Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач \~Акціонерне товариство комерційний\~банк (АТ\~КБ)\~«ПриватБанк» (\~далі Банк)\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2011 року у звязку з невиконанням з її сторони умов кредитного договору. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається із заяви позичальника, «Умов та Правил надання банківських послуг», «Тарифів Банку». У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 30.09.2018 року існує заборгованість - 199\~022,54 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2284,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 190\~357,64 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 6 380 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 10.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. 05.09.2011 року [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна» Своїм підписом відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає\~між позичальником\~та банком\~договір про\~надання банківських\~послуг. [PERSON] отримала кредит у розмірі 4100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підставі п.2.1.1.5.5 Договору клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» передбачено, що банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», із розрахунку 360 календарних днів на рік. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~ \~ \~Зобов'язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1\~ст. 530 ЦК України). За ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору. Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість за договором б/н від 05.09.2011 року станом на 30.09.2018 року становить 199\~022,54 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2284,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 190\~357,64 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 6 380 грн. Але позивач вимагає від [PERSON] повернення частини суми заборгованості, а саме у розмірі 115\~646,96 грн., що складається з: 2\~284,90 грн. заборгованість за кредитогм, 113\~362,06 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 05.09.2011 року по 31.01.2018 року. За ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом в сумі 4428,66 грн. не погашена. Пунктом 1.1.3.2.3 Договору передбачена можливість зміни в односторонньому порядку Умов та правил, які діють з моменту їх опублікування на сайті. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054\~ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим розрахунком картка випущена 05.09.2011 року, строк дії картки до грудня 2014 року. Станом на 25.12.2012 року прострочена заборгованість склала 2284,90 грн. і рух коштів по картці припинився. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки строк дії картки, в межах якого надавася кредит закінчився і позивачем, виходячи з наданої інформації Банком платіжна картка не перевипускалася, права та інтереси позивача можуть бути забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. \~ \~ \~ \~ Отже,\~з січня\~2015\~року позивач\~не міг\~нараховувати ані\~проценти, ані пеню, що відповідає правовій позиції, яка висловлена у постанові [PERSON] Верховного Суду від 28.03.2018 року. З наданого рахунку позивача випливає, що заборгованість за відсотками за користування кредитом становлять 190\~357,64 грн. при заборгованості за кредитом 2284,90 грн., що суперечить умовам договору та є джерелом отримання невиправданих прибутків . Конституційний Суд України у рішенні від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Вимога по стягненню відсотків, яка є явно завищена та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти суперечить розумному стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання. Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів щодо правильності нарахувань процентів на прострочену заборгованість. Як вбачається з виписки про рух коштів по рахунку [PERSON] позивачем повідомлялось про зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 05.09.2011 р. до 30,0 %, з 01.09.2014 р до 34,80 %, з 01.04.2015 р. до 43,2 %. Даних про те, що відповідач направила повідомлення про незгоду зі змінами відсоткової ставки за користування кредитними коштами матеріали справи не містять. Враховуючи зміну процентної ставки за користування кредитними коштами, заборгованість за вказаними платежами має бути розрахована наступним чином. За період з 26.12.2012 р. по 31.08.2014 за ставкою 30 % за 614 днів 2284,90*30%/360*614 = 1169,10 грн. За період з 01.09.2014 по 31.12.2014 за ставкою 34,8 % за 122 дні 2284,90*34,8%/360*122 = 269,46 грн. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] в рахунок погашення відсотків за користування кредитними коштами, становить 1\~438,56 грн. За правилами ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі - 1762 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial