Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на те, що 13.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на суму 31204 доларів США 12 центів строком до 13.08.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, в строк та порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та батьками позичальника: [PERSON] та [PERSON] 13.08.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого останні надали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме житловий будинок №2 по вул. Соколова в м. Чугуєві Харківської області та земельну ділянку, на якій розташовано предмет іпотеки. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 06.03.2014 року заборгованість за Кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, комісії та пені становить 96 618 доларів США 39 центів. В зв'язку з невиконанням вищезазначених зобов'язань у кредитора виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Позивач неодноразово звертався до відповідачів, як іпотекодавців про погашення боргу в добровільному порядку, але його звернення залишилися без реагування. У зв'язку з цим позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.08.2007 року, а саме на житловий будинок №2 по вул. Соколова в м. Чугуєві Харківської області для задоволення вимог, що виникли на підставі порушення умов кредитного договору у розмірі 96618 доларів США 39 центів. Також просить виселити відповідачку з вищезазначеного житлового будинку без надання іншого житла, оскільки в добровільному порядку висилитися вона не бажає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка надала суду нотаріально посвідчене 09.07.2014 року пояснення, в якому визнає надання нею дозволу на передачу в іпотеку житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по вул. Соколова, 2 в м. Чугуєві Харківської області, однак стверджує, що їй нічого не було відомо про умови кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та її сином - [PERSON]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Заслухавши представників сторін, вивчивши докази та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № HAH2GA0000035, відповідно до якого банк надав останньому кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 31204 доларів США 12 центів строком до 13.08.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, в строк та порядку встановлених кредитним договором. На забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між банком та батьками позичальника: [PERSON] та [PERSON] 13.08.2007 року було укладено договір іпотеки № HAH2GA0000035, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1580, відповідно до якого останні надали в іпотеку належне їм нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS]. та земельну ділянку, на якій розташовано предмет іпотеки. За наданою інформацією КП «Чугуївське МБТІ» від 17.06.2014 року за №999 вищезазначений житловий будинок належить [PERSON] на підставі Акту передачі домоволодіння від 17.01.1991 року затвердженого рішенням №14 Чугуївської міської ради Харківської області від 18.01.1991 року. Позичальник не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 06.03.2014 року заборгованість за Кредитним договором № HAH2GA0000035 від 13.08.2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам, комісії та пені становить - 96 618 доларів США 39. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов вищезазначеного кредитного договору ПАТ КБ «Приват Банк» направив 05.12.2013 року на адресу відповідачки Вимогу про усунення порушень щодо сплати кредиту та процентів за Кредитним договором №HAH2GA0000035 від 13.08.2007 року, попереджаючи, що у разі невиконання вимоги банк буде змушений звернути стягнення на належний відповідачці предмет іпотеки. Дана вимога була проігнорована іпотекодавцем, тому позивач прийняв рішення про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону країни «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст.39 цього ж закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно до ч. 1-2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно з ч.1,3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За вимогами ч.2-3 ст. 40 Закону України „Про іпотеку" законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять будинок у встановлений строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно роз'яснень, що містяться у п.43,44 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.3012 року «про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, що відповідно до ч. 4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39,40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметами іпотеки, проводяться в порядку встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотеко держателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. На підставі викладеного та

Outcome: approved