Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [PERSON] про стягнення компенсації витрат по сплаті комунальних послуг в розмірі 5488,98 гривень з кожного. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником 2/3 частин квартини по [ADDRESS] . Відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частки вказаної квартири. Однак, останні у квартирі не проживають та участі в її утриманні не приймають. Проживаючи одна в трьохкімнатній квартирі, вона повинна самостійно сплачувати комунальні платежі та самотужки утримувати квартиру, яка на даний час потребує капітального ремонту. За період з 01 січня 2015 року по 01 червня 2018 року нею сплачено кошти за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6413,33 грн., проведена оплата послуг за опалення та постачання гарячої води за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року в розмірі 26520,55 грн. Відтак, частина кожного з відповідачів складає 5488,98 грн. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року доручено компетентному суду Російської Федерації вручити копію позовної заяви та допитати [PERSON] , [PERSON] , щодо обставин викладених у позові, повідомити про час та місце судового засідання, відібрати заяви щодо розгляду справи за їх відсутності. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Як вбачається з протоколу судового засідання Боровичського районного суду Новгородської області по справі №607/18039/18 від 25 січня 2019 року, відповідач [PERSON] позов не визнала, вказала, що у спірній квартирі не проживає, а тому не повинна сплачувати кошти за її утримання. Зазначила, що не заперечує щодо розгляду справи Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за її відсутності. При цьому, останній вручено позовну заяву, додаткові документи та повідомлено про час та місце судового засідання. Як слідує з протоколу судового засідання Боровичського районного суду Новгородської області по справі №607/18039/18 від 11 лютого 2019 року, відповідач [PERSON] позов не визнав, вказав, що у спірній квартирі не проживає та ніколи не проживав, а тому не повинен сплачувати кошти за його утримання. Не заперечив проти розгляду справи Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за його відсутності. При цьому, останньому вручено позовну заяву, додаткові документи та повідомлено про час та місце судового засідання. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири за [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2007 року, виданим державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Береш О.М., зареєстрованим в реєстрі за №2-1445 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №15553336 від 11 серпня 2007 року. Як вбачається з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №24383882 від 17 липня 2014 року та за №24381350 від 17 липня 2017 року, відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/6 частки квартири за [ADDRESS] . Як слідує з квитанції про нарахування та оплату абонента КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР від 30 липня 2018 року, позивачем [PERSON] за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року сплачено кошти за послуги з централізованого опалення квартири по [ADDRESS] в розмірі 4447,21 грн., у тому числі за січень 2015 року 36,87 грн. та лютий 2015 року 200 грн. Відповідно до виписки по особовому рахунку [PERSON] по [ADDRESS] , за період з 01 січня 2015 року по 06 червня 2018 року, наданого ДП «Фаворит3» вбачається, що [PERSON] сплачено кошти за утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] на загальну суму 1814,99 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 травня 2016 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів за сплачені комунальні послуги та витрат по утриманню та збереженні майна. Стягнуто із [PERSON] , [PERSON] в користь [PERSON] по 2966,88 грн. витрат на утримання квартири, з яких: 4603,57 витрати за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2015 року і 13197,73 грн. витрат на оплату послуг з опалення та водопостачання гарячої води за період з 01 січня 2007 року по лютий 2015 року. Як вбачається із виписки по особовому рахунку [PERSON] від 05 березня 2015 року по [ADDRESS] , наявного в матеріалах справи за №607/15907/15-ц, у суму витрат позивача за послуги з опалення та постачання гарячої води 13197,73 грн., яка стягнута судом, включено витрати за надані послуги за січень-лютий 2015 року на суму 236,87 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст. ст.\~67,\~68,\~160 ЖК України, власник та повнолітні члени його сім`ї зобов`язані щомісячно вносити плату за надані послуги за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з вимогами п. 5\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. В силу вимог ч. ч. 1, 4\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 360 ЦК України\~співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 317 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Судом встановлено, що квартира по [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] 2/3 частки та відповідачам [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частки кожному. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем у період з 01 січня 2015 року по 01 червня 2018 року понесені витрати за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1814,99 грн, а також витрати за оплату послуг з централізованого опалення за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2018 року у розмірі 4210,34 грн., за виключенням суми у розмірі 236,83 грн. за січень-лютий 2015 року, яка вже стягнута рішенням суду від 26 травня 2016 року. Відтак, загальна сума витрат понесених позивачем на утримання спірного майна становить 6025,38 грн., а частка витрат відповідачів становить по 1004,23 грн. Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що у спірній квартирі не проживають, а тому не повинні сплачувати кошти за його утримання, що підтверджується протоколами судового засідання Боровичського районного суду Новгородської області по справі №607/18039/18 від 25 січня 2019 року та від 11 лютого 2019 року. Суд не приймає до уваги твердження відповідачів про те, що вони не повинні сплачувати кошти на утримання належного їм житла, у зв`язку з їх не проживанням у ньому. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 317 та ч. 1 ст. 360 ЦК України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Таким чином, фактичне не проживання відповідачів у майні, яке є об`єктом спільної часткової власності, не звільняє останніх від обов`язку сплачувати кошти за його утримання. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із [PERSON] , [PERSON] в користь [PERSON] по 1004,22 гривень витрат по сплаті комунальних послуг на утримання спірної квартири. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень на користь позивача, тобто по 354,20 грн. з кожного відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial