Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 10.02.2017 р., позивач просить стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 10 000 гривень щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що з 10 березня 2001 р. по 28 жовтня 2015 р. перебував з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з батьком. Всі обов'язки по утриманню та вихованню дітей покладені на позивача. Мати дитини не надає регулярну матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В ході розгляду справи позивач та його представник уточнили позовні вимоги в частині розміру аліментів та просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини з у сіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але ненше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, проти стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дітей у пред»явленому позивачем розмірі не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 10 березня 2001 р. сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського управління юстиції у м.КИєві, про що складено актовий запис №200. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 28 жовтня 2015 р. шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітні діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. В силу положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище платника, що вона є особою працездатного віку і може забезпечити належний рівень утримання своїх дітей; що вона не має інших аліментних зобов»язань, а також те, що на її утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. Суд також враховує позицію відповідача щодо пред»явленого позову, а саме визнання розміру аліментів, що пред»явлений до стягнення. Оскільки суду не надано документів про стан здоров»я сторін та неповнолітніх дітей, суд не досліджує зазначені обставини справи. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі ,докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1\\3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: approved