Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнив та в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка за життя була членом КСП «Україна» та була включена до списку для отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай), а в подальшому і до списку громадян на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю на території Кіровської сільської ради. На ім'я померлої був виготовлений державний акт на право власності на землю, в якому була допущена помилка в написанні прізвища, в зв'язку з чим для виправлення помилки оригінал Державного акту був повернутий до відділу Держкомзему у Криворізькому районі Дніпропетровської області. Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 10.07.2013 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно. В порядку досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відділу Держкомзему у Криворізькому районі щодо повернення оригіналу Державного акту, але йому відмовлено у наданні відповідної інформації через її конфіденційність. Позивач просить суд зобов'язати головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області внести зміни в Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON], а саме замість прізвища «[PERSON]» вказати «[PERSON]» та визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у розмірі 4,8532 га. Ухвалою судді від 27 червня 2018 року уточнена позовна заява прийнята судом до розгляду після усунення позивачем недоліків, вказаних в ухвалі судді від 05 червня 2018 року та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької державної нотаріальної контори та з Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин. 21 вересня 2018 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснюючи, що позивач не довів обставин реєстрації за спадкодавцем земельної ділянки, на яку він просить визнати право власності в порядку спадкування. Внесення змін до Державного акту про право власності на земельну ділянку будь-яким органом не допускається. Крім того, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 2013 році, а отже ним пропущено строк позовної давності на звернення до суду за захистом свого права. Представники відповідачів - Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від кожного з них надійшла заява, в якій вони просили справу розглянути за їх відсутності. Представник Криворізької районної держаної адміністрації при вирішенні справи покладався на розсуд суду, представник Данилівської сільської ради позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку доказам, наданим сторонами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Факт родинних відносин між позивачем та його матір'ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] за життя розпорядження щодо належного їй майна на випадок смерті не зробила, заповіту не склала, що вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори ) № 34474682 від 09.07.2013 (а.с. 66). Як видно із копії спадкової справи№257/2013, заведеної Криворізькою районною державною нотаріальної конторою після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивач як спадкоємець першої черги за законом 09.07.2013 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, інші спадкоємці першої черги за законом [PERSON] (чоловік померлої) та [PERSON] (дочка померлої) звернулися до нотаріуса із заявою про відмову від належного їм спадкового майна на користь позивача [PERSON] (а.с. 51-69). Постановою державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори від 10.07.2013 № 1013/02-31 відмовлено [PERSON] в одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], оскільки заявником не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 11). Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.. 1217 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Отже, позивач як спадкоємець першої черги за законом має право на спадкування прав та обов'язків після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 7 роз'яснив, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема ні підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яке означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Позивач стверджує, що [PERSON] за життя була членом КСП «Україна» під час реформування аграрного сектору колективного сільськогосподарського товариства і відповідно була включена до списку для отримання сертифікатів на право на земельну частку пай, а в подальшому і до списку громадян на виготовлення державних актів під номером 241, що підтверджується розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №514-р від 03.06.2003 «Про відведення в натурі (на місцевості) земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Кіровської сільської ради» (а.с. 13-19). Також вказує, що [PERSON] отримала Державний акт на право власності на землю, а саме земельну ділянку площею 4,8532 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кіровської (Данилівської) сільської ради, кадастровий номер [NUMBER]. Однак, у вказаному державному акті була допущена помилка в написанні прізвища власника, для виправлення якої державний акт був повернутий до відділу Держкомзему у Криворізькому районі Дніпропетровської області. Позивач не має змоги отримати вказаний державний акт, у зв'язку зі смертю матері (а.с.20-22). Однак твердження позивача, про те, що спадкодавець [PERSON], яка померла [INFO], за життя набула права власності на вказану земельну ділянку належними та допустимими доказами не підтверджене, та, крім того, спростоване інформацією Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 08.08.2018 № 9-4-0.22-678/105-18, наданою у відповідь на ухвалу суду про витребування копії Державного акту (а.с. 77). Згідно вищевказаного листа Відділу станом на 31.12.2012 року відомості щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку речового права на земельну ділянку площею 4,8532 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кіровської (Данилівської) сільської ради, кадастровий номер [NUMBER] відсутні. Додатково повідомлено, що на підставі документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, розробленої ДП «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», на ім'я [PERSON], земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,8532 га, розташованій на території Кіровської (Данилівської) сільської ради було присвоєно кадастровий номер [NUMBER], якому на поточну дату присвоєно статус «архівний». Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] лише звернулася до землевпорядної організації для складання документації із землеустрою, однак Державний акт про право власності на землю не отримала, а отже в установленому законом порядку не набула права власності на земельну ділянку, про визнання права власності на яку просить позивач, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed