Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18411 грн. 95 коп. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ та відповідачем договору б/н від 23.02.2012 року, останній отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем цих зобов'язань станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість у сумі 18411 грн. 95 коп., що складається з 2431 грн. 50 коп. - заборгованості за кредитом, 12245 грн. 77 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 852 грн. 95 коп. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати відсотки. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем 23.02.2012 року було укладено договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Відповідач дане зобов'язання не виконав. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення вищезазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав. У зв'язку з цим у останнього, станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість у сумі 18411 грн. 95 коп., що складається з 2431 грн. 50 коп. - заборгованості за кредитом, 12245 грн. 77 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 852 грн. 95 коп. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач дані зобов'язання не виконав. В добровільному порядку від погашення кредитної заборгованості відмовився. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання являється порушенням зобов'язання. В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, здобутими по справі доказами, стверджується, що позовні вимоги є підставними і обгрунтованими, а отже підлягають до задоволення. Також з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved