Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 липня 2005 року (актовий запис 75) відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сім'ї неможливе. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання з'явилася, позов визнала, що є підставою для ухвалення рішення відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення відповідача, з"ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 09 липня 2005 року (актовий запис 75) відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, збереження сім'ї неможливе, миритися не бажають. Згідно ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сім'я сторін розпалася, шлюб існує формально, подружжя миритися не бажає, суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved