Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

в травні 2017 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття аліменти у розмірі 3500,00 грн., щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в шлюбі з 04.08.2006 р. та рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2008 року шлюб було розірвано. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом із нею та на даний час вона утримує сина, а відповідач не допомагає їй матеріально утримувати дитину. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання сина, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з»явився. Подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З 11.02.2018 року відповідач утримується в ДУ «Райківська ВК (№73)» Житомирської області. В матеріалах справи міститься письмова заява відповідача, відповідно до якої, останній, з позовом про стягнення аліментів в сумі 3500,00 грн. не погоджується, вказуючи на його великий розмір. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що сторони з 04.08.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі та рішенням Голосіївського районного суду м. Кижв від 21.02.2008 року у справі № 2-1727/08, шлюб було розірвано (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року та його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки про склад сім»ї від05.05.2017 року, [PERSON] зареєстрований та проживає разом із матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Крім того, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та [PERSON] 22.10.2011 року було зареєстровано шлюбу (а.с.97) та [INFO] року у них народився син [PERSON] (а.с.46). Відповідно до довідки ДУ «Райківсьа вправна колонія (№73)» від 23.02.2018 року, [PERSON] утримується в місцях позбавлення волі із 12.01.2018 року, та в ДУ «Райківська ВК (№73)» утримується з 11.02.2018 року по теперішній час (а.с.95). Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка наголошувала, що спільна дитина сторін знаходиться на її утриманні, а батько дитини - відповідач по справі ухиляється від покладених на нього обов'язків щодо утримання дитини. Наведене не спростовано відповідачем, однак, останнім заперечується розмір аліментів, який пред»явлено позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд звертає увагу на те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду даного спору по суті, у відповідності до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою і перебуває повністю на її утриманні, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає та доказів зворотному суду надано не було. В обгрунтування позовних вимог позивачем надано ряд квитанцій та актів про надання медичних послуг для пацієнта [PERSON], відповідно до яких, останньому, надавались медичні послуги в період з 04.02.2017 р. по 22.06.2017 р., а також ряд чеків на придбання ліків. Крім того, позивачем надано довідку клініки «Форпост» від 27.05.2017 року, відповідно до якої [PERSON], 2006 р.н. хворів хронічним алергічним ринітом та обструктивним бронхітом, в зв»язку чим останньому призначено лікування (а.с.56). Однак, слід зазначити про те, що доказів на підтвердження незадовільного стану здоров»я дитини, який потребує постійного лікування, стороною позивача суду не надано, а періодичні витрати на лікування та виховання сина, на які посилається позивач, на думку суду, є витратами, які входять до складу зобов»язань обох батьків по утриманню дитини, зокрема, і аліментних зобов»язань відповідача. Суд звертає увагу на те, що у відповідача на утриманні є ще одна малолітня дитина, останній утримується в місцях позбавлення волі, а також окремо слід звернути увагу на те, що, ініціюючи позов про стягнення з відповідача щомісячно на утримання дитини аліментів у розмірі 3500 грн., позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження здійснення постійних реальних витрат щомісячно на утримання дитини саме в такому розмірі. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою дитину на підставі описаних вище норм права, рівний обов»язок обох батьків в утриманні дитини, наявність у відповідача на утриманні ще однієї дитини, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 1050,00 грн., що відповідає межам прожиткового мінімуму для дітей такого віку та не є меншим ніж 50% від нього, а в решті вимог позову необхідно відмовити, в зв»язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Суд вважає, що зазначений розмір аліментів на дитину з урахуванням встановлених судом обставин, - буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду, в частині вимог про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial