Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Сіті\~Фінанс»,\~третя особа:\~приватний нотаріус\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик В.В.,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Проценко Д.Ю.\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Позов мотивує\~тим,\~що 05\~грудня 2019\~року приватним\~нотаріусом Броварського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Колейчик\~В.В.\~був зроблений\~виконавчий напис\~ 633732\~згідно якого\~з неї\~на користь\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «СІТІ\~ФІНАНС» стягнута\~сума заборгованості\~у розмірі\~72995,77\~грн.\~На момент\~звернення стягувача\~до приватного\~нотаріуса за\~вчиненням виконавчого\~напису,\~заборгованість взагалі\~не існувала,\~оскільки знаходилась\~за межами\~позовної давності.\~Кредитний договір\~№001-07803-311013\~був укладений 31.10.2019 року строком\~на 36\~місяців з\~визначенням щомісячної\~суми платежів,\~останній строк\~платежу за\~кредитом встановлений\~31.10.2016\~року. Позивач вказав,\~що \~позовна давність\~навіть за\~останнім платежем\~по кредиту\~сплила 31.10.2019\~року. Отже до\~приватного нотаріуса\~стягувач звернувся\~після спливу\~3 років. Кредитним договором №001-07803-311013 передбачений розмір процентної ставки за користування кредитом - 9,99% річних, що за три роки становить суму 5183,14 грн., з якого розрахунку приватним нотаріусом визначена прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у сумі 44432,54 грн. Виконавчий напис містить запис, що стягнення заборгованості проводиться за період з 11.05.2018 року по 08.10.2019 року. Відповідно до графіка платежів, за період з 11.05.2018 року по 08.10.2019 року основна сума боргу за кредитом складає 13385,33 грн. Отже, зазначений у виконавчому написі запис, що прострочена заборгованість за сумою кредиту складає суму 28563,23 грн. не відповідає дійсності і наданих стягувачем документами. Позивач зазначив, що виконавчий напис був винесений незаконно та він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Тому\~ суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Встановлено, що 05 грудня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. був зроблений виконавчий напис 633732, згідно якого з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» була стягнута сума заборгованості у розмірі 72995,77 грн. Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повино існувати на момент звернення. Встановлено, що кредитний договір №001-07803-311013 був укладений 31.10.2013 року строком на 36 місяців з визначенням щомісячної суми платежів. Останній строк платежу за кредитом встановлений 31.10.2016 року. Таким чином, строк позовної давності навіть за останнім платежем по кредиту сплив 31.10.2019 року. Отже до приватного нотаріуса стягувач звернувся після спливу 3 років. Разом з тим, судом встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус, не отримувала від сторін первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено вчинення виконавчого напису на нотаріально посвідченій угоді, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. З"ясовано, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Разом з тим, відсутність в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку № 296/5 вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону № 1255-IV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог, оскільки в разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо його скасовано виданим пізніше загальним актом. При цьому неподання стягувачем на вимогу нотаріуса на стадії підготовки до вчинення нотаріального провадження доказів реєстрації у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а невчинення нотаріусом дій щодо вжиття заходів про витребування від обтяжувача зазначеної інформації та документів на її підтвердження і, як наслідок, вчинення виконавчого напису без таких документів вказує на незаконність нотаріальної дії, як виконаної без усіх необхідних даних. Сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Вказане свідчить про порушення законодавства приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, що призвели до порушення прав та законних інтересів [PERSON] . Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved