Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

заявник звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що вона постійно мешкаючи в м.Макіївка Донецької області [INFO] року народила сина, [PERSON]. [INFO] року Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м.Донецьк їй було видане медичне свідоцтво про його народження. До теперішнього часу вона не має можливості зареєструвати свою дитину для отримання матеріальної допомоги, оскільки в теперішній час мешкає на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а відділом Дружківським міським відділом ДРАЦС їй відмовлено в державній реєстрації народження сина. Просить встановити факт народження нею хлопчика, [PERSON], [INFO] року в місті Донецьк, мати- [PERSON], батько- [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності. На вимогах наполягає. Представник Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника, та зацікавленої особи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Пунктом 7 частини 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України). Відповідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно з ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом встановлено, що заявник громадянка України, [PERSON], перебуває у шлюбі з громадянином України [PERSON] з 10 серпня 2007 року (а.с.3,4, 9 ). Судом встановлено, що заявник [PERSON], перебуваючи в м.Донецьк, [INFO], народила дитину - сина, про що свідчить медичне свідоцтво про народження № 21 від 24 лютого 2016 року, яке видано Ценральною міською клінічною лікарнею № 3 м.Донецьк (а.с. 10) . Відповідно до п.п. а) п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихНаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно листа Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15.06.2016 року № К-74/03.2-39 (а.с.11) у проведенні державної реєстрації народження дитини [PERSON] відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров"я України від 08.08.2006 року № 545. Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Тобто медичне свідоцтво про народження № 21 від 24 лютого 2016 року про народження дитини, яке видано в м.Донецьк - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків. За встановлених обставин, встановлення факту народження породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявик не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт народження. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту народження її сина [PERSON] .

Outcome: approved