Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, шляхом стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обовязку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 05 травня 2009 року між сторонами по справі розірвано шлюб, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 030052, видане 18.09.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 05. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Шмирко». Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 065242, видане 22.01.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 143. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2013 року, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2013 р., до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні зясовано, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із своєю матірю [PERSON] за адресою: м. Тернопіль вул. Симоненка, 1/141. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню свого сина. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, з урахуванням вимог статті 182 СК України, враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved