Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Департамент Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї, третя особа - Служба у справах дітей Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO]. в родині відповідача [PERSON] та [PERSON], яка доводилась позивачці двоюрідною сестрою, народилась донька [PERSON]. З 2006 року відповідач [PERSON] припинив шлюбні відносини та покинув свою сім'ю. Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 14.05.2012р. шлюб офіційно між ними було розірвано та з часу залишення сім'ї та фактично по теперішній, відповідач не турбується про фізичний та духовний стан дитини, припинив підтримувати будь-які стосунки й взагалі перестав спілкуватися та цікавитися життям своєї неповнолітньої доньки. [INFO] рідна мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] померла. Після її смерті, вихованням та піклуванням [PERSON] повністю стали займатися рідна бабуся - [PERSON] та позивачка, які створили дитині усі необхідні умови для її здорового способу життя, навчання та розвитку. В березні 2014 року [PERSON] звернулась до Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї із заявою про вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач [PERSON] заявою від 09.04.2014р. відмовився від своєї дитини та надав згоду для вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав без його участі. Висновком Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї було вирішено про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а у червні 2014 року вирішено питання щодо доцільності призначення опікуном дитини [PERSON] [INFO] [PERSON], яка була рідною бабусею неповнолітньої [PERSON] та тіткою позивачки, померла та після її смерті з найрідніших у дитини залишилась позивачка, яка доводиться їй двоюрідною тіткою. Починаючи з моменту смерті рідної матері та до теперішнього часу, неповнолітня [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивачки, під її опікою та піклуванням, мешкають разом однією родиною за однією адресою й її вихованням та навчанням, становленням у житті займається саме позивачка, а відповідач жодним чином з моменту залишення сім'ї не лише не цікавився життям рідної дитини, але й навіть беззаперечно та не вагаючись надав заяву про позбавлення його батьківських прав. З урахуванням викладеного, діючи виключно в інтересах неповнолітньої дитини та посилаючись на положення ст.ст.150,164 СК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] опікуном над неповнолітньою - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 14.12.2015 року, 18.12.2015 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про що в матеріалах справі є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила. Представник третьої особи - Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї в судові засідання 14.12.2015 року, 18.12.2015 року не з'явився. Про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про що в матеріалах справі є відповідні докази, причин неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи без участі представника третьої особи до суду не надходила. В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Луганської обласної державної адміністрації - не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні прокурор Путненко Г.В. зазначила, що для позбавлення батьківських прав відповідача відносно своєї неповнолітньої доньки є достатньо підстав, оскільки було встановлено, що батько ніякої участі у житті дитини не приймає, не піклується про її здоров'я, не цікавиться навчанням та інтересами дитини, вихованням доньки не займається. Окрім цього, зауважила, що відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 48457535 від 26.11.2015 року батько неповнолітньої [PERSON] має в приватній власності нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 14.05.2012р. (а.с.12). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER], актовий запис № 359, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції та зроблено відповідний актовий запис № 135 (а.с.13). [INFO] померла [PERSON], свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2015р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис за № 160 (а.с.22). Відповідно заяви від 24.03.2014р. гр. [PERSON] звернулась до Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.14). Згідно заяви від 09.04.2014р., складеної у присутності головного спеціаліста Артемівського РВ ССД Департаменту ЛМР у справах дітей та сім'ї Н.І.Пуц та фахівця міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді В.В.Караічів, відповідач [PERSON] відмовився від дитини та надав згоду на позбавлення його батьківських прав, просив розглянути дане питання без його участі (а.с.16). Судом також встановлено, що відповідно до заяви від 02.06.2014р. [PERSON] не заперечувала, а позивачка [PERSON] просила призначити її опікуном над неповнолітньою [PERSON], [INFO]. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї від 04.06.2014р. вих..№ 24-07/1145/49-14 щодо позбавлення батьківських прав (а.с.17), вбачається, що відповідач [PERSON] з донькою [PERSON], [INFO] не проживає, вихованням та утриманням не займається, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не допомагає, з днем народження чи іншими святами не вітає, заявою від 09.04.2014р. надав згоду на позбавлення його батьківських прав, тому зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що поданням про призначення [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO] вих. № 24-07/1146/49-14 Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї прийнято рішення вважати доцільним призначення опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 20-21). Судом не встановлено передбачених ст. 64 ЦК України обставин, які б виключали можливість [PERSON] бути опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 67 Цивільного кодексу України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням; має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. За змістом характеристики, виданої КЗ «ЛСЗШ І-ІІІ ступенів № 27», вбачається, що за період навчання [PERSON], [INFO] у закладі, після передчасної смерті матері, вихованням та опікою над дитиною займалися [PERSON] та [PERSON], рідна бабуся та двоюрідна тітка (а.с.33). Згідно характеристик з місця мешкання дитини та позивачки, складених головою вуличного комітету [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], які мешкають по сусідству поряд: [ADDRESS], також вбачається, що вихованням та опікою над неповнолітньою [PERSON], [INFO], після передчасної смерті її матері, займалися [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.42-43). Із довідки, виданої Управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України у Луганській області вбачається, що позивачка [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.37). Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 48457535 від 26.11.2015 року [PERSON] має в приватній власності нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину, р.№ 6-540, 30.07.2003, 11-А ХДНК, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», забезпечується збереження права дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування на житло. Тому, з метою захисту права на житло непеовнолітньої [PERSON], [INFO] на підставі ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Таким чином, позов не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В судове засідання відповідач не надав жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав та відсутності його вини у невиконанні своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачкою повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] опікуном над неповнолітньою - [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн. на користь держави. Відповідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року Артемівському суду міста Луганська визначено територіальну підсудність розгляду справ за Білокуракинським районним судом Луганської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved