Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов, в обґрунтування якого зазначено, що у 2004 році року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. 28 жовтня 2008 року шлюб розірвано. Починаючи, з 2008 року батько не приймає участь у вихованні дитини [PERSON],не спілкується з ним, аліментні платежі не сплачує та має заборгованість по аліментам, матеріально не допомагає, не цікавиться станом здоров'я сина. Згідно характеристики з КЗ ЛШ І-ІІ ступенів № 35 від 07.10.2013 № 152 на [PERSON], Відповідач ніколи не відвідував учбовий заклад,не цікавиться життям дитини. Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON], батько дитину не відвідує, його життям не цікавиться(копії додаються). Крім того, висновком про можливість позбавлення батьківських прав Відповідача Департаменту Луганської міської ради служби у справах дітей та сім'ї від 29.11.2013 року встановлено можливість позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] [INFO] року. Позивачка 03 вересня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який по-батьківськи ставиться до дитини, піклується про нього, як про сина, виховує, забезпечує матеріально, дитина називає його батьком. У судовому засіданні представник позивача присутня не була надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача та позивача, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи, був присутній у судовому засіданні та підтримав позовні вимоги. Оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. У відповідності зі ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров'я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такім спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд. Судом встановлено, [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 11). До Ленінської районної у м. Луганську ради звернулась [PERSON] із заявою про позбавлення батьківських прав її колишнього чоловіка відносно її дитини [PERSON] Згідно до письмової інформації наданої сусідами [PERSON] з 2007 року вона мешкає разом із сином, сама займається його вихованням. [PERSON] не приймає участь у вихованні сина, не відвідує його, та не надає коштів на його утримання.(а.с.6,7,8) Відповідно до довідки наданою Ленінським ВДВС Луганського МУЮ [PERSON] має заборгованість по аліментам у сумі 35654 грн.(а.с. 14-15). Згідно характеристики на учня 3 класа школи № 35 [PERSON], вихованням дитини постійно займається мати [PERSON] та вітчим [PERSON]. (а.с. 9) Згідно свідоцтва про шлюб від 03 вересня 2011 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], який по-батьківськи ставиться до дитини, піклується про нього, як про сина, виховує, забезпечує матеріально, дитина називає його батьком. (а.с.10 ) Відповідно до Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, а також що дитині мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства, визнано, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 29.11.2013 року Департаментом Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї надано висновок про можливість позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.14-15). Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім'ї оскільки він є обґрунтованими та прийнятими після ретельного дослідження всіх обставин справи. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.ст.79-82,88 ЦПК України, суд виходить із заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. за позов про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved