overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просив прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № СS12F913252791 від 29.12.2012 року в розмірі 10505 грн. 25 коп. та судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнала. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.3. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.105 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чекргової частини кредиту, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просить прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору б/н від 01.11.2012 року в розмірі 14613 грн. 41 коп. та судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в письмовій заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.3. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просить прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору б/н від 07.07.2010 року в розмірі 10841 грн. 67 коп. та судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з»явився, в письмовій заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнала. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.3. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача із позовом, в якому просить прийняти рішення про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору б/н від 27.06.2014 року в розмірі 13164 грн. 56 коп. та судових витрат за сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в письмовій заяві до суду просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнав. Беручи до уваги, що визнання позову відповідачем не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, роз»яснивши правові наслідки визнання позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, без з»ясування та дослідження інших обставин по справі. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.п.1.3. ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 10 вересня 2005 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, за актовим записом № 8. [INFO] року від шлюбу народилась дочка [PERSON], батьком якої є позивач. З вересня 2013 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характерами, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач позов підтримав. Відповідачка до суду не з"явилась, однак надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності та не заперечувала на задоволення вимог позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки з вересня 2013 року їх сімейно - шлюбні стосунки припинені і позивач з відповідачкою не проживають, оскільки сторони не зійшлися характерами, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Дитину: дочку [PERSON] [INFO], залишити проживати з відповідачкою. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 22 вересня 2007 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачкою, за актовим записом № 555. [INFO] року позивачка від шлюбу з позивачем народила сина [PERSON], батьком якого є позивач. З серпня 2011 року їх сімейно-шлюбні стосунки з відповідачкою фактично припинені, оскільки вони не зійшлись характером, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не з'явився, але в своїй позовній заяві просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка до суду не з"явилась, однак надалу суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 56 СК України, оскільки з серпня 2011 року їх сімейно - шлюбні стосунки припинені і позивач з відповідачкою не проживають, так як сторони не зійшлися характерами, а тому зберегти сім'ю неможливо і такий шлюб повинен бути розірваний. Дитину: сина [PERSON] [INFO], залишити проживати з відповідачем. Майновий спір не вирішувався. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 25 травня 2013 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції. Від даного шлюбу дітей у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів. За час шлюбу стосунки між сторонами поступово погіршувались, що у квітні 2014 р. призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони окремо проживають, не ведуть спільне господарство. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 25 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 552. Від даного шлюбу дітей у подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що з квітня 2014 року сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведеть. Кожен із них живе власним життям. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на віьній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом, сторони не погоджуються на примирення і не бажають відновлення шлюбних стосунків. Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 27 червня 2001 р. зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського району м.Миколаєва. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], 2006 р.народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. Протягом останніх двох років стосунки між сторонами поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони окремо проживають, не ведуть спільне господарство. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 27 червня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського району м.Миколаєва, про що складено актовий запис № 199. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Спільне господарство не ведеть. Кожен із них живе власним життям. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на віьній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом, сторони не погоджуються на примирення і не бажають відновлення шлюбних стосунків. Зазначені обставини були встановлені судом при розгляді справи. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.12.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Любек, ФРН. Спільних дітей від даного шлюбу у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Сторони окремо проживають. Шлюбні стосунки сторони не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши заву про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 грудня 2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Любек, ФРН, про що складено актовий запис № 1123. Від даного шлюбу дітей у подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов'язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.10.2006 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м.Києві. Спільних дітей від даного шлюбу у сторін немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя. Протягом останніх 3 років більшу частину часу сторони окремо проживають. Шлюбні стосунки сторони не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та слухання справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце і час судового розгляду була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 13 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського РУЮ у м.Києві, про що складено актовий запис № 934. Від даного шлюбу дітей у подружжя немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права і обов»язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство, не пов»язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Подальше існування сім»ї є неможливим, оскільки між сторонами втрачено почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім»ї. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. Як зазначалось судом вище, сторони у справі не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, не пов'язані спільним побутом, кожен з них має власні інтереси. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім»ї є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який 01 березня 2017 р. зареєстровано Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісністю характерів, протягом останніх років між сторонами часто виникали сварки. Сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Дніпровським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 302. Від данго шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В силу положень ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та окремо проживають. Сторони не ведуть спільне господарство, не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, а отже шлюб між сторонами може бути розірваний. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим.

Outcome: approved