Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON], від імені якої діє на підставі довіреності представник [PERSON], пред'явила позов до Старокостянтинівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в м. Балашиха Московської області, Росія, місце державної реєстрації - відділ № 1 Балашихинського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги, зокрема на будинок [ADDRESS] Інших спадкоємців крім неї немає. Заявою від 18 листопада 2015 року, посвідченою Консулом - керівником Консульства України в Салоніках, прийняла спадщину після смерті батька. Її представник звернулася з даною заявою до державного нотаріуса, яка відмовила її в прийнятті через відсутність в базі даних нотаріальних правочинів. За таких обставин змушена звернутися з даним позовом. Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, крім того просила розглянути справу без участі сторін. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 06 жовтня 2016 року суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [INFO] в місті Балашиха Московської області Російської Федерації помер [PERSON], про що складено відповідний запис № 1349 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом № 1 Балашихинського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області 09 квітня 2016 року. Позивачка являється дочкою [PERSON] що підтверджується даними свідоцта про її народження серії [NUMBER], виданого Іллічівським міським відділом ЗАГС Одеської області 23 березня 1982 року. Згідно змісту свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради 12 квітня 2000 року [PERSON] належить домогосподарство по пров. 4-й Лісовий, 11 у м. Старокостянтинів. За інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 45337550 від 06 жовтня 2016 року та у відповідності листа Старокостянтинівської державної нотаріальної контори № 3610/01-16 від 06 жовтня 2016 року спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] відсутня. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що позивачка в межах, визначених законом, строках заявила про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], проте з незалежних від неї обставин, дана заява не була належним чином зареєстрована в відповідних реєстрах нотаріальних правочинів, тому суд визнає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved