Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовною заявою до [PERSON], третя особа: друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину та заповіту недійсними. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являється відповідачка /дружина померлого/ та він /син померлого/. В визначений законом 6-й місячний строк він та відповідачка подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В зв'язку з тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2010 року було задоволено позов [PERSON] до нього про усунення його від права на спадкування, відповідачка отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на майно батька, а саме квартиру [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.11.2013 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2010 року про усунення його від права на спадкування скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Незважаючи на те, що батько при житті склав заповіт, за яким заповідав відповідачці все своє майно, він вважає, що навіть при наявності заповіту має право на частину спадкового майна, так як на день смерті батька він був інвалідом 2 групи /непрацездатним/. Так як відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину на все майно, він вимушений звертатись до суду з даним позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Крім того, вважає, що заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори 9.09.1995 року, за яким відповідачка успадкувала належну батькові квартиру [ADDRESS] є недійсним виходячи з наступного. З 1961 року батько перебував під наглядом лікарів Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру з приводу тяжкого психічного розладу /шизофренії/ та періодично проходив лікування в зв'язку з цим захворюванням. На час складання заповіту батько не усвідомлював значення своїх дій. Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. на підставі викладеного просив визнати заповіт та свідоцтво про право на спадщину недійсними. В подальшому подав уточнюючий позов відповідно до якого просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.10.2010 року на квартиру [ADDRESS], та свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.2010 року на грошові вклади з належними відсотками та компенсацією в ощадному банку №220 м. Черкаси на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та суму 6898,65 грн. та акції ВАТ «Промтехмонтаж-2» у кількості 38 шт. сумарною номінальною вартістю 13,30 грн., які видано на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнюючі позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], уточнюючий позов визнав повністю, оскільки позивач має право на обов»язкову частку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов в частині визнання заповіту недійсним не визнала та просила відмовити, в подальшому в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, не подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Третя особа без самостійних вимог: Друга черкаська державна нотаріально контора належним була чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи без їх представника. Суд вислухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача, [PERSON], відповідачку [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення по наступних підставах. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився 19 травня 1964 року, відповідно до свідоцтва про його народження в графі батько записаний [PERSON]. 08 листопада 1984 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що пітверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. 09 вересня 1995 року [PERSON] уклав заповіт відповідно до якого належну йому квартиру [ADDRESS], на випадок своєї смерті заповів [PERSON], що підтверджується копією заповіту посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON]. 23 травня 2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру [ADDRESS]; грошові вклади з належними відсотками та компенсацією в ощадному банку №220 м. Черкаси на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на суму 6898,65 грн.; акції ВАТ «Промтехмонтаж-2» у кількості 38 шт. сумарною номінальною вартістю 13,30 грн. 19 червня 2009 року до Другої черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від померлого [PERSON] звернувся його син - [PERSON]. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, але відповідно до довідки РЕУ №3 №2684 до дня смерті проживала разом з померлим [PERSON] та була зареєстрована по [ADDRESS] 27 серпня 2010 року рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси було вирішено усунути [PERSON] від права спадкування після смерті [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.11.2013 року рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси було скасовано та ухвалено нове відповідно до якого у задоволенні цивільного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування - відмовлено. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України «Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).» Відповідно до ст.ст.215,216 ЦК України «Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.» Згідно ст.1301 ЦК України «Свідоцтва про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування а також в інших випадках, встановлених законом.»"одробнее:.com.ua/tsiv/tsivil_niлад заповіту.жає, що [PERSON] має право, як спадкоємець першої черги право на 1/2 и 1/2 я Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» захист права на обов'язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред'явлення вимог про визнання права на обов'язкову частку в спадщині (ст. 1241 ЦК), перерозподіл спадщини (ст.1280 ЦК), визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст.1301 ЦК). Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268- 1269 ЦК. 13.10.2010 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.10.2010 року на квартиру [ADDRESS], та свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.10.2010 року на грошові вклади з належними відсотками та компенсацією в ощадному банку №220 м. Черкаси на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на суму 6898,65 грн. та акції ВАТ «Промтехмонтаж-2» у кількості 38 шт. сумарною номінальною вартістю 13,30 грн., які видано на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Суд вважає, що дані свідоцтва підлягають до визнання частково недійсними, оскільки відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серія 6ЧК №131947 [PERSON] з 01.07.2008 року встановлена друга група інвалідності. В зв»язку з цим, суд вважає, що [PERSON] має право на обов»язкову частку в спадкуванні незалежно від змісту заповіту. Оскільки спадкоємцями першої черги є: [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців не має, що визнали сторони в судовому засіданні, то в разі відсутності заповіту позивач спадкував би ? частину. А тому він має право на половину від частки, яка належала б йому при відсутності заповіту, а саме на ? частку квартири. Щодо спадкування на грошові вклади та акції суд вважає, що [PERSON] має право, як спадкоємець першої черги право на ? частку майна. На підставі ст.ст.1241, 1301 ЦК України.

Outcome: partial