Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Заявник 12.08.19 р. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту його спільного проживання разом із спадкодавцем - його батьком - [PERSON] , який помер [INFO] , у буд. [ADDRESS] , з 2006 р. по 11.12.09 р. включно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . За життя останній оформив після смерті дружини - [PERSON] частку майнового паю колгоспу «Україна» Ковельського району Волинської області, що складає 3 917 грн, або 0, 0 013 % від загальної вартості пайового фонду, але не встиг оформити земельну ділянку (пай). У кінці 2018 р. він звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті свого батька з наданням відповідних документів. Але нотаріус відмовилась заводити спадкову справу після смерті батька, так як за документами не можна було встановити факту прийняття спадщини після смерті батька ним засобом фактичного проживання з останнім. Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк він не подавав. У довідці Дубівської сільради Ковельського району Волинської області зазначено, що із батьком проживала лише його дружина. Вважає, що його реєстрація його місця проживання за іншою, відмінною від реєстрації місця проживання його батька адресою не є підставою для того, щоб вважати, що він не є особою, яка проживала з батьком. Його батько останні три роки перед днем смерті не міг фізично пересуватись, тому він змушений був проживати разом з батьком окремо від сім`ї для забезпечення належного догляду. Встиановлення факту, про який він просить, йому необхідно для оформлення спадщини після смерті батька. Покликаючись на ч. 3 ст. 1 268 ЦК України, просить заяву задовольнити. Ухвалою суду від 20.08.19 р. було відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду з копією заяви та доданими до неї документами заінтересованою особою у справі отримано під розпис 27.07.19 р.. Заявник в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Причини неявки суду не повідомив. Представник заявника - адвокат у судовому засіданні заяву підтримала, суду надала пояснення, аналогічні доводам заяви. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча заінтересована особа - належно повідомлена. Причини неявки свого представника суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що проти заяви не заперечує. Заперечення проти заявлених вимог за станом на 16.09.19 р. до суду не подано. Суд, заслухавши представника заявника - адвоката, показання свідків, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заява безпідставна та не підлягає до задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заявник є [INFO], що стверджується копією паспорта № [NUMBER] . Та обставина, що [PERSON] є батьком заявника, стверджується копією свідоцтва про народження заявника, виданого 27.12.50 р.. Як показав у судовому засіданні свідок [PERSON] , він проживає у [ADDRESS] , є пенсіонером (Чорнобильцем) та постійно вдома. Заявника знає, стосунки - приятельські, сусідські, він є його двоюрідним братом. Заявник доглядав батьків та, фактично, перед смертю свого батька - [PERSON] - проживав з останнім у будинку, що відстоїть на 2 будинки від його хати, так як батько був не ходячий, лежачий йота заявник того доглядав. Заявник проживав із своїм батьком 3 р. до смерті свого батька. Але коли помер батько заявника, він не пригадує, це міг бути 2008 - 2009 р.. Він бачив заявника там щоденно. Заявник там постійно був і вдень, і вночі, доглядав батька та господарство. Зареєстрованим проживаючим заявник був у м. Ковелі Волинської області, [ADDRESS] , де він часто бував у гостях. Там же проживає і сім`я заявника. В даний час заявник також проживає у м. Ковелі Волинської області із сім`єю. Як показав у судовому засіданні свідок [PERSON] він проживає у [ADDRESS] , але фактично проживає по [ADDRESS] . Заявника знає, стосунки - нормальні - він доглядав батька заявника. Заявник постійно приїжджав до свого батька. Він же - наглядав за батьком заявника, так як той був стареньким, не ходячим; подавав останньому їсти, а доглянути не було кому. Заявник із сім`єю приїжджав з м. Ковеля Волинської області, де живе по [ADDRESS] , а на ніч - повертався додому. Батько заявника - залишався з ним. До моменту смерті батька заявника він проживав з ним за однією і тією ж адресою біля 3 - х років. Так було біля 2 - х років. Щоденно постійно до батька заявника приїжджав заявник, чи його дружина, чи онуки. Заявник в той час день працював позмінно - 1 робить - 3 вдома. На ніч заявник не залишався, а залишався - він. Він у хаті батька заявника в даний час він залишився проживати одиноко, щоб доглядати господарство, так як тут він звик, а у своїй баті треба протоплювати. Батько заявника помер біля 3 - х років тому. У будинок, де проживав батько заявника, приїжджають усі. Таким чином ту обставину, що заявник спільно - однією сім"єю - проживав у спірний період із спадкодавцем, вказані вище свідки не підтвердили. Як не вбачається з їх показань і підтвердження постійного проживання заявника із спадкодавцем у спірний період часу. Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи № 14.35/2 856 від 15.05.19 р., виданої виконкомом Ковельської міськради Волинської області, заявник проживає у [ADDRESS] . Доказів того, що у спірний період заявник не мав визначеного місця реєстрації свого місця проживання, суду не надано. Та обставина, що [PERSON] помер [INFO] у с. Бахові Ковельського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть останнього, виданого 11.12.09 р. Дубівською сільрадою Ковельського району Волинської області. Даних про те, що у спірний період спадкодавець проживав спільно із заявником, суду не надано. Відповідно до копії довідки № 2 249 від 10.10.18 р., виданої заінтересованою особою у справі, згідно із записом у погосподарській книзі по [ADDRESS] за № 640 за 1999 р. значиться господарство [PERSON] , яка померла [INFO] , та де проживав у буд. [ADDRESS] одиноко по день своєї смерті [PERSON] , який помер [INFO] .. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1 268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування,» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі у оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак заявник не просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем - своїм батьком - на час відкриття спадщини, тобто, на дату смерті свого батька - 11.12.09 р., а просить встановити факт його спільного проживання із своїм батьком у певний проміжок часу безпосередньо до дня смерті батька включно. За змістом ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється, зокрема, на підставі кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як слідує з показань свідків, заявник не проживав у вказаний ним період спільно, тобто, однією сім`єю із спадкодавцем - своїм батьком, так як щоденно навідуючи батька сам чи разом із членами своєї сім`ї, з якою проживав у м. Ковелі Волинської області, лише надавав допомогу батькові у побуті та по господарству. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Тому факт, про встановлення якого просить заявник, не є таким, засобом встановлення якого він зміг би вирішити позитивно питання оформлення своїх спадкових прав, пов`язаних із спадщиною, що відкрилась внаслідок смерті його батька. Крім цього перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Крім цього суд враховує, що заявником та його представником - адвокатом не надано суду доказів того, до у спірний період заявник не був зареєстрованим за конкретною адресою. Свідки ж ствердили, що місцем проживання заявника у період за - близько - 3 р. до смерті батька заявника - заявник проживав із своєю сім`єю у м. Ковелі Волинської області. Суд також наголошує, що заявником та його представником - адвокатом не надано суду доказів того, шор нотаріусом було відмовлено заявникові у оформленні спадщини з тих підстав, що заявник не надав на підтвердження відповідного документа. А право на звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у спадкоємця виключно за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що має підтверджуватися відповідним рішенням нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тому суд, проаналізувавши викладені заявником доводи, доводи його представника - адвоката, наведені в суді; всі докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed