Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя посилаючись на те, що 17.11.1991 року між [PERSON] (далі - позивач) та [PERSON] (дачі - відповідач), був укладений шлюб, який зареєстровано у РАЦСі смт. Цибулів, Черкаська область, Монастирищенський район. На даний час шлюб сторін фактично розпався, а сім'я існує лише на папері. За час шлюбу було придбано наступне майно: житловий будинок цегляний з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. 05.11.2007 року згідно договору купівлі - продажу, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], було придбано та зареєстровано на ім'я [PERSON]. Слід зазначити, шо позивач надавав відповідачу письмову нотаріальну згоду на укладання даної угоди ( договору купівлі- продажу від 05.11.2007 року), про що внесені відомості у сам договір. Даний договір було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.11.2007 року, номер правочину 2468332, приватним нотаріусом Монастирищенського нотаріального округу Горбуновою М.І. На даний час існує спір з приводу будинку [ADDRESS], відповідачка не визнає за позивачем його права на даний будинок. В обґрунтування позову посилається на ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України, Перший Протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить суд поділити майно, а саме цегляний житловий будинок [ADDRESS]. Визнати за [PERSON]право власності на ? частину цегляного житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю просить його задоволити та пояснив, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу ними був придбаний спірний будинок, а саме в 2007 році. При купівлі будинку він був оформлений на відповідача, [PERSON], про що він надав згоду. Про те, що будинок був повністю оформлений на відповідача він дізнався пізніше. В той час він працював і його не було вдома. Відповідач не визнавала його права на ? частину будинку. Він мав намір вирішити питання поділу спірного будинку з відповідачем в добровільному порядку. Однак, це не вдалося зробити, оскільки відповідач мала бажання отримати за свою половину будинку занадто велику суму грошей. Таких коштів в нього не було. Враховуючи викладене він був змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задоволити та пояснила, що спірний будинок сторонами придбаний в шлюбі і позивач має право на ? частину спірного будинку. Коли постало питання про розподіл спірного будинку сторони згоди не дійшли. [PERSON] запропонувала позивачу викупити її частину спірного будинку, але згоди сторони в даному питанні не дійшли. В зв»язку з цим позивач, згідно закону звернувся до суду з позовом. В добровільному порядку, зокрема через нотаріальну контору вирішити даний спір не можливо, оскільки для такого вирішення потрібна згода власника будинку, якої не було та відповідно земельна ділянка повинна мати кадастровий номер, що відповідачем також зроблено не було. [PERSON] вимагаючи кошти не сприяла здійсненню розподілу спірного будинку через нотаріуса, але зараз вона вже позов визнає. Сторони в суді також не змогли досягнути згоди. Відповідач визнає, що будинок придбаний за час шлюбу і визнала, що позивач має право на половину будинку. Вирішення питання про відшкодування коштів це не вирішення спору про право власності. Крім цього, зазначила, що позивачем сплачено судовий збір 1 % від суми позову і витрати на правову допомогу. Доказом чого є офіційно сплачені грошові суми. Просить задоволити позов повністю, поділити майно, визнати за позивачем право власності на ? частину спірного будинку, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір і судові витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення та пояснила, що вона з позивачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними був придбаний спірний будинок, а саме в 2007 році. Позивача в той час дома не було, але він дав їй згоду на купівлю будинку. Позивач говорив, щоб вона оформила будинок на себе, оскільки на ньому рахувалася квартира. Вона не заперечує, що половина будинку належить позивачу. Мала намір вирішити питання поділу будинку в добровільному порядку, без звернення до суду. Вона в спірному будинку не проживала. Коли позивач приїхав вона разом зі своїм братом прийшли в спірний будинок щоб вирішити питання його поділу мирно. Вона повідомила позивачу щоб він сплатив за її частину будинку кошти в сумі чотири з половиною тисячі доларів США, але позивач сказав, що в нього таких коштів не має та пропонував їх віддати за 2 роки. Позивач говорив, що все залишиться їх спільній дочці і вона думала що саме так і буде. Позивач повідомив її, що питання поділу будинку вони будуть вирішувати мирно, без звернення до суду. Наслідки визнання позову їй зрозумілі. Вона не заперечує проти позову та визнання за позивачем права власності на ? частину спірного будинку, але заперечує проти стягнення з неї на користь позивача судових витрат. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення та пояснив, що спірний будинок сторонами придбано в шлюбі. Відповідно до ст. 22 СК України майно придбане в шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя. В даний час позивач пред»явив позов про право власності на ? частину будинку, яка фактично йому належить, але оформлена на його дружину. Відповідач позов визнає і була згодна поділити будинок через нотаріуса. Позивач до неї з даного питання не звернувся, а тому справа в суді. Відповідач не заперечує проти задоволення позову, але просить суд при вирішенні питання про судові витрати стягнути їх в розмірі 40% встановленої законом мінімального розміру заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала допомогу в судовому засіданні згідно ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Посилається на ст.70 СК України відповідно до якої, в разі поділу майна частки майна є рівними між чоловіком і жінкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що сторони у справі є її батьками. Батьки мали намір вирішити дане питання поділу будинку в добровільному порядку і їй не відомо чому батько звернувся в суд з позовом. Батьки домовлялися, що батько сплатить матері кошти за її частину будинку. Свідком даної розмови вона не була і їй це відомо зі слів батьків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він був присутній під час розмови сторін про поділ спірного будинку. Йому відомо, що позивач повинен був сплатити відповідачу за частину будинку кошти в сумі 4,5 тисячі доларів США. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1991 року. Шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 10.03.2015 року, яке вступило в законну силу 20.03.2015 року ( а.с. 65). Спірний будинок придбано [PERSON] 05.11.2007 року, тобто в період шлюбу, що підтверджується: - договором купівлі-продажу будинку [ADDRESS] від 05.11.2007 року, серія ВКВ № 016435, який зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.11.2007 року ( а.с.9-10); - витягом з Державного реєстру правочинів № 4898911 від 05.11.2007 року серії ГО № 214764 ( а.с.11); - витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16659712 від 14.11.2007 року ( а.с. 12); - технічним паспортом на житловий будинок садибного типу [ADDRESS] від 11.10.2012 року ( а.с. 44-49). Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторони не надали суду доказів наявності домовленості про інший розмір часток чи наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що майно повинно бути розділено між ними по 1/2 частині. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Питання про розподіл судових витрат між сторонами вирішується відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 550 грн. Крім цього, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 10 грн. 12 коп., з огляду на вартість житлового будинку, який є предметом спору ( а.с. 48). Згідно ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ № 4191-У1 від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача подала до суду дві квитанції про сплату позивачем судових витрат на правову допомогу в загальній сумі 6000 гривень ( а.с. 42, 43). Разом з тим, суду не надано розрахунку вартості правової допомоги, що передбачено п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року. Тому з урахуванням наявних даних, суд наводить свій розрахунок. З урахуванням участі адвоката [PERSON] у судовому засіданні 10.03.2015 року та в судовому засіданні 20.03.2015 року, в загальному 3 години, 40% від мінімальної заробітної плати станом на 20.03.2015 року - 1218 грн. за 1 годину становить 487,20 грн., а тому, стягненню підлягає 1461 грн. 60 коп. ( 487,20х3) судових витрат на правову допомогу. На підставі викладеного ст. ст. 60, 68, 70, 71 СК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року та

Outcome: approved