Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Голова Згурівської районної державної адміністрації Феник І., як представник органу опіки і піклування, звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] . Малолітній [PERSON] з лютого 2018 року є вихованцем Яхницької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Лохвицького району Полтавської області. Відповідач проживає в будинку, в якому у 2017 році сталась пожежа. Умови проживання є незадовільними, приміщення потребує капітального ремонту. В будинку не створені умови для проживання малолітньої дитини. Відповідач не працює, коштів на здійснення ремонту та утримання дитини не має. Відповідач лише певний час підтримував зв`язок з дитиною. Навчанням, вихованням та здоров`ям сина відповідач не цікавиться. Малолітній [PERSON] має розумову відсталість легкого ступеня та вроджені вади кісток грудної клітини, у зв`язку з чим потребує спеціального навчання та профілактичного лікування. Відповідач з питання повернення дитини до Служб не звертався. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків без поважних на те причини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав, передати дитину органу опіки та піклування для подальшого влаштування, судовий збір покласти на відповідача. В підготовчому судовому засіданні представники позивача Згурівської районної державної адміністрації, як органу опіки і піклування - Лобода Т.О., представники третіх осіб Служби у справах дітей та сім"ї Згурівської районної державної адміністрації - Довженко М.С., Згурівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді - Олійник В.П. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник Новоолександрівської сільської ради Згурівського району Київської області - сільський голова Козаченко О.В. направив до суду заяву, в якій просив слухати справу у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги підтримав. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Наслідки визнання позову є йому зрозумілими. Суд визнав можливим розглянути справу за даної явки учасників справи. На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову, враховуючи визнання позову відповідачем. Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини, сина - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с.6, копія свідоцтва про смерть - а.с.7). Відповідач зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . В будинку в 2017 році сталась пожежа, в результаті чого пошкоджена основна частина будинку, меблі, інші речі. На даний час в будинку перекритий дах, але кімнати потребують капітального ремонту та непридатні для проживання. Житлово-побутові умови проживання відповідача незадовільні. Нерухомого майна у власності [PERSON] не має (довідки Новоолександрівської сільської ради - а.с.9-11, акт обстеження житлово-побутових умов проживання - а.с.13). Відповідач за місцем проживання характеризується посередньо. Відповідач офіційно не працює, знаходиться на обліку в Згурівській районній філії Київського обласного центру зайнятості, як безробітний(характеристика - а.с.12, довідка Центру зайнятості - а.с.22). Відповідач на обліках у лікарів нарколога, психіатра та дерматовенеролога не перебуває. Відповідачу встановлений діагноз хронічний ішиорадикуліт, в іншому він має задовільний стан здоров`я (медичні довідки - а.с.17-19, виписка з медичної карти амбулаторного хворого - а.с.20). Малолітньому [PERSON] встановлений діагноз: розумова відсталість легкого ступеня F 70.0, вроджені вади кісток грудної клітини (копія висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини - а.с.8). З 07.02.2018 року малолітній [PERSON] навчається в Яхницькій спеціальній загальноосвітній школи-інтернаті та перебуває на повному державному утриманні (а.с.15). За час перебування дитини в спеціалізованому закладі відповідач підтримує з ним телефонний зв`язок, декілька разів відвідував його у закладі, забирав дитину додому під час зимових канікул. Відповідач навчанням та вихованням сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує, його виховний потенціал є слабким та негативним (письмова інформація Яхницької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату - а.с.14). Згурівською районною державною адміністрації, як органом опіки та піклування, зроблено висновок про позбавлення батьківських прав відповідача (висновок - а.с.23). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу положення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Приймаючи рішення про позбавлення відповідача [PERSON] суд виходить з того, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. За місцем проживання відповідача відсутні умови для проживання малолітньої дитини, будинок є непридатним для проживання та потребується капітального ремонту. Відповідач не створив і не має наміру найближчим часом створювати належні умови для проживання дитини. Навчанням і вихованням дитини взагалі не цікавиться. Відповідач визнає свою нездатність належним чином виконувати батьківські обов`язки. Малолітній [PERSON] має певні розумові та фізичні особливості, які вимагають особливого підходу до навчання та профілактичного лікування, які відповідач забезпечити не здатен. Відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків без поважних на те причин, а тому наявні достатні підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина. Суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини, сина - [PERSON] , 2011 року народження. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право у разі усунення обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, звернутись до суду в порядку ст. 169 СК України з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи те, що після позбавлення батьківських прав відповідача, дитина не може бути передана родичам, суд вважає за необхідне передати [PERSON] опікування органу опіки та піклування для його подальшого влаштування. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved