Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що згідно судового наказу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 листопада 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостаньою для необхідного утримання дитини. Крім аліментів, за якими існує заборгованість, жодної матеріальної допомоги відповідач дитині не надавав і не надає. Всі витрати по утриманню дитини лежать на ній. Відповідач не працює, але має можливість сплачувати аліменти. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі, та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, показала, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Він є фізично здоровим чоловіком 38 років і також зобов"язаний утримувати свою дитину. Вона не просить з нього стягувативати додаткові витрати, хоч дитина і займається у гуртках та з репетиторами, але просить, щоб хоч аліменти згідно із законом платив. Вона ж отримує заробітну плату в розмірі 4000 грн. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не приймає участі у витратах на доньку. Наприклад, коли треба було зібрати дитину до школи, то батько переслав для доньки мізерні 200 грн. Він вказує, що має на утриманні сина від першого шлюбу, але не зазначає, що позбавлений батьківських прав відносно нього і також має заборгованість по сплаті аліментів сину. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, показав, що займається ремонтом автомобілів, має нестабільний дохід, приблизно 2500-3000 грн., за лютий-березень 2018 року не заробив нічого і проживає за кошти співмешканки разом з її сином від іншого шлюбу, сам фізично здоровий, не працевлаштовується, бо у райцентрі немає роботи, а щоб доїхати у велике місто, то треба квиток за щось купити. Дійсно, позбавлений батьківських прав відносно свого сина, має заборгованість по сплаті аліментів і на утримання сина, і на утримання доньки. Згідний платити аліменти у розмірі 1000 грн. Представник відповідача показав, що відповідач може платити 1000 грн. аліментів, що складає близько 50% прожиткового мінімуму на дитину, оскільки не має постійного джерела доходу, лише мінливі заробітки від ремонту автомобілів, сплачує аліменти ще сину від першого шлюбу, тому просить позов задовольнити часткового в розмірі 1000 грн. Заслухавши учасників, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками є сторони у справі (а.с. 5). Шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить рішення Дубенського міськрайонного суду від 05.01.2011 (а.с. 7). Судовим наказом Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №2-н-316/2010 від 12 листопада 2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Згідно довідки № 15850, виданої 21.08.2017 Млинівським РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області, станом на 21.08.2017 заборгованість відповідача за виконавчим листом № 2-316 від 06.12.2010 становить 1599, 30 грн. (а.с. 8). [PERSON] в службі зайнятості як безробітний не зареєстрований, офіційних доходів за період з 4 кварталу 2016 до 4 кварталу 2017 не мав, про що свідчать довідки Млинівського районного центру зайнятості та Дубенської ОДПІ (а.с. 23, 24). В провадженні Млинівського РВ ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-358 від 11.04.2006 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини: [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно (а.с. 25) Згідно довідки № 363 від 12.02.2018 виданої Млинівською селищною радою. [PERSON] проживає в смт.Млинів з колишньою дружиною та її сином (а.с. 26). Ч. 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов»язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме: 1860 грн. для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01.07.2018 становитиме 1944 грн. і надалі зростатиме, що означає подорожчання життя в Україні і збільшення витрат на дитину, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, відсутність стабільної роботи у фізично здоровго відповідача, а отже і стабільного доходу, 1/3 частини якого є аліментами, часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що є підстави для зміни розміру визначених раніше аліментів до 1200 грн. на дитину. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання, і відповідає вимогам чинного законодавства, згідно яких розмір аліментів має бути не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину. При визначенні розміру аліментів суд врахував також той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, а тому сума аліментів в 2000 грн. явно завищена. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин,

Outcome: partial