Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить з урахуванням уточнених вимог, визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою розташовною за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 2004 року, завіреного приватним нотаріусом Пожидаєвою В.А., зареєстрованого в реєстрі №3851, позивач є власником квартири [ADDRESS]. В цій квартирі були зареєстровані: [PERSON] - жінка; [PERSON] - син жінки; [PERSON] - син; [PERSON] - син. Відповідач по справі з кінця 2014 року не проживає у вказаній квартирі, відомо, що виїхав за межі території України та мешкає в Росії, має дозвіл на проживання за адресою: [ADDRESS]. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не мав бажання. За весь період відсутності відповідача, він не сплачував комунальні послуги. Посилаючись на ст. 391 ЦПК України, просить задовольнити позовні вимоги. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, у подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відстуність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, надав нотаріально завірену заяву, у якій просить розглянути справу за позовом [PERSON], до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Проти позову не заперечує. Суд, залухавши учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Пожидаєвою В.О., зареєстрованого в реєстрі за №3851. Відповідно довідці №1166 від 14.08.2017 наданої ККП "КК "Західна", за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], його дружина [PERSON]; син дружини [PERSON]; син [PERSON]; син [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що проживає разом з позивачем у одному під'їзді, відповідач давно не живе у квартирі, з 2014 року з часу початку бойових дій. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що проживає з 2014 року у [ADDRESS], позивач про;иває над нею разом з дружиною та сином, відповідача ніколи не бачила. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім,ї без поважної причини понад один рік. Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні" Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, покази свідків, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад один рік у спірній квартирі не проживає, права власності на квартиру не має, втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved