Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] пред'явила позов до Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с. Махаринці Старокостянтинівського району. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, як дочка, являється спадкоємцем першої черги до майна померлого. Батьки розлучені та проживали окремо. Спору між дітьми померлого немає, ніхто не подавав до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. До спадкової маси входить, зокрема, земельна ділянка площею 1,95 га. в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 754047, виданого Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 20 вересня 2003 року. Однак вона у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Так, вона була на заробітках за кордоном, була юридично необізнана щодо порядку та строку офіційного звернення до нотаріуса, а також через матеріальні труднощі. Представник відповідача Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в позовній заяві, в обґрунтування заявлених позовних вимог та просив задовольнити позов. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Махаринці Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 1 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 18 січня 2008 року. Зі змісту довідки Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району від 04 грудня 2013 року за № 214 [PERSON] на день смерті проживав та був зареєстрований [ADDRESS] один. Позивачка являється дочкою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії [NUMBER], виданого Сербинівською сільською радою Старокостянтинівського району 13 лютого 1971 року та даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 липня 1990 року Сербинівською сільською радою Старокостянтинівського району про реєстрацію шлюбу з [PERSON] Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище «[PERSON]». Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Макаренко Т.Г. від 11 грудня 2013 року за № 4443/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в зв'язку з неприйняттям спадщини у встановленому законом порядку та строки. За інформацією, наданою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою від 07 лютого 2014 року за № 524/01-16 спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36550082 від 07 лютого 2014 року, наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою). Також за даними Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 05 лютого 2014 року за № 490/01-16 за даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відсутні відомості про наявність заповіту, посвідченого від імені [PERSON] На підтвердження цього направлено інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36536276 від 05 лютого 2014 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 1,95 га, в межах згідно з планом (опис меж: від А до Б землі [PERSON]; від Б до В землі спільної власності; від В до Г землі [PERSON]; від Г до А землі спільної власності) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 754047, виданого Коржівською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 20 вересня 2003 року на підставі рішення сесії Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за № 2 від 19 січня 2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 132. За змістом інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданої реєстраційною службою Старокостянтинівського районного управління юстиції 04 лютого 2014 року за № 17300018, щодо спадкодавця [PERSON] відсутні відомості про обмеження. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що оскільки позивачка з батьком разом не проживала, перебувала за кордоном на заробітки, юридично не була обізнана з вимогами закону щодо порядку та строків прийняття спадщини, мали місце і матеріальні труднощі, позов визнається представником відповідача, ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved