичному і духовному розвитку спонукали її звернутися до органу опіки і піклування Чортківської райдержадміністрації ( надалі - Третя особа) щодо розгляду питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] Тому 28 квітня 2017 року орган опіки та піклування Чортківської райдержадміністрації надав висновок, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітньої дочки [PERSON]. Позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки і вважає, що позов є підставний і підлягає до задоволення, також вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки відповідає інтересам дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в пресі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської райдержадміністрації Андрунишин С.М. в судовому засіданні підтримує висновок органу опіки та піклування, вважає, що позовну заяву слід задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника третьої особи, думку прокурора, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], з листопада 1993 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який розірвано відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2005 року. Від сумісного подружнього життя у них народились дочки: [PERSON], [INFO] (повнолітня) та [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Чортківського МРУЮ у Тернопільській області від 02.01.2016 року [PERSON], [INFO], після державної реєстрації зміни імені називається [PERSON]. Згідно висновку органу опіки і піклування від 28.04.2017 року № 01-564/01-14 визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо своєї дочки [PERSON], [INFO]. Аналогічним є рішення №1 Комісії з питань захисту прав дитини Чортківської РДА від 27.04.2017 року. Згідно довідки, виданої Шумським районним відділом Державної виконавчої служби у Тернопільській області від 30.03.2017 року №1581 [PERSON], в зв"язку із його ухиленням від сплати аліментів станом на 30.03.2017 року заборгував 35 998,00 грн. Згідно довідки Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області №233 від 20.03.2017 року вбачається, що [PERSON], 1999 року народження проживає з позивачкою. Згідно довідки Галицького колежда імені В"ячеслава Чорновола (м. Тернопіль) за №01/113-н від 24.03.2017 року [PERSON] навчається на денній державній формі навчання за спеціальністю "Моделювання та конструювання промислових виробів" з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Як вбачається з характеристики навчального закладу від 24.03.2017 року на студентку групи М-31 [PERSON] у її навчанні приймає участь лише матір [PERSON], а батько [PERSON] батьківські збори та навчальний заклад не відвідує, не телефонує, не цікавиться навчанням та приватним життям дочки. Відповідно до пояснень, наданих у письмовій формі сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] стверджується та обставина, що двоє старших дочок від першого шлюбу вважають своїм батьком [PERSON], а біологічний батько упродовж дев"яти років не появляється до рідних дітей та не цікавився ними ніколи. Статтею 150 Сімейного кодексу України ( далі - СКУ) визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей та ін.., піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня .2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved