Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач звернувся\~до\~суду\~з\~позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 20 березня 2018 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі - продажу б/н, на виконання зобов'язань за яким позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар в кількості та в асортименті, визначеними у видатковій накладній № б/н від 20 березня 2018 року. Вартість поставленого товару складала 5 206,31 грн. Позивач вказав, що таким чином, у відповідача виник обов'язок з проведення розрахунку за відпущений ФОП [PERSON] товар, але відповідачем не здійснено оплату вартості отриманого товару. Позивач зазначив, що відповідач зобов'язаний сплатити йому пеню в розмірі 752,42 грн. за період прострочення сплати вартості отриманого товару, інфляційні нарахування в розмірі 31,24 грн. та 20 % річних за користування чужими коштами в розмірі 439,33 грн. В судове засідання позивач не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Тому\~ суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Встановлено, що 20 березня 2018 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу № б/н. Відповідно до 1.1. вказаного договору продавець зобов'язується передати покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього обумовлену вартість на умовах цього договору. Право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку за товар. До моменту повного розрахунку за товар покупець набуває права розпорядження товаром та несе ризики його пошкодження. Згідно п. 2.2. договору оплата за поставлений товар проводиться покупцем готівковим або безготівковим шляхом, у строк, що не перевищує 7 календарних днів з моменту отримання товару. З"ясовано, що на виконання зобов'язань за договором ФОП [PERSON] було поставлено, а відповідачем прийнято товар в кількості та в асортименті, визначеному у видатковій накладній № б/н від 20 березня 2018 року. Вартість поставленого товару складала 5 206,31 грн. Факт приймання - передачі товару від позивачу [PERSON] підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною б/н від 20 березня 2018 р., копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Встановлено, що саме таким вимогам і відповідає накладна № б/н від 20 березня 2018 року, що засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відтак, у відповідача виник обов'язок з проведення розрахунку за відпущений ФОП [PERSON] товар, але в порушення п. 2.2. договору відповідачем не здійснено оплату вартості отриманого товару. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 520 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України встановлено обов'язковість для виконання сторонами договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Встановлено, що станом у відповідача перед позивачем нявна заборгованість за договором в розмірі 5 206,31 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає настання наступних правових наслідків (встановлених договором або законом), за порушення сторонами зобов'язання: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до пунктів 5.3, 5.4 зазначеного договору у випадку порушення строків оплати товару, покупець сплачує продавцю пеню від суми заборгованості за кожний день прострочення, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який створилася така заборгованість. За несвоєчасні розрахунки з винної сторони крім пені, додатково стягуються інфляційні нарахування та 20 % річних за користування чужими коштами. Таким чином, згідно норм чинного цивільного законодавства України та п. 5.3, п. 5.4 вищевказаного договору відповідач зобов'язаний сплатити ФОП [PERSON] пеню в розмірі 752,42 грн. за період прострочення сплати вартості отриманого товару, інфляційні нарахування в розмірі 31,24 грн. та 20 % річних за користування чужими коштами в розмірі 439,33 грн., розрахунок яких зроблено позивачем та не спростовано відповідачем. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved