Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] міської ради Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, мотивуючи тим, що 23.07.2015 р. померла його мати [PERSON], 04.05.2016 р. помер його батько [PERSON], 11.12.2016 р. помер його брат [PERSON], після смерті яких залишилося спадкове майно, а саме квартира під № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Курсова, б. 17а. Він є єдиним спадкоємцем після смерті батька, матері та брата. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на 3/4 частини квартири, яка належала спадкодавцям, та рекомендовано звернутися до суду. Позивач просив суд позов задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування на 2-х кімнатну квартиру № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Курсова, б. 17а. В судове засідання позивач та його представник не з'явились, надали до суду заяву, в якій просили слухати справу у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи був повідомдений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі їх представника. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] III-БК № 309135 від 12.01.1979 року, виданим [PERSON] міським відділом ЗАГС Київської області. Мати позивача, [PERSON], померла 23.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] I-ОК № 342837 від 19.08.2015 року, виданим Відділом державної РАЦС реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батько позивача, [PERSON] помер 04.05.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] I-ОК № 364580 від 04.05.2016 року, виданим Відділом державної РАЦС реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Київській області. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на спадкову квартиру. Оскільки спадкодавцем заповіту складено не було, спадкоємцями першої черги за законом виявились діти спадкодавця : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які звернулись з заявами про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. 06.09.2016 року Другою [PERSON] міською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після померлого [PERSON] за № 378\\2016. 11.12.2016 року помер брат позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] I-ОК № 388759 від 17.01.2017 року, виданим [PERSON] міськрайонним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Після його смерті спадкоємці першої черги заяву не подали, а позивач, як спадкоємець другої черги, подав до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області заяву про прийняття спадщини за законом на 3\\4 частини квартири № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул.. Курсова, б. 17а, в результаті чого 21.01.2017 року було відкрито спадкову справу № 15\\2017. 26.01.2017 року, державний нотаріус Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3\\4 частини квартири під № 13 за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул.. Курсова, б. 17а. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що право власності на вищевказану квартиру № 2977 від 23.03.1993 року, видане Виконкомом [PERSON] міської ради народних депутатів Київської області, зареєстроване в [PERSON] міжміському Бюро технічної інвентаризації 21.04.1993 року за зареєстрованим № 10816 у реєстровій книзі № 93, та зареєстроване відповідно до рішення Виконкому [PERSON] міської ради народних депутатів № 86 від 23.03.1993 року за [PERSON], батьком позивача. Проте згідно доповнення № 142 від 05.05.1994 року та допискам, внесеним на його підставі КП БМР Служба приватизації державного житлового фонду 06.09.2016 року, право власності на вищевказану квартиру належить: [PERSON] 1\\4 частка, [PERSON] марії Миколаївні 1\\4 частка, [PERSON] 1\\4 частка, [PERSON] 1\\4 частка. Згідно довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 2038 від 19.09.2016 року, право власності на цілу квартиру під № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул.. Курсова, б. № 17а, зареєстроване за [PERSON]. Тобто документ, що встановлює право власності на квартиру, частки в якому внесені згідно дописок не зареєстровані відповідно до Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно довідки КП КОР Південне бюро технічної інвентаризації від 08.02.2017 року № 224, право власності на квартиру № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Курсова, 17а, зареєстровано за [PERSON]. Єдиним спадкоємцем всього майна, що залишилося після смерті вищевказаних спадкодавців є позивач. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. З врахуванням встановлених обставин, а також тих обставин, що іншим шляхом позивач позбавлений права визнати за собою право власності на спадкове майно, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON], а саме квартиру № 13, що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Курсова, 17а

Outcome: approved