Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була [PERSON], а членом такого - [PERSON] Таким чином, на момент припинення колгоспного двору [PERSON] і [PERSON] належало по 1/2 частині спірного будинковолодіння. Стверджує, що [INFO] померла [PERSON] За свого життя така належним її майном не розпорядилась. Спадщину (1/2 частину спірного будинковолодіння) прийняла у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України її рідна сестра [PERSON], оскільки така постійно проживала і була зареєстрована з померлою [PERSON] Вказує, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] За життя спадкодавець [PERSON] своїм майном також не розпорядилась. Стверджує, що у встановлений законом порядок він, позивач [PERSON], як спадкоємець за законом звернувся до приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно (спірне будинковолодіння) на ім'я спадкодавця, в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказаний житловий будинок позивач не має можливості. З огляду на наведене, просить суд визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті бабці [PERSON] В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області у підготовче судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у підготовче судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №183/2017, заведеної після смерті [PERSON] Окрім цього надіслав листа, в якому зазначив, що спадкова справа після смерті [PERSON], в нотаріальній конторі не заводилась. Просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого судового засідання. Колгоспний двір, за положеннями Цивільного кодексу Української РСР, визначався як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. У зв'язку з введенням у дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року така організаційно-правова форма як колгоспи, а відповідно, і колгоспний двір - були припинені. Як роз'яснено у п.6 постанови Пленум Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 №20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону України «Про власність", застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була [PERSON], а членом такого - [PERSON], що підтверджується виписками з погосподарських книг по с.Старява Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Таким чином, як вважає суд, на момент припинення колгоспного двору [PERSON] і [PERSON] належало по 1/2 частині спірного будинковолодіння за кожним. [INFO] померла [PERSON], котра за життя своїм майном, в тому числі, як вважає суд, 1/2 частиною зазначеного вище будинковолодіння, що належала їй як члену колгоспного двору, не розпорядилася. Слід зазначити, що [PERSON] на час смерті [PERSON], рідної сестри, тобто на час відкриття спадщини, постійно проживала разом з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] вчинила дії, котрі свідчать про прийняття нею спадщини після смерті рідної сестри - спадкодавця [PERSON] та стала одноосібним власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] Спадкодавець [PERSON] за життя всім своїм майном (спірним будинковолодінням) не розпорядилася. Позивач [PERSON], як спадкоємець за законом, у встановленому порядку прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті його баби [PERSON], так як постійно проживав разом з такою за адресою: [ADDRESS]. Слід зазначити і те, що позивач [PERSON] також звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, де отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі на спірну земельну ділянку площею 1,5363га, яка розташована на території Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Однак в позасудовому порядку позивач [PERSON] не зміг в повній мірі оформити своїх спадкових прав, оскільки у зв'язку з тими обставинами, що спадкодавець [PERSON] за свого життя не виготовила на своє ім'я правовстановлюючого документу на спірне будинковолодіння, таке відсутнє в переліку спадкового майна, зазначеного в отриманому ним свідоцтві про право на спадщину за законом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються такими доказами по справі: копіями свідоцтв про смерть [PERSON] і [PERSON]; довідками, виданими виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області; копіями погосподарських книг по Чернівській сільській раді Мостиського району Львівської області; копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS]; копією спадкової справи за №183/2017, заведеної після смерті [PERSON]; іншими документами доданими до протоколу. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У ст.1262 ЦК України зазначено, що в другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved