Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт та заборону відчуження на все майно померлого чоловіка - [PERSON], накладений згідно Постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції [PERSON] „Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" від 02 грудня 2014 року № 31528529, реєстровий номер обтяження 14664203, контрольна сума 432481 ВГГ9. Позовні вимоги мотивовані тим, що у червні 2017 року при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що під час оформлення документів стало відомо про наявність арешту на все майно її чоловіка, [PERSON], який помер 02.02.2014 року. Арешт на все майно її чоловіка було накладено Постановою Державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського міського управління юстиції [PERSON] від 02 грудня 2014року за №31528529. Ця постанова з'явилась підставою для наступних обтяжень, зокрема, 02.12.2012 року державним реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України [PERSON] до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про обтяження, реєстраційний № 14664203, контрольна сума 432481ВГГ9. 05.12.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області [PERSON] до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про обтяження за № 7965388. При цьому вказує, що з відповіді [PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 08.12.2015 року № 21634, їй стало відомо про наявність у [PERSON] відділі ДВС ХМУЮ виконавчого провадження № 31528529 щодо примусового виконання постанови 372 від 15.06.2010 року, виданої УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова про стягнення з [PERSON] штрафу у сумі 3400,00 грн. 28.01.2015 року дане провадження було завершено згідно п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки до відділу надійшов лист від УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова №197/3307 від 12.01.2015 року та лист міського управління юстиції № 11515/04-12-04-06 від 19.12.2014 року, відповідно до якого підтверджено факт реєстрації смерті гр. [PERSON]. На даний час відкритих виконавчих проваджень, де боржником є [PERSON] (РНОКП [NUMBER]) у відділі не знаходиться. При зверненні до [PERSON] ВДВС ХМУЮ з проханням зняти арешт з всього майна померлого чоловіка позивачем була отримана відповідь, в якій їй було рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту на підставі ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1, ч2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. А одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~ Як з'ясовано судом, у [PERSON] відділі ДВС ХМУЮ на виконанні знаходилось виконавче провадження № 31528529 щодо примусового виконання постанови № 72 виданої 15.06.2010 УПФУ в Червонозаводському районі м.Харкова про стягнення з [PERSON] штрафу\~ -3400,00 грн. В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Ленінського Відділу ДВС ХМУЮ було винесено постанову про накладення арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за [PERSON]. Зазначене виконавче провадження було закрито 28.01.2015 року, але арешт державним виконавцем знятий не був. 02 лютого 2014 року [PERSON] помер. Заявник, [PERSON], являється спадкоємцем першої черги після [PERSON], який був співвласником на праві спільної сумісної власності квартири по вул.Єлізарова,11 кв.126. В зазначені строки заявник написав заяву про прийняття спадщини. Однак, зіткнувся з неможливістю прийняття спадщини, в зв'язку з накладенням арешту та заборони відчуження на усе майно, яке зареєстроване за померлим чоловіком. Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини. А у відповідності до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. І ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його праве, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тому суд приходить висновку про необхідність зняття арешту та заборону відчуження з всього майна померлого [PERSON], реєстраційний номер обтяження - 14664203, підставою для обтяження є постанова про арешт майна боржника від 02.12.2014 року № 31528529. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved