Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Державний вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені [PERSON] МОЗ України» звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів за навчання, посилаючись на те, що 31 липня 2007 року на навчання до ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені [PERSON]» на бюджетну форму навчання зараховано [PERSON] та 1 вересня 2007 року укладено з нею угоду №64 про підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами і програмами та вимогами кваліфікаційних характеристик. Відповідач згідно умов даної угоди зобов'язувалася прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. Згідно протоколу засідання комісії від 09 листопада 2012 року [PERSON] була направлена на роботу лікарем загальної практики сімейним лікарем у Залаззівську АЗПСМ Любешівського району, УОЗ Волинської ОДА. Після закінчення навчання в медуніверситеті [PERSON] в установлений строк - 01 серпня 2013 року без поважних причин не приступила до навчання в інтернатурі, що одночасно свідчить про її відмову приступити в подальшому до роботи за направленням. Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені [PERSON] МОЗ України, вартість навчання [PERSON] становить 84211,33 грн. Крім того, згідно довідки про доходи [PERSON] за період навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» було виплачено 31779,96 грн. стипендії. На підставі викладеного позивач просить стягнути з [PERSON] кошти, затрачені ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» на її навчання в розмірі 115 991, 29 грн. У судове засідання на розгляд справи представник позивача [PERSON] не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON]С в судовому засіданні позовні вимоги Державного вищого навчального закладу "Тернопільский державний медичний університет імені [PERSON] Міністерства охорони здоров"я України" визнала частково, а саме фактичні затрати на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені [PERSON] МОЗ України, що становлять 84211,33 грн. визнала повністю, а щодо виплаченої [PERSON] стипендії за період її навчання в ДВНЗ "Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України" в розмірі 31779,96 грн. не визнала, пояснюючи тим, що виплачена для [PERSON] стипендія є винагородою за її навчання. Заслухавши представника відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 1 вересня 2007 року між \~ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені [PERSON]» та [PERSON] укладено угоду №64 про підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик. Згідно умов даної угоди [PERSON] зобов'язувалася прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. Як вбачається із протоколу засідання комісії від 09 листопада 2012 року, [PERSON] була направлена на роботу лікарем загальної практики сімейним лікарем у Залаззівську АЗПСМ Любешівського району, УОЗ Волинської ОДА. Згідно п.21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25.12.1997р., № 367, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за N 246/2686, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направлені на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені [PERSON] МОЗ України, вартість навчання [PERSON] становить 84211,33 грн.. Згідно довідки про доходи [PERSON] за період навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» було виплачено 31 779,96 грн. стипендії. В силу ч.2 ст.52 Закону України «Про освіту», випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» № 77 від 23 січня 1996 року із змінами, внесеними згідно з Указом Президента України № 342/96 від 16 травня 1996 року, особи які навчаються за рахунок державних коштів, укладають угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства на менше, ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. За таких обставин, відповідно до вищенаведених норм, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вартості навчання у вищевказаному навчальному закладі, що складає 115 991, 29 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved