Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи, тим є власником квартири за [ADDRESS]. У 1998 р. він вирішив перевести дану квартиру з житлового в нежитлове приміщення, провести в ньому реконструкцію і переобладнати у стоматологічний кабінет. Пунктом 5 рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради за № 376 від 20.10.1998 р. приміщення квартири за [ADDRESS] було переведено з житлового в нежитлове приміщення і дозволено переобладнати його в стоматологічний кабінет. Відповідно до виготовленої проектної документації він провів реконструкцію і переобладнання вищевказаної квартири в нежитлове приміщення, а саме: у стоматологічний кабінет. Після вказаних будівельних робіт загальна площа даного нежитлового приміщення становить - 33, 2 кв.м. Актом Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об»єкта в експлуатацію від 12.11.2002 р. переобладнана квартира [ADDRESS] в стоматологічний кабінет була прийнята в експлуатацію. 26.11.2002 р. виконавчим комітетом Коломийської міської ради йому було видано свідоцтво про право власності на 2/100 житлового будинку (стоматологічний кабінет). Даним свідоцтвом посвідчується, що йому належить на праві приватної власності 2/100 житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] і в цілому складається з приміщень площею 33, 2 кв.м. У відповідності до даного свідоцтва про право власності в Коломийському МБТІ за ним зареєстровано право власності на 2/100 частини будинку за [ADDRESS]. Хоча у вказаному свідоцтві про право власності і зазначено, що воно видано на підставі рішення Коломийської міської ради за № 363 від 19.11.2002 р., однак зміст свідоцтва про право власності не відповідає вказаному рішенню виконавчого комітету і всім іншим вищевказаним документам. Так, у свідоцтві про право власності вказано, що йому на праві приватної власності належить 2/100 будинку, а в рішенні міськвиконкому, як і у всіх інших документах, вказано - стоматологічний кабінет на [ADDRESS]. Згідно вимог ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Згідно вимог ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснити ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого. Оскільки він здійснив реконструкцію і переобладнання квартири у відповідності з наданими дозволами і проектною документацією, дане нежитлове приміщення здане в експлуатацію і тому згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності на це нерухоме майно набуто ним правомірно. Очевидно, переобладнана ним квартира і становить 2/100 частини будинку, однак він є власником нежитлового приміщення, яке є відокремленою частиною будинку з окремим входом, з окремою адресною нумерацією - [ADDRESS], тобто спірне майно, згідно вимог ст. 177, 181 ЦК України є окремим об»єктом цивільних прав - нерухомою річчю. У зв»язку з вказаною помилкою у нього фактично відсутній належний правовстановлюючий документ, який підтверджує його право власності на нежитлове приміщення, тому, просить, суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення, загальною площею - 33, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву до суду про слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача: Коломийської міської ради в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечує та клопотання про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду із заявою з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Подав письмові пояснення згідно яких пояснив, що інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області не є правонаступником Коломийської міської інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, а тому не може надавати пояснення по даному об»єкту будівництва, який зданий в експлуатацію у 2002 р. Крім того, визнання права власності та визначення часток у об»єкті будівництва не входить до компетенції інспекції. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копію договору купівлі-продажу квартири від 06.11.1996 р.; витяг із рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради від 20.10.1998 р. за №376 про надання дозволу на переобладнання, добудову та реконструкцію приміщення; виписку із рішення Виконавчого комітету Коломийської міської ради від 19.11.2002 р. за №363 про затвердження актів Державної комісії по прийманню в експлуатацію реконструйованих приміщень під магазин, міні-маркет, кафе, комп»ютерний клуб; свідоцтво про право власності на 2/100 житлового будинку (стоматологічний кабінет), виданого гр. [PERSON]; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] виданий на ім.»я [PERSON]; технічний паспорт на громадський будинок стомат-кабінет, що [ADDRESS], виданий на ім.я [PERSON]; висновок про вартість майна, згідно якого ринкова вартість, грн. без ПДВ становить - 29 800,00 грн.; акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об»єкта в експлуатацію переобладнання квартири [ADDRESS] під стоматологічний кабінет, - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що позивач фактично набув право власності на окреме нежитлове приміщення, а визначення його права як співвласника будинку [ADDRESS] порушує його права та законні інтереси щодо користування та розпорядження майном спірним майном. На підставі викладеного та ст. 16, 317, 321, 328 ЦК України та

Outcome: approved