Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 11 листопада 2016 року звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В поданій заяві позивач вказав, що розпорядженням Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 11 жовтня 2016 року № 496 «Про направлення на виховання та спільне проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON]» в сім'ю позивача переданий на виховання та проживання неповнолітній [PERSON], [INFO]. Мати неповнолітнього [PERSON] рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 14.10.2010 року позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток та оголошення в газеті «Слобідський край». Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] народився [INFO] року. Як вбачається зі свідоцтв про його народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області 20 листопада 2002 року, його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Відповідач по справі [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини, про що свідчить рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 14.10.2010 року, копія якого мається в матеріалах справи. Відповідно до розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області № 447 від 6 грудня 2010 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, що позбавлена батьківського піклування. Розпорядженням голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 11 жовтня 2016 року № 496 «Про направлення на виховання та спільне проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] та [PERSON]» в сім'ю позивача переданий на виховання та проживання неповнолітній [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як передбачає ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд, враховуючи вищезазначені норми закону, приймає до уваги також стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідачів стягнень за іншими виконавчими листами про стягнення аліментів, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі ? частині всіх видів заробітку відповідачів до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2016 року. На думку суду аліменти в такому розмірі достатні для забезпечення мінімальних потреб дитини та не будуть ставити у скрутне становище платника аліментів. Крім того, позивач на підставі п.7 ст.5 Закону України „Про судовий збір" від 8 липня 2011 р., звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Поряд з тим, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved