Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст.180 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебувала у громадянському шлюбі, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що з січня 2015 року з відповідачем припинили спільне проживання та домовились, що останній щомісяця буде перераховувати кошти як аліменти на утримання доньки. Крім того, зазначила, що відповідач виконував домовленість, однак з урахуванням підняття цін та інфляції в країні, допомоги на утримання дитини, яку надає відповідач, - не вистачає, а на її прохання про збільшення розміру допомоги, відповідач пояснив, що не має такої можливості. Крім того, на даний час вона (позивач) перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, не має можливості працювати, у зв'язку з чим є необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, посилаючись на обставини зазначені у позові, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, наддав письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що виконував та продовжує виконувати домовленості стосовно утримання доньки, що вказує на відсутність спору. Вважає звернення позивача з приводу недостатності сплачуваних ним грошових коштів безпідставними, оскільки інфляційні процеси в країні впливають на нього таким самим чином, як і на позивача. Зазначив, що не має власного житла, орендує житло та єдиним джерелом його доходу є заробітна плата, яка не підвищується та знецінюється від впливу інфляції та росту цін. Разом з тим, після уточнення позивачем позовних вимог в частині 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість зазначеного в позові 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки визнав, зазначивши, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від фактичних шлюбних відносин, сторонни мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 160539, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 22 квітня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 722. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько Дементьєв Павло Павлович та мати Старікова Ірина Анатоліївна. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON]А, на підставі чого остання має право звернення до суду з відповідним позовом до батька дитини [PERSON] про стягнення аліментів. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач, який є молодою, працездатною особою, має постійне місце роботи в ПАТ «Кіровоградобленерго», займає посаду інженера з організації експлуатації та ремонту служби обліку електроенергії, за яким щомісячно отримує заробітну плату, загальна сума доходу за період з січня, 2015 року по жовтень, 2015 року становить 30 972 грн. 85 коп., в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, враховано також надання відповідачем щомісячно грошових коштів на утримання дитини, починаючи з січня, 2015 року, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved