Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області і просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 2,00 га та 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Нараївської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено що [INFO] помер його батько [PERSON], а [INFO] померла його мати - [PERSON]. За життя померлими заповіти не складалися, але після смерті кожного із спадкодавців між рідними складався договір про розподіл спадщини. За життя, [PERSON], на підставі рішення восьмої сесії сільської ради четвертого скликання від 17 грудня 2003 року, отримав у приватну власність ведення для особистого селянського господарства земельну ділянку площею 2,00 га, яка розташована на території Нараївської сільської ради. За життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації такого свого права, як і не виготовив на своє ім»я державного акту на таку земельну ділянку. У свою чергу, мати позивача також отримала на підставі того ж рішення сесії сільської ради аналогічну земельну ділянку і також за життя не здійснила дій по державній реєстрації свого права власності та виготовленню державного акту про право приватної власності на таку земельну ділянку. Зазначаючи себе спадкоємцем зазначених осіб за законом та враховуючи умови Договорів щодо розподілу спадкового майна таких спадкодавців між їх спадкоємцями, до складу якого входять й права спадкодавців на згадані земельні ділянки, позивач бажає реалізувати своє право на спадкування такої спадщини. Однак позбавлений можливості здійснити таке своє право через органи нотаріату, оскільки, як зазначено вище, на таку спадщину відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Зазначене й змусило його звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву, у якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, уточнив, що просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на земельну ділянку для ведення для особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована на території Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, порядковий номер землекористувача (землевласника) в земельно-кадастровій книзі Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області [NUMBER], яке належало померлому [INFO] [PERSON]. Також, просить визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на земельну ділянку для ведення для особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована на території Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, порядковий номер землекористувача (землевласника) в земельно-кадастровій книзі Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області [NUMBER], яке належало померлій [INFO] [PERSON]. В решті просить слухати справу за його відсутності, з врахуванням посилань, викладених у його позові та поданих доказів. У судове засідання представник відповідача Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області не з»явився, був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, взявши до уваги заяву позивача, враховуючи позицію відповідача Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, викладену у його письмовій заяві адресованій суду, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців). У відповідності зі ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкування здійснюється за заповітом або за законом, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Положеннями ч.1 статті 1225 ЦК України (Спадкування права на земельну ділянку), визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 373 ЦК України, ( Земля (земельна ділянка) як об'єкт права власності), право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1, ч. 4 статті 1278 ЦК України (Поділ спадщини між спадкоємцями), частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Положеннями ч.1, ч.4 статті 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частинами 1 та 2 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою і співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до п. б. ч.1 ст. 121. Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; Згідно статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Положеннями розділу X Перехідних Положень Земельного Кодексу України визначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Судом встановлено наступне,- [PERSON] помер [INFO], за життя залишивши заповіт (посвідчений 27 грудня 2010 року) на земельну ділянку, площею 1,59 га на території Нараївської сільської ради (кадастровий номер [NUMBER]) в користь дочки [PERSON]. Решта спадщини, яка відкрилася після смерті зазначеного спадкодавця зазначеним заповітом не охоплена, а тому її спадкування відбувається за правилами спадкування за законом в порядку черговості. Як встановлено судом, після смерті зазначеного спадкодавця відкрилася зокрема й спадщина на охоплена вищевказаним заповітом, а саме - право померлого на земельну ділянку для ведення для особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована на території Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, порядковий номер землекористувача (землевласника) в земельно-кадастровій книзі Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області [NUMBER] ( далі - земельна ділянка [NUMBER]), яка є предметом даного позову. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги за законом, як рідний син. Як вбачається із умов договору про поділ спадкового майна, укладеного в м.Бережани Тернопільської області 20 квітня 2011 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом згаданого спадкодавця ( а [PERSON] й спадкоємцем за заповітом щодо вищевказаної частини спадкового майна), зазначені спадкоємці визначили склад спадщини, в якому зокрема вказали й земельну ділянку [NUMBER]. Також, на підставі ст.ст. 1278,364,365,367 ЦК України, добровільно розділили між собою спадкове майно після зазначеного спадкодавця, зокрема визначивши, що позивачу [PERSON] переходить в порядку спадкування право на земельну ділянку [NUMBER]. Зазначений договір нотаріально посвідчений, має юридичну силу і його правомірність на час розгляду справи у суді ніким не оспорена, а тому він приймається судом як належний й допустимий доказ поданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог. Позивач у визначеному законом порядку прийняв згадане спадкове право спадкодавця, оскільки в строк до 6-ти місяців звернувся із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, заяви про відмову від такого спадкового права, не подавав. Однак реалізувати своє право на таке спадкування позивач не може, оскільки нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на зазначену спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на таку земельну ділянку. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя правомірно набув право власності на земельну ділянку [NUMBER], оскільки таке право виникло у нього в спосіб передбачений законом, а саме на підставі рішення восьмої сесії сільської ради четвертого скликання від 17 грудня 2003 року Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Не вчинення за свого життя законним набувачем права на земельну ділянку дій по державній реєстрації такого свого права й не отримання на таке майно правовстановлюючих документів, не позбавляє такого набувача права власності на таке майно. При цьому судом також враховується й позиція відповідача, який не оспорив правомірності набуття за життя спадкодавцем права на згадану земельну ділянку й фактично визнавши позов в цілому, не оспорив та визнав всі ті обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги. А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість в цій частині заявлених позовних вимог й необхідність їх задоволення. Окрім цього судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] за життя заповіту не залишивши, а тому спадкування після неї відбувається за правилами спадкування за законом в порядку черговості. Як встановлено судом, після смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема у виді права померлої на земельну ділянку для ведення для особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована на території Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, порядковий номер землекористувача( землевласника) в земельно-кадастровій книзі Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області [NUMBER] ( далі - земельна ділянка [NUMBER]), яка є предметом даного позову. Позивач є спадкоємцем померлої першої черги за законом, як рідний син. Як вбачається із умов договору про поділ спадкового майна, укладеного в м.Бережани Тернопільської області 20 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями згаданого спадкодавця ( позивач [PERSON] - спадкоємець першої черги за законом як рідний син), зазначені спадкоємці визначили склад спадщини, в якому зокрема вказали й земельну ділянку [NUMBER] ( яка є предметом даного позову). Також, на підставі ст.ст. 1278,364,365,367 ЦК України, добровільно розділили між собою спадкове майно після зазначеного спадкодавця, зокрема визначивши, що позивачу [PERSON] переходить в порядку спадкування право на земельну ділянку [NUMBER]. Зазначений договір нотаріально посвідчений, має юридичну силу і його правомірність на час розгляду справи у суді ніким не оспорена, а тому він приймається судом як належний й допустимий доказ поданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог. Позивач у визначеному законом порядку прийняв згадане спадкове право спадкодавиці, оскільки за життя матері [PERSON] постійно проживав із нею, у встановлений законом строк і спосіб від спадщини після матері не відмовився. Однак, реалізувати своє право на таке спадкування позивач не може, оскільки нотаріусом йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на зазначену спадщину після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа на таку земельну ділянку. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що спадкодавиця [PERSON] за життя правомірно набула право власності на земельну ділянку [NUMBER], оскільки таке право виникло у неї в спосіб передбачений законом, а саме на підставі рішення восьмої сесії сільської ради четвертого скликання від 17 грудня 2003 року Нараївської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Не вчинення за свого життя законним набувачем права на земельну ділянку дій по державній реєстрації такого свого права й не отримання на таке майно правовстановлюючих документів, не позбавляє такого набувача права власності на таке майно. При цьому судом також враховується й позиція відповідача, який не оспорив правомірності набуття за життя спадкодавицею права на згадану земельну ділянку й фактично визнавши позов в цілому, не оспорив та визнав всі ті обставини, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги. А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість і в цій частині заявлених позовних вимог й необхідність їх задоволення. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved