Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

заявник зазначає, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, згідно з яким остання заповіла йому належну їй земельну ділянку, призначену для ведення товарного виробництва. З метою оформлення спадщини заявник звернувся до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори. Однак, остання у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила, оскільки у встановлений законом строк заявник не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та не був зареєстрований зі спадкодавцем на день її смерті. Заявник вважає, що прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки проживав із нею з 2011 року по день її смерті в житловому будинку [ADDRESS] , доглядав за нею, яка як перестаріла особа потребувала постійного догляду. Тому він просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за вказаною адресою. Заявник в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Ілюк О.Д. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просить вказану заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 02.04.2021 року перший заступник селищного голови Стефанюк М.Я. подав до суду письмого листа, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника вказаної ради та встановити факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд, заслухавши вказаного учасника, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 33 від 22.08.1950 року, що стверджується даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.05.1958 року (а.с. 7). 26.07.1969 року [PERSON] у зв`язку з одруженням з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 26.07.1969 року (а.с. 7). Згідно із заповітом, посвідченим 16.07.2007 року сільським головою Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Терпигоровим О.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 01-23, [PERSON] заповіла земельну ділянку, призначену для ведення товарного виробництва (пай) згідно з Державним актом на право приватної власності серії І-ІФ № 034615 від 15.03.2002 року, [PERSON] , тобто заявнику (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1 від 10.01.2012 року (а.с.5). Відповідно до довідок № 196, № 197, виданих Печеніжинською селищною радою (Сопівський старостинський округ) 19.02.2021 року, приватизовані земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,3788 га, 0,1899 га, 0,2317 га, 0,0761 га, 0,1966 га та 0,1305 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 034615 від 15.03.2002 року, належали бабусі заявника [PERSON] , яка проживала та була зареєстрованою одна за адресою: [ADDRESS] з 1948 року по день смерті ( [INFO] ). Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений у виконкомі Сопівської сільської ради 16.07.2007 року за № 01-23, не змінювався і не скасовувався (а.с. 11-13). Із відповіді державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. № 157/01-16 від 05.03.2021 року вбачається, що заявнику відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що у встановлений законом строк він не подав заяву про прийняття спадщини та місце його проживання не було зареєстроване із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.15). Даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 63814516, виданої вказаним нотаріусом 05.03.2021 року, стверджується, що інформація про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у спадковому реєстрі відсутня (а.с.14). Факт спільного проживання заявника разом з його бабусею [PERSON] в [ADDRESS] , на час відкриття спадщини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (односельчанин заявника), [PERSON] (сусід спадкодавця) та [PERSON] , який є рідним братом заявника, зазначивши, що заявник разом з дружиною та двома дітьми проживали з його бабусею за цією адресою з 2011 року по день її смерті, здійснюючи за нею догляд та допомагаючи їй. Крім того, заявник, не маючи на той час власного житла, добудовуючи свій будинок, проживав в будинку бабусі після її смерті ще 3-4 роки. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. На підставі досліджених доказів суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1268 ЦК України та,

Outcome: approved