Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та Виконавчого комітету Филенківської сільради Чутівського району Полтавської області в якому просив скасувати рішення Филенківської сільської ради від 15 червня 2005 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.06.2005 року виданого на будинок, розташований за адресою Полтавська область, Чутівський район, с. Филенкове, вул. Шкільна, 3, а також просив стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.04.1990 року Чутівською районною радою народних депутатів Полтавської області було прийнято рішення за № 84, за яким було вирішено оформити право особистої власності на жилі будинки, що належать громадянам сіл Филенківської сільської ради: с. Филенкове, с Никонорівка, с. Козаче, с. Щорсівка, с. Березове. На підставі зазначеного рішення Чутівської районної ради народних депутатів Полтавської області 20.04.1990 року виконкомом Филенківської сільської ради було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шкільній, 3 с. Филенкове Чутівського району Полтавської області. Позивач зазначає, що на момент прийняття виконкомом Филенківської сільської ради рішення про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на житловий будинок, будівництво житлового будинку було завершено та в даному житловому будинку проживав та був зареєстрований лише він. Позивач вказує, що з 11.04.1992 р. по 2008 рік позивач перебував у шлюбних відносинах зі [PERSON], а після їх припинення переїхав до міста Полтава. В жовтні 2016 року йому стало відомо, що рішенням Филенківської сільської ради від 15.06.2005р. було винесено рішення, яким надано розпорядження КП «Інвентаризатор» підготувати та оформити свідоцтво про право приватної власності і провести реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шкільній, 3 с. Филенкове Чутівського району Полтавської області за [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] Володимирівною-1/2 частина. Позивач вважає вказане рішення незаконним, так як реєстрація права особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шкільній, 3 в селі Филенкове за [PERSON] відбулася в 1990році, а отже з 1990 році після видачі свідоцтва про право власності позивачу, вказаний житловий будинок по вул. Шкільній, 3 в селі Филенкове втратив статус колгоспного двору. Також позивач вважає, що оскаржуване рішення базується на підставі п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно №7/5 від 07.02.2002 p., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за 157/6445. Але в п.6.1 Тимчасового про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно №7/5 від 07.02.2002 р. відсутні вказівка на те, що виконавчий комітет сільської ради має право видати нове свідоцтво про право власності при наявності іншого свідоцтва про право власності на один і той же обєкт нерухомості. Представник першого відповідача адвокат [PERSON] подав письмові заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у позові. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на момент винесення Чутівською районною радою народних депутатів Полтавської області рішення №84 від 18.04.1990р., згідно Виписки з погосподарської книги №3 за 1986-1990 роки в господарстві №256 за адресою: вул. Шкільна, 3, с. Филенкове Чутівського району Полтавської області, були зареєстровані: [PERSON] голова домогосподарства, [PERSON] Миколаївна-дружина та [PERSON] - дочка, які вибули в с. Никонорівку до господарства №420 з 01.07.1988 року; [PERSON] - дружина, яка прибула 21.06.1990 року. Представник першого відповідача зазначає, що 11.04.1992 року між позивачем [PERSON] та першим відповідачем - [PERSON] було офіційно зареєстровано шлюб у Филенківській сільській раді Чутівського району Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №37, післяшлюбне прізвище «Скат». Від шлюбу з Позивачем спільних дітей немає. Таким чином, на думку представника першого відповідача, твердження позивача про те, що у вищезазначеному житловому будинку проживав та був зареєстрований лише позивач - є хибним. Також, представник першого відповідача зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 120, ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Зміни до діючого на той час законодавства лише були внесені з набрання чинності Закону України «Про Власність» від 07 лютого 1991 року, який увів поняття приватної власності та розмежовував особисту приватну власність та спільну власність. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК, як і ст. 22 КпШС, подружжя мають рівні права на майно, набуте ними за час шлюбу, і в тому випадку, коли один із них не мав самостійного заробітку (доходу) з поважних причин (наприклад, був зайнятий веденням домашнього господарства, навчанням, доглядом за дітьми). На момент проживання з позивачем однією сімєю, ведення підсобного господарства та офіційної реєстрації шлюбу за вказаною адресою: вул. Шкільна, буд. 3 в с. Филенкове, Чутівського району Полтавської області, була членом колгоспного двору, оскільки з 18.05.1989 року була зарахована членом колгоспу «Шлях Жовтня» де працювала до 28.01.2000 р., що підтверджується її трудовою книжкою. Таким чином, представник першого відповідача вважає, що позивач та перший відповідач, за час спільного проживання та будучи членами колгоспу, набули право спільної власності на житловий будинок, розташований вул. Шкільна, 3, с. Филенкове Чутівського району Полтавської області. Крім того, представник першого відповідача вважає, що Филенківська сільська рада законно прийняла 15.06.2005р. оспорюване рішення про надання розпорядження КП «Інвентаризатор» підготувати та оформити свідоцтво про право приватної власності і провести реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шкільній, 3 с. Филенкове Чутівського району Полтавської області, оскільки Тимчасовим положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, та вказує, що позивачу відомо про існування оскаржуваного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (житловий будинок) з 2005 року, а тому просить суд застосувати строк позовної давності. Другий відповідач письмове заперечення на позовну заяву не надав, представник другого відповідача через канцелярію суду подав заяву про застосування строків позовної давності, оскільки, на думку представника другого відповідача, про існування свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Шкільній, 3 с. Филенкове Чутівського району Полтавської області, виданого виконавчим комітетом Филенківської сільської ради 08.06.2005р. позивачу достеменно було відомо з моменту його видачі, тобто з 08.06.2005р., а тому і про рішення Филенківської сільської ради від 15.06.2005р. позивач мав змогу дізнатись ще у 2005 році. Також, через канцелярію суду, представник першого відповідача подав клопотання про закриття провадження у даній справі у звязку з тим, що на думку представника першого відповідача, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства посилаючись при цьому на те, що позовні вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Филенківської сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно є вимогами публічно-правового характеру та відносяться до юрисдикції адміністративних судів. У судове засідання заявились перший відповідач та його представник, а також представник другого відповідача. Позивач у судове засідання не звязку про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник позивача адвокат [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, 01.02.2018р. до судового засідання через канцелярію суду подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Розглянувши клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обовязковою. Частино 2 вказаної статті ЦПК України передбачено, що учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за пять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Суд вказує, що клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції подане з порушенням встановленого ч. 2 ст. 212 ЦПК України порядку, а саме зазначене клопотання подане в день судового засідання за 5 хвилин до часу проведення призначеного судового засідання. Крім того, суд враховує, що розгляд даної справи проводиться тривалий час та суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, в тому числі права представника позивача на участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Незважаючи не те, що представником позивача клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції неодноразово подавались з порушенням встановленого ЦПК України порядку - без дотримання строку подання такого клопотання, зокрема: клопотання подане 03.07.2017р. тоді як судове засідання призначене на 06.07.2017р.; клопотання подане 03.10.2017р. тоді як судове засідання призначене на 03.10.2017р.; клопотання подане 19.10.2017р. тоді як судове засідання призначене на 19.10.2017р.; клопотання подане 22.11.2017р., а судове засідання призначене на 23.11.2017р.; клопотання подане 17.01.2018р., а судове засідання призначене на 18.01.2018р., суд відповідними ухвалами задовольняв вказані клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у звязку з чим переносив судове засідання на іншу дату. Також, суд зауважує, що з призначених судових засідань представник позивача брав участь лише 01.08.2017р. та 23.11.2017р. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що представник позивача належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача адвоката [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відео конференції та вважає за можливе дане судове засідання проводити без представника позивача. У судовому засіданні перший відповідач та його представник проти позову заперечували, просили відмовити у позові з підстав, викладених у запереченнях. Представник першого відповідача підтримав заявлене клопотання про закриття провадження у даній справі. Представник другого відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив залишити його без задоволення, оскільки вважає, що при прийнятті оспорюваного рішення та видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно Филенківською сільською радою дотримано вимоги закону. Також, представник другого відповідача підтримала заяву про застосування строків позовної давності та клопотання представника першого відповідача про закриття провадження у даній справі. Розглянувши клопотання представника першого відповідача про закриття провадження у справі, суд вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню у звязку з тим, що позовні вимоги про скасування рішення виконавчого комітету Филенківської сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно у даній справі є похідними від спору щодо права власності на нерухоме майно житловий будинок, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Розглянувши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 18.04.1990р. виконавчим комітетом Чутівської районної ради народних депутатів Полтавської області прийняте рішення №84 Про оформлення права особистої власності на жилі будинки громадян сіл району, в тому числі с. Филенкове Чутівського району Полтавської області. 15.06.2005р. виконавчим комітетом Филенківської сільської ради прийняте оспорюване рішення №58 « Про оформлення права приватної власності на житловий будинок». З оспорюваного рішення виконавчого комітету Филенківської сільської ради рішення від 15.06.2005р. №58 вбачається, що вказане рішення прийняте за результатом розгляду документів, представлених громадянином [PERSON] про оформлення права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Филенкове, по вул. Шкільній, 3 та встановлено, що: - на підставі рішення Чутівської районної ради № 84 від 18.04.1990 року, виконкомом Филенківської сільської ради 20.04.1990 року видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Филенкове, по вул. Шкільній, 3 на колгоспний двір, голова якого [PERSON]; - згідно довідки виконкому Филенківської сільської ради від 15.03.2005 року за № 365, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Филенкове, Чутівського району, по вул. Шкільній, 3 на підставі запису в погосподарській книзі № 3 на 01.07.1990 р. відносився до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] та [PERSON]. - виконком Филенківської сільської ради запитом від 15.03.2005 року за № 384, просив КП «Інвентаризатор" видати дублікат втраченого вищезгаданого свідоцтва. Зазначеним рішенням виконавчого комітету Филенківської сільської ради рішення від 15.06.2005р. №58 , у звязку зі зміною законодавства та припиненням існування колгоспних дворів кожний член якого має право власності на свою частку у колгоспному дворі, на підставі представлених матеріалів та

Outcome: dismissed