Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду з позовом про визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Зубані Глобинського району Полтавської області, вул. Шевченка, 3 та складається з : житлового будинку літ. «А» площею 86,70 кв.м.; прибудова літ. «а» площею 17,00 кв.м.; ганок літ. «аг» бетонний,; загальною площею 79,4 кв.м.; житловою площею 41,4 кв.м.; погріб з шийкою літ. «Б» площею 14,20 кв.м.; убиральні літ «В» площею 1,00 кв.м., які знаходяться на не приватизованій земельній ділянці розміром 0,07 га. Позов мотивований тим, що позивач [PERSON] у 2002 році придбав вищевказаний будинок разом із земельною ділянкою, яка розташована під даним будинком у [PERSON]. Так як між сторонами були приязні стосунки, то письмового договору купівлі продажу вони не укладали. За купівлю продаж будинку із земельною ділянкою [PERSON] сплатив [PERSON] близько 5000 грн. частинами на протязі 12 років, а також віддав у власність мотоцикл та велосипед. Житловий будинок використовувався позивачем [PERSON] близько 14 років для зберігання сіна й соломи, тому ремонт у будинку не проводився, хоча позивач засклив вікна, прибирав сміття та чагарники на подвірї. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві й прохали його задовольнити. В судовому засіданні позивач конкретизував, що в 2002 році [PERSON], перед виїздом на проживання в західну Україну, дозволив йому користуватися городом біля будинку й доглядати за будинком, а в 2003 році , коли приїжджав в с. Зубані, сказав, щоб позивач сплатив 1200 грн. за хату і забирав її. Позивач сплатив 600 грн., потім ще 500 грн., а також «в рахунок купівлі будинку» віддав [PERSON] мотоцикл та велосипед. Вказаний будинок позивач з 2003 року використовував для зберігання сіна й соломи, ремонту будинку не проводив, але засклив вікна, які були вибиті й доглядав за порядком на території домоволодіння. До весни 2016 року [PERSON] жодних претензій щодо користування позивачем спірним будинком не висловлював. Позивач зазначив, що вважає, що набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Шевченка, 3 с. Зубані Глобинського району Полтавської області , в звязку з укладенням усного договору купівлі продажу з відповідачем [PERSON] Від відповідача - Зубанівської сільської ради Глобинського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Відповідач пояснив, що він є власником спірного житлового будинку з господарськими спорудами 1981 1983 років побудови, що підтверджується записом в по господарській книзі. В 2001 році при виїзді на проживання до західної України, він попросив [PERSON] доглядати за його будинком, а взамін дозволив користуватися городом біля будинку. Житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області він не мав наміру продавати, ніяких домовленостей з [PERSON] щодо купівлі продажу будинку не було. До 2016 року він не заперечував щодо використання житлового будинку [PERSON], оскільки збирав кошти для ремонту вказаного будинку. Після повернення у 2012 році до с. Зубані він мав вільний доступ до вказаного будинку, відвідував його, щоб визначитися з обємом ремонтних робіт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він купив у [PERSON] мотоцикл. Оскільки він знав, що власником мотоцикла був [PERSON], то він уточнював в останнього, чи має [PERSON] повноваження на продаж мотоцикла, на що [PERSON] повідомив, що він віддав [PERSON] мотоцикл «в рахунок купівлі будинку». В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вже тривалий час її син [PERSON] користується житловим будинком та городом біля будинку за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області, які він купив у [PERSON] Представник третьої особи сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністраціїу судове засідання не з"явився, Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. \~Згідно ч.2\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~Згідно ч. 1\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном\~протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Із змісту\~ст. 344 ЦК України\~та розяснень зазначеної вище Постанови Пленуму ВССУ випливає, що право власності на чуже майно набувається за набувальною давністю лише за сукупності всіх цих обставин. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,\~16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Зазначений правовий висновок знайшов своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав». Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику відмовлено. Як встановлено в судовому засіданні, згідно виписки з погосподарської книги Зубанівської сільської ради Глобинського району Полтавської області під № 0100731 за відповідачем [PERSON] значиться житловий будинок за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області. Орієнтовно з 2002 2003 років вказаний житловий будинок став використовуватися позивачем [PERSON] для зберігання сіна та соломи. Для проживання житловий будинок [PERSON]Г не використовувався. Вказані обставини визнані сторонами й тому, у відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що він користувався житловим будинком за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області зі згоди [PERSON], оскільки вважав, що він придбав вказаний будинок згідно усного договору купівлі продажу. Позивач [PERSON] також пояснив, що він усно звертався до [PERSON] з вимогою про оформлення документів на будинок з господарськими будівлями за ним, проте останній не вжив заходів щодо укладення договору купівлі продажу у встановленому законодавством порядку. Тобто, в судовому засіданні встановлено, що позивачу на момент початку використання житлового приміщення було відомо, що будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області належить [PERSON] За таких обставин, [PERSON] повинен був і міг знати, що володіє чужою річчю та про відсутність у нього підстав для набуття права власності на житловий будинок, який належав [PERSON] З огляду на зазначене, суд не може визнати володіння [PERSON] спірним житловим будинком добросовісним. Сам по собі факт використання [PERSON] вказаного житлового будинку не свідчить про добросовісність заволодіння ним. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] не звертався до територіальної громади або будь-яких інших фізичних або юридичних осіб з приводу оформлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка, 3 в с. Зубані Глобинського району Полтавської області та повідомленням про його наявність, що свідчить про відсутність відкритого його володіння будинком. Твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає у спірному будинку, та на протязі з 2003 по 2016 рік не виявляв жодного інтересу до будинку, не предявляв претензій позивачу щодо його володіння будинком, не свідчить про те, що останній відмовився від свого права на вказаний будинок. Більш того, як вбачається з довідки Зубанівської сільської ради № 358 від 10.08.2016 року, [PERSON] (відповідач) зареєстрований за адресою: [INFO], тобто за адресою знаходження спірного житлового будинку. 23 грудня 2016 року рішенням 10 сесії 7 скликання Зубанівської сільської ради № 34 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] на території с. Зубані, вул. Шевченка, 3, загальною площею 0,07 га та передано вказану земельну ділянку у власність [PERSON] Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і які у відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Сам факт користування позивачем майном зі згоди власника не дає підстав для визнання за користувачем права власності за набувальною давністю. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено переконливими доказами те, що він добросовісно заволодів чужим майном спірним будинком, \~тобто не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю та не мав найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна,\~і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України висловленою в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 911/130/14 / 3-87гс15 за позовом про визнання права власності за набувальною давністю, де зазначено, що відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Отже, задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі\~ст. 334 ЦК України\~можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов'язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 360-7 ЦПК України\~висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Зубані Глобинського району Полтавської області, вул. Шевченка, 3 та складається з : житлового будинку літ. «А» площею 86,70 кв.м.; прибудова літ. «а» площею 17,00 кв.м.; ганок літ. «аг» бетонний; загальною площею 79,4 кв.м.; житловою площею 41,4 кв.м.; погріб з шийкою літ. «Б» площею 14,20 кв.м.; убиральні літ «В» площею 1,00 кв.м., які знаходяться на не приватизованій земельній ділянці розміром 0,07 га . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed