Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення коштів за договором банківського вкладу. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 9 грудня 2014 року між ними з відповідачем було укладено договір - заяву №307231/32297/3-14 та договір - заяву №307231/32294/3-14 банківських строкових вкладів - депозиту «Класік». Згідно договору №«307231/32297/3-14 позивачем на депозит було внесено суму в іноземній валюті у розмірі в розмірі 4000 доларів на строк з 29.12.2014 року по 29.03.2015 року під 11,50% річних. Відповідно до укладеного між ним договору №307231/32294/3-14 позивачем також внесено до депозит банку кошти в національній валюті у розмірі 80 000 грн. на строк з 29.12.2014 року по 9.03.2015 року під 23 % річних. Строк дії депозиту до 29 березня 2015 року, який припадав на неділю, тому 30 березня 2015 року позивачем було подано відповідачу заяви про повернення банківських вкладів та нарахованих по ним відсотків готівкою, однак, станом на дату подання позивачем позовної заяви, йому не було повернуто грошових коштів. Банком було надано позивачу відповідь, згідно якого розяснено , що 04.03.2015 року набула чинності Постанова правління НБУ від 03.03.2015р, за № 160, відповідно до якої банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000 грн. на добу на одного клієнта, а також уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків через каси та банкомати в межах до 15 000 грн на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Отримавши зазначену відповідь, 02 квітня 2015 року позивач обрав один з запропонованих банком шляхів повернення грошових коштів та звернувся з заявами до банку про виплату грошових коштів в іноземній валюті рівними частинами протягом 8 діб, а грошових коштів в національній валюті в повному обсязі. Проте до цього часу вказані суми позивачем не отримані в повному обсязі, повернуто було лише відсотки за депозитом №307231/32297/3-14 у розмірі 89 доларів США, за депозитом №307231/32294/3-14 грошові кошти у розмірі 3 528 грн 53 коп. З огляду на викладені обставини, в звязку з порушенням відповідачем умов договору та норм закону просить суд стягнути з нього суми банківських вкладів, пеню, 3% річних та відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 3000 грн. Особи, які беруть участь у справі, не скористалися\~ правом брати участь у судових\~ засіданнях. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягав, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечував . Відповідачі - АТ Банку «Фінанси та Кредит» завчасно та належним чином сповіщений про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання свого представника не направив. За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Врахувавши заяву позивача, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України,\~ суд дійшов до висновку про наявність\~ підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені\~ обставини. Як встановлено судом\~ 29 грудня 2014 року між\~ позивачем\~ та\~ відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №8 Філії Дніпропетровське РУ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] було укладено договір-заяву №307231/32294/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в національній валюті. Відповідно до п. 1 Договору позивачем зроблено вклад на вкладний рахунок №2630,9,08,46774,01 та внесено грошу суму у розмірі 80000 гривень на строк з 29 грудня 2014 року по 29 березня 2015 року. Внесення коштів позивачем підтверджується меморіальним ордером №31759597 від 29.12.2014 року. Сторони за цим договором\~ погодили (п. 2) розмір процентів за вкладом, який складає 23%річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Окрім цього, 29 грудня 2014 року між\~ позивачем\~ та\~ відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №8 Філії Дніпропетровське РУ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] також було укладено договір-заяву №307231/32297/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на три місяці в іноземній валюті. Відповідно до п. 1 Договору позивачем зроблено вклад на вкладний рахунок №2630.8.08.46774.02 та внесено грошу суму у розмірі 4000 доларів США на строк з 29 грудня 2014 року по 29 березня 2015 року. Внесення коштів позивачем підтверджується меморіальним ордером №4800225 від 29.12.2014 року. Сторони за цим договором\~ погодили (п. 2) розмір процентів за вкладом, який складає 11,50%річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Статтею 11 ЦК\~ України\~ передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків\~ є\~ договори та інші правочини. Згідно з\~ ч. 1\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.\~ Договір відповідно до\~\~ст. 629 ЦК України\~є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч. 1 ст.\~ 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до\~статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"\~вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою\~статті 1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини п'ятої\~статті 1061 ЦК України\~проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Статтею 1070 ЦК України\~передбачено, що за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до\~ банку\~ (фінансової\~ установи)\~ про видачу вкладу. Згідно\~ зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобовязання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом.\~ Утім,\~ відповідач в порушення вимог договорів та вимог Закону на звернення позивача від 30 березня 2015 року про повернення банківських вкладів по закінченню строку дії договорів, свої обовязки щодо повернення сум депозитів, належним чином не виконав, - не повернувши позивачу вклади відповідно до умов договорів в повному обсязі. Відповідно до пункту 2 Постанови\~ Пленуму Верховного Суду України\~ від 12.04.1996 р.\~ № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій...." Оскільки позивачем укладено договір \~банківського строкового вкладу (депозит) для власних побутових потреб, які не повязані із здійсненням підприємницької діяльності, до відносин між сторонами у справі повинні застосовуватись положення Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2)належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Виходячи із встановлених судом обставин та наведеного нормативного обґрунтування, суд дійшов висновку, що відповідач не надав позивачу належної якості банківські послуги, не виконав свої зобов'язання по депозитному договору, не повернув позивачу вклад та проценти\~ за користування коштами, вкладеними ним на депозитний рахунок банку.\~ З таких обставин для суду вбачаються\~ підстави\~ для стягнення з\~ відповідача на користь позивача\~\~ суми вкладу\~ та процентів\~ по\~ банківському\~ вкладу. Відповідно до абзацу другого п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і\~\~ фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 03.12.2003\~ N 516,\~ банк\~\~ сплачує\~\~ вкладнику\~\~ суму\~ вкладу\~ (депозиту)\~ і нараховані за ним проценти: у валюті\~ вкладу (депозиту),\~ якщо грошові\~ кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача сум банківських вкладів та нарахованих по них відсотків, а також з урахуванням положень ст..ст. 549, 550,551 ЦК України, якими передбачено забезпечення виконання зобовязань неустойкою (пенею) грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання, та положення ч. 2 ст.. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позовних вимог щодо стягнення пені за порушенням виконання умов договору та три проценти річних. При цьому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягнені з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 3000 грн., оскільки згідно змісту ст.. 23 ЦК України за виниклих між сторонами правовідносин моральна шкода відшкодовуватися не може, тому посилання позивача на дану норму Закону є необєктивним а вимога неправомірною. Питання про\~ розподіл судових\~ витрат в частині судового збору\~ вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України (судовий збір підлягає\~ стягненню в дохід держави, оскільки позивач\~ при\~ зверненні до суду\~ звільнений від сплати судового збору).\~\~

Outcome: approved