Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обовязку утримувати сім"ю та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19.07.2014 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БК № 258417, видане 19.07.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1394. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БК № 419272, видане 27.11.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4435. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.08.2018 р. шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, може виконувати свої обов'язки по утриманню дитини. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У звязку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобовязаний їй надати матеріальну допомогу, а тому, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд з\~урахуванням вимог\~статті 182\~СК України,\~враховує,\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини\~і платника\~аліментів,\~відсутність у\~відповідача на утриманні інших осіб, вважає, що слід частково задовольнити позов, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial