Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дружини [PERSON], з якою проживають діти, до досягнення ними трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей добровільно не надає, тому просить стягувати із відповідача аліменти на утримання: дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи від дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття; сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи від дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття; дружини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. [PERSON] ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився із невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. В судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюбу. У шлюбі народились діти: дочка [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ИД №206937, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та син [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №232339, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки №696 від 19 червня 2017 року, виданої Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] проживає і зареєстрована за адресою: [INFO]. Разом з нею проживають і зареєстровані дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Крім того, ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожного, починаючи із 21.06.2017 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших осіб на його утриманні не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років у розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 21.06.2017 р. і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial