Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

В суд звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про перевід права власності на автомобіль марки «ВАЗ-21043» (держномер [NUMBER]), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області (далі - автомобіль марки «ВАЗ-21043»), з [PERSON] на [PERSON] та визнання позивача власником вказаного автомобіля. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 10.02.2012р. [PERSON] придбав автомобіль марки «ВАЗ-21043» у [PERSON] за 27000 грн. На момент здійснення правочину [PERSON] діяв від імені власника вказаного автомобіля [PERSON] на підставі довіреності. Автомобіль марки «ВАЗ-21043» позивач придбав за довіреністю і [PERSON] передав йому автомобіль, ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та довіреність на розпорядження автомобілем. Зняти автомобіль із реєстраційного обліку та оформити договір купівлі-продажу в належній формі, через брак коштів, позивач мав на меті пізніше. Факт купівлі автомобіля марки «ВАЗ-21043» та передачі коштів позивач підтверджує відповідною розпискою. [PERSON], як власник, постійно і відкрито володіє та користується автомобілем, несе за нього повну майнову відповідальність, відповідачі не заявляють щодо цього жодних претензій. Вважає, оскільки [PERSON], який діяв на підставі довіреності, передав позивачу у власність автомобіль марки «ВАЗ-21043», і останній прийняв його, сплатив вартість транспортного засобу, то право власності [PERSON] на автомобіль припинене, а позивачем набуте право власності на вказаний автомобіль. Тому, й закладено цей позов до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Дав суду пояснення, що за змістом близькі до обґрунтувань позову. З його пояснень також слідує, що відразу письмового договору купівлі-продажу автомобіля не було оформлено, оскільки необхідно було їхати в м.Калуш для зняття автомобіля із реєстрації і в цілому дорого коштували затрати на оформлення права власності на автомобіль. В теперішній час він надумав зняти автомобіль із обліку і зареєструвати на своє ім'я та подав позов до суду, оскільки дізнався, що у такий спосіб буде дешевше перереєстрація автомобіля, ніж у звичайному порядку. По довіреності він не може зняти автомобіль із реєстрації та здійснити реєстрацію на своє ім'я. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від його імені до суду 23.03.2015р. надійшла заява про повне визнання позовних вимог і просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомляв. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши інші докази у справі приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Статтею 328 ч.1 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] про реєстрацію автомобіля марки "ВАЗ-21043" власником спірного автомобіля зазначений [PERSON] Останнім 23.11.2011р. на підставі усного договору доручення було видано на ім'я [PERSON], [PERSON] довіреність на управління і розпорядження автомобілем марки "ВАЗ-21043". З копії довіреності від 10.02.2012р. вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON], [PERSON] і [PERSON] керувати та розпоряджатися автомобілем марки «ВАЗ-21043». У розписці про отримання грошових коштів від 23.10.2014р. йдеться про те, що [PERSON] продав автомобіль марки «ВАЗ-21043», який належить [PERSON], по дорученню [PERSON] за 27000 грн. в 2012р. Враховуючи положення норми пункту 3 частини 1 ст.208 ЦК, договір купівлі-продажу автомобіля за ціною 27000грн. станом на 10.02.2012р. належить вчиняти у письмовій формі, так як сума правочину перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і правочин не був таким, що повністю виконаний у момент вчинення. Суд констатує, що письмовий договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами не укладався. Розписка про отримання грошей в рахунок оплати за продаж автомобіля за своєю правовою природою не є договором купівлі-продажу, а лише підтверджує факт отримання коштів. Предметом виданої власником довіреності є передача повноважень щодо права користування та розпорядження автомобілем, а не його безпосереднє відчуження, що за законом було б підставою для переходу права власності. На думку суду, недодержання простої письмової форми угоди, що вимагається законом, не дає право суду визнавати право власності на автомобіль.

Outcome: dismissed