Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має сина [PERSON] , [INFO] , який після досягнення 18 років продовжує навчання у коледжі. Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоса має можливість його утримувати. Ухвалою Чернігівського районного суду від 01 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. 21 серпня 2020 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він просить у задоволенні позову відмовити, оскільки він офіційно не працює, постійного доходу та майна, яке б було його власністю не має, на утриманні має непрацездатних батьків, не має матеріальної можливості утримувати повнолітнього сина. 27 серпня 2020 року позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив, у якому вона наголошує, що самостійно оплачує навчання сина, відповідач є працездатним, працює неофіційно, виїжджає на заробітки за кордон, тому вважає, що він може надавати матеріальну допомогу сину. Крім того, відповідач має заборгованість по аліментах до досягнення дитиною повноліття у розмірі 99 321 грн. 15 коп., тому позивач вважає, що він навмисно офіційно не працевлаштовується та намагається свідомо ухилитися від сплати аліментів на період навчання. Батьки, на яких посилається відповідач, проживають окремо від нього. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Бобруйко В.А. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дубовик Н.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що відповідач офіційно не працює, має на утриманні непрацездатних батьків, матеріальної можливості утримувати сина не має. Можливо відповідач погодиться на сплату аліментів у твердій грошовій сумі по 700 грн на місяць. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 16 липня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На час розгляду справи [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення Чернігівського кооперативного коледжа Чернігівської облспоживспілки (вищий навчальний заклад І рівня акредитації), навчання платне. Строк навчання - з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2022 року (а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 23 червня 2020 року, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстрований та проживає син [PERSON] (а.с.9). Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки по справі встановлено, що їх спільний з відповідачем син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, має батьків похилого віку, проте доказів перебування їх на своєму утриманні суду не надав. Відповіач є особою працездатного віку, у матеріалах справи відсутні докази неможливості надавати допомогу сину за станом здоров`я. Проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача непрацездатних батьків, ту обставину, що він офіційно не працює, має мінливий дохід, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн., починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну його навчання 01 липня 2022 року, оскільки на момент закінчення навчання, підтвердженого довідкою, [PERSON] не виповниться 23 роки. Суд вважає, що оскільки відповідач офіційно не працює, тому саме при стягненні аліментів саме у такому розмірі будуть забезпечені передбачені законом права як самого відповідача так і його сина, який потребує матеріальної допомоги. Згідно вимог ст. 141 ЦПК Україниз з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial