Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, згідно якого просить визнати за [PERSON] право приватної власності на 43/144 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого 12.09.2012 року його батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.09.2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 43/144 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Осікльки позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, він звернувся до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримав відповідь, що зробити це неможливо, оскільки за життя батько позивача склав заповіт на користь онуки [PERSON]. Це підтверджується постановою нотаріуса від 23.01.2014 року. Через деякий час, враховуючи, що племінниця позивача [PERSON] так і не звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, але позивач знову отримав відповідь, що зробити це неможливо. Також позивачу було запропоновано звернутися до суду. Оскільки позивач є єдиними спадкоємцем першої черги, йому на праві власності належить 101/144 частина квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 19/10, позивач вирішив звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 43/144 частки квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 19/10. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, посилався на обґрунтування, викладені в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити, посилалась на обґрунтування, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлена про дату та час розгляду цивільної справи за її участі, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.09.2012 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, серія І-КИ, № 479842 (а.с. 19). Родинні відносини між позивачем та його батьками підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 57). За життя [PERSON] належало 43/144 частини квартири № 10 у житловому будинку № 19 по пр. Миру м. Кривого Рогу Дніпропетровської області загальною площею: 60, 7 кв.м., житловою площею 37, 9 кв.м., розташованої на третьому поверсі дев"ятиповерхового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 58), копією технічного паспорта (а.с. 59 - 60). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2014 року (а.с. 5), вирішено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що за життя належало [PERSON], який помер 12 вересня 2012 року через те, що спадкодавцем було складено заповіт не накористь спадкоємця за законом - [PERSON]; запропонувати заявнику згідно ст. 16 ЦК та ст 4 ЦПК України звернутися до суду для визнання права власності на 43\\144 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON]. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2016 року (а.с. 6), вирішено відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що за життя належало [PERSON], який помер 12 вересня 2012 року через те, що спадкодавцем було складено заповіт не на користь спадкоємця за законом - [PERSON]; запропонувати заявнику згідно ст. 16 ЦК та ст 4 ЦПК України звернутися до суду для визнання права власності на 43/144 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] за [PERSON]. Згідно копії витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7), 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON]. Відповідно до копії витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8) [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 61/144 частка квартири за адресою: [ADDRESS]. Згідно висновку про ринкову вартість квартири № 10 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 19, вартість цієї квартири становить 102 543 грн (а.с. 9). Як вбачається з копії спадкової спадкової справи (а.с. 38 - 74), Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори звернувся із заявою про прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 42), згідно копії заповіту від 18.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] заповів усе своє майно, в тому числі житло за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 19/10, [PERSON] (а.с. 44); відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57); згідно висновку про ринкову вартість квартири № 10 за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 19, вартість цієї квартири становить 161 563 грн (а.с. 61). Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже позивач, отримавши відмову нотаріуса, відповідно до ст. 16 ЦК України звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлим 12 вересня 2012 року [PERSON] підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме - відповідними актовими записами та свідоцтвами про реєстрацію актів цивільного стану. Так, згідно з свідоцтва про народження (а.с. 57) - актовий запис № 27 від 29 вересня 1949 року батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Тобто, позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. За матеріалами спадкової справи, наданої суду в порядку, передбаченому ст. 137 ЦПК України, вбачається, що померлим [PERSON] складався на користь [PERSON] (а.с. 92); інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України - шести місяців з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення. Відповідач [PERSON] відноситься до осіб, які мають право на спадкування за заповітом, однак із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідач не зверталась Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно у порядку спадкування після померлого [PERSON] ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved