overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Вказав, що відповідачка створила нову сім"ю та прорживає разом з дітьми окремо від нього. Дітей, що народилися в шлюбі: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] позивач просив залишити проживати разом із відповідачкою - [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Позивач подав заяву про заочний розгляд справи без його участі, а тому суд ухвалив провести такий розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сімї; подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 4), іншими матеріалами справи (а.с.5,6,7). Відповідачці [PERSON] судом направлялися копія позовної заяви, доданих до неї документів, розяснювалося право подати заперечення проти позову або свої докази. Незважаючи на це, відповідачка [PERSON] не зявилась до суду ні в попереднє судове засідання, ні на судовий розгляд. Ці обставини суд розцінює як ухилення від суду і враховує при винесенні позову на користь протилежної сторони, а тому вважає, що вона не оспорює обставин, викладених в позові, та факту розпаду їхньої сімї. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Неповнолітню дитину сторін - [PERSON], суд залишає на вихованні відповідачки, оскільки в сторін є про це домовленість. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала просила його задоволити та розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив не розривати шлюб, оскільки він бажає зберегти сім"ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сімї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, що зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 4), іншими матеріалами справи (а.с.5). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При реєстрації даного шлюбу позивач не змінювала прізвище. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь позивача в звязку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила стягувати аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], 01.03.2013 р. н., в розмірі 1000 грн до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем проживала у фактичних шлюбних відносинах, тобто без реєстрації шлюбу. Однак спроба створити сім"ю виявилася невдалою. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимогим змінила та просила стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітної дитини в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності не подавав. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Правовідносини, з приводу яких заявлено позов, врегульовані ст.ст.180-184 СК України, якими передбачено обовязок батьків утримувати неповнолітню дитину до її повноліття та способи такого утримання. Позовні вимоги стверджені матеріалами справи, а зокрема свідоцтвом про народження дитини (а. с. 3). Відповідачу судом направлялися копія позовної заяви, доданих до неї документів, розяснювалося право подати заперечення проти позову, або свої докази. Незважаючи на це, відповідач до суду не зявився. Ці обставини суд розцінює як його ухилення від суду і враховує при винесенні позову на користь позивача, а тому вважає, що він спроможний сплачувати аліменти і задовольняє позов. Аліменти суд стягує з дня предявлення позову, в частині стягнення аліментів за один місяць суд допускає до негайного виконання згідно ст.ст.191 СК України, ст.367 ЦПК України. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь держави в звязку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який позивачка в судовому засіданні зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.07.2010 року. який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспыіьського МРУЮ Київської області, актовий запис №310. Від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] На даний час, більше двох років, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з листопада 2013р. і їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати, час для примирення не надавати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив не розривати шлюб та надати їм час для примирення, оскліьки він бажає зберегти сім"ю. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що дійсно 30.07.2010р. між сторонами зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №310. Від шлюбу сторони мають неповнолітнію доньку [PERSON], [INFO] Однак спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони на даний час не підтримують з листопада 2013р., спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сім'я фактично розпалась, позивач на розлученні наполягає, відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, однак суд приходить до висновку, що відповідач не робить кроків для примирення. Відповідно до ч.12 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.109 СК України. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обґрунтовуючи і підтримуючи який позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011р. який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського МРУЮ Київської області, актовий запис №214. Від шлюбу вони з відповідачем мають дитину - [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини між ними припинені з липня 2013р., сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати і розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з"явився, у своїй письмовиій заяві на адресу суду позовні вимоги визнав повністю, просив слухати справу за його відсутності. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що дійсно 18.06.2011р. між сторонами зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського МРУЮ Київської області, актовий запис №214. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Однак спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони на даний час не підтримують з липня 2013р., спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сім'я фактично розпалась, позивач на розлученні наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що надав свою письмову заяву. Відповідно до вимог ч.1 ст..61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.12 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.109 СК України. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Служба у справах дітей Зачепилівської РДА Харківської області про позбавлення батьківських прав в якому вказано, що вона виховує свою онуку, [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні з липня 2006 року. Її мати, відповідач [PERSON] , на даний час вихованням своєї доньки не займається, не виявляє до неї інтересу, з дитиною не спілкується, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її розвиток як складову виховання. Відомості про батька дитини зазначено згідно ч.1 ст. 135 СК України. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] [INFO] , передати їй, [PERSON] , [INFO] під опіку [PERSON] [INFO] , та стягувати з [PERSON] [INFO] аліменти на її користь на утримання [PERSON] [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] позов підтримали, та просили його задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Зачепилівської РДА Педаш В.Г. підтримала позов щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] неодноразово викликалася в судове засідання, однак до суду не з"являлася, тому на веб -сайті Зачепилівського районного суду Харківської області було розміщено оголошення про виклик в якості відповідача [PERSON] зареєстровану за адресою: с. Залінійне Зачепилівського району Харківської області для участі у судовому засіданні у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, але відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Заяв про розгляд справи без її участі не надійшло, у встановлений судом строк відзиву на позов не подала. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки -[PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 листопада 2001 року Височанською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 липня 2011 року Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №34. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 127255, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2835. Відповідно до наданої копії будинкової книги, позивач мешкає разом з малолітньою донькою [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, всупереч п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач сплатила судовий збір за подання вказаної позовної заяви, про що свідчить квитанція №79184768 від 28.09.2016 року, який необхідно повернути позивачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/ 4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримала, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним повністю задовольнити вимоги позивача, оскільки вимоги обґрунтовані і доведені. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 196461, виданого 11 березня 2002 року Глибоцькою сільською радою , актовий запис №04. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За частиною 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved