Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , третя особа Виконавчий комітет Добропільської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначає, що вона є матір"ю відповідача по справі [PERSON] та одночасно є головним наймачем квартири [ADDRESS] , яка перебуває в комунальній власності органу місцевого самоврядування, і на час звернення до суду в цій квартирі зареєстровані чотири особи: вона та троє її повнолітніх дітей. Як зазначає позивач, відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 2014 року без поважних причин, оскільки за власним бажанням виїхав на постійне місце проживання до іншого населеного пункту і більше ніколи не повертався, місце його фактичного проживання позивачу не відоме. Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджується відповідним актом обстеження, доданим до позову.На підставі викладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.09.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву подано до суду не було. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання сторони повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, судові витрати по справі просить залишити за нею. Від представника третьої особи в матеріалах справи міститься заява з проханням проводити розгляд справи без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Від відповідача жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. З урахуванням ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, неявки останнього в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, неподання ним відзиву і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.З урахуванням зазначених вимог Закону, суд вбачає за можливе розглянути справу без відповідача і винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що позивач є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 23 липня 2020 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відповідний актовий запис № 265 від 31.08.1993 року (а.с. 20), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.03.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області (а.с. 7), та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10.01.2005 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, відповідний актовий запис № 3 від 10 січня 2005 року (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Виконавчого комітету Добропільської міської ради від 16.12.1998 року № 406/2 «Про перевід житлового будинку, який використовується в якості сімейного гуртожитку ЗАТ «Золотий Колодязь» за адресою: [ADDRESS] ) в житловий будинок для малих сімей», 60-квартирний житловий будинок в [ADDRESS] , який використовується ЗАТ «Золотий Колодязь» в якості сімейного гуртожитку, було переведено в житловий будинок для малих сімей (а.с. 18). Відповідно до копії архівної виписки з рішення № 31/1 виконкому Добропільської міської ради, протокол № 1 від 20.01.1999 року «Про відкриття особових рахунків на житлові приміщення громадянам, які проживають в будинку [ADDRESS] », [PERSON] , тимч. не працюючій, яка пропрацювала на заводі з 1981 по 1990 рік, проживаючої в гуртожитку, яка перебуває на квартирному обліку в міськвиконкомі, склад родини 4 особи (вона, три сини) (багатодітна родина) було відкрито особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] розміром 18,9 кв.м. (а.с. 9, 17). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії довідки № 16-01-08/3256 від 11.06.2020 року, виданої Відділом реєстрації Добропільської міської ради Донецької області, [PERSON] , 1960 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані: [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , 1993 р.н., [PERSON] , 1982 р.н. (а.с. 10). Згідно копії акту № 147 від 15.06.2020 року, складеного працівниками ТОВ «ДЕП № 2», [PERSON] , 1993 р.н., за адресою: [ADDRESS] не проживає більше 6 років (а.с.11). Зазначена інформація підтверджується також актом № 182 від 22.07.2020 року, складеного працівниками ТОВ «ДЕП № 2» (а.с. 21). Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За положеннями частин 1, 2 статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору (ч. 1ст. 64 ЖК України). До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 2ст. 64 ЖК України). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України). Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно достатті 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно зіст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10\~постанови №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»\~у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Позивач зазначає, що відповідач не проживає в даній квартирі понад 6 років, участі в її утримання не несене, добровільно виїхав на місце проживання до іншого місця, перешкод в користуванні квартирою йому не чинилося. В ході судового розгляду судом не було здобуто будь-яких доказів на спростування даної інформації. Судом також не було встановлено жодної поважної причини відсутності відповідача у спірній квартирі. Враховуючи, що за місцем своєї реєстрації відповідач не проживає більше 6 років, будь-яких перешкод в проживанні в цій квартирі йому не чинилося, тому, на підставі ст.ст.71, 72\~ЖК України, суд приходить до висновку про те, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат. Враховуючи, що позивач у своїй заяві просила судові витрати залишити за нею, суд приходить до висновку про те, що судові витрати по справі слід залишити за позивачем. На підставі ст. ст.71,72 ЖК України,

Outcome: approved