Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

До суду звернулась Cуворовська районна адміністрація Одеської міської ради з позовом до [PERSON], третя особа КП «ЖКС «Північний» та просила виселити [PERSON] з незаконно займаного нею житлового приміщення - квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що квартира не приватизована та перебуває в комунальній власності, наймачі [PERSON] та [PERSON] померли. В свою чергу [PERSON] не погодившись з позовом Cуворовської районної адміністрації Одеської міської ради та після уточнення позовних вимог просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO] року в період з 26 листопада 2005 року по [INFO] року, визнати за нею право користуваня житловим приміщенням та зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Cвої вимоги мотивує тим, що з листопада 2005 року проживала за адресою: [ADDRESS] однією сім'єю разом [PERSON], померлим [INFO] року. Після поховання [PERSON] та [PERSON] залишилась проживати у вказаній квартирі та вказує, що у неї, як члена сім'ї померлого [PERSON], виникло право наймача за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. В судовому засіданні представник Суворовської районної адміністрації ОМР первісний позов підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував. [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову Суворовської районної адміністрації заперечували, позовні вимоги по зустрічному позову підтримали в повному обсязі. Представник третьої особи КП «ЖКС «Північний» до судового засідання не з'явився, заяв та клопотань не надавав, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про неможливість задоволення позову Cуворовської районної адміністрації Одеської міської ради та необхідність задоволення зустрічного позову [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживала з 26 листопада 2005 року за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON]. Станом на сьогоднішній день залишилася проживати за вказаною адресою. [PERSON] помер [INFO] року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за складено відповідний актовий запис за №7014, свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [INFO] року помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №8278, свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. Похованням покійних [PERSON] та [PERSON] займалась [PERSON], що підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання №008612 від [INFO] року та договором-замовленням на організацію та проведення поховання № 015285 від 24 сепрня 2013 року, а також фіскальними чеками про сплату витрат на поховання, свідченнями свідків. [PERSON] разом з померлим [PERSON], [INFO], вели спільне господарство і мали спільний бюджет, але не перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] та [PERSON] мали намір створити сім'ю, але через тяжку хворобу померлого та його батька, відсутністю коштів, оскільки всі кошти йшли на придбання ліків, продуктів харчування та утримання квартири, шлюб не було зареєстровано. Крім того заявник приймала участь в утримані житлового приміщення де вони разом проживали, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] перебувала у користуванні [PERSON] та [PERSON] у відповідності до Ордеру №1739, серія ЖР, виданого 12 вересня 1984 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів м.Одеси від 31 серпня 1984 року №319. Оригінал ордеру зберігається у [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], зазначила, що з 1984 року проживає у [ADDRESS] по сусідству з [PERSON] та [PERSON] та пояснила, що з 2005 року з ними проживала цивільна дружина [PERSON] - [PERSON], котра доглядала за ними до смерті. Свідок [PERSON], котра є рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] пояснила, що з 2005 року [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS] як чоловік та дружина та зазначила, що [PERSON] та [PERSON] тяжко хворіли та [PERSON] самостійно та особисто займалась їх лікуванням та похованням, утриманням квартири. На підставі викладеного, а також враховуючи показання свідків, суд дійшов висновку, що [PERSON], в період з 26 листопада 2005 року по [INFO] року дійсно проживала разом із померлим [PERSON] однією сім'єю, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS], а отже [PERSON] була членом сім'ї померлого [PERSON], котрий, станом на момент смерті був єдиним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до роз'яснень, що маються у п. 1, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.1 ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частина друга тієї ж статті передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.3 тієї ж статті, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Стаття 65 Житлового кодексу України визначає, що особи, що вселилися в житлове приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з рештою членів сім'ї права користування житловим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем і членами його сім'ї, що проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування житловим приміщенням. У відповідності з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування житловим приміщенням необхідно взяти до уваги, що ст. 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування і вільний вибір місця мешкання. Це означає, що наявність або відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, яка там проживає або вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або відмови йому в цьому. Згідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Правила, встановлені частиною першої цієї статті, не поширюються на жилі приміщення в будинках підприємств, установ, організацій найважливіших галузей народного господарства (частина перша статті 114), крім випадків, коли наймач одержав жиле приміщення не у зв'язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення, а також на приміщення в будинках колгоспів.

Outcome: approved