Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 109-110), стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 9102 доларів США 91 цент, що за курсом 26.67 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 25.04.2017 року складає 242774 грн. 61 коп та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] 22.08.2008 року уклали кредитний договір №ABZQA80000135924. Згідно з договором, ПАТ «Акцент Банк» зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 7433 долари США 81 цент на термін до 21.08.2013, а позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленому кредитним договором. За користування кредитом позичальник щомісяця сплачує відсотки у розмірі 16.92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ «Акцент Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме , надав позичальнику кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. У порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, позичальник, станом на 25.04.2017 року має заборгованість в розмірі 9102,91 доларів США 91 цент, яка обчислена з урахуванням раніше стягнутих з відповідачів за судовим рішенням сум та складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 232.19 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 624,31 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 8246,41 доларів США. В забезпечення виконання забов"язань за договором №ABZQA80000135924 від 22.08.2008 року ПАТ «Акцент Банк» та [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов»язався нести солідарну відповідальність за зобов»язаннями [PERSON] У зв»язку з тим, що в позасудовому порядку спір врегульовано не було, вимушені звернутись до суду з даним позовом. Відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд з врахуванням того , що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2012 року з відповідачів на користь банку було стягнуто заборгованість , яка станом на 26.06.2012 року становила 4059,81 доларів США та вказаним рішенням суду було стягнуто відсотки, комісію та пеню за період з 26.08.2008 року по 26.06.2012 року - закрити провадження в цій частині позовних вимог. Також просять суд відмовити у задоволенні вимог банку в частині стягнення комісії посилаючись на те, що зазначеним вище рішенням суду було достроково стягнуто заборгованість за кредитом, а відповідно п. 4.3 кредитно-заставного договору від 22.08.2008 року, нарахування винагороди на прострочену заборгованість не проводиться. Крім того, посилаючись на вимоги закону та умови договору відповідачі вказали на відсутність правових підстав для стягнення відсотків , комісії та пені, а також, посилаючись на вимоги ст. 551 ЦК України, просили суд зменшити розмір пені за кредитним договором до 66 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні 03.05.2017 року на задоволенні позовних вимог наполягав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. У судове засідання 15.06.2018 року не з»явився, причини неявки не повідомив. У заяві про уточнення позовних вимог зазначив, що в разі неявки відповідачів банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представник банку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 03.05.2017 року просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дійсно у зв»язку із значними коливаннями курсу долара до гривні вона не мала можливості виконувати грошові зобов»язання за кредитним договором , який був укладений між нею та ПАТ «Акцент Банк». Кредитний договір вона уклала для придбання автомобіля та під його заставу. У зв»язку з наявністю значної заборгованості за кредитним договором вони віддали представнику ПАТ КБ «Приват Банк» автомобіль, який перебував у заставі банку для його реалізації та погашення за рахунок виручених коштів виниклої заборгованості за кредитним договором і домовились із представником банку про те, вона повністю погасила кредитну заборгованість. Особу представника банку, якому віддала автомобіль вона не перевіряла та жодні документи, які б підтверджували зазначені нею обставини у неї відсутні. У судове засідання 15.06.2018 року не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 03.05.2017 року просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини зазначені [PERSON] У судове засідання 15.06.2018 року не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Заслухавши пояснення представника банку та відповідачів надані у судовому засіданні 03.05.2017 року, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.08.2008 року між ЗАТ «Акцент - Банк» , назва якого була змінена на ПАТ «Акцент-банк» (а.с. 34) та [PERSON] укладено кредитний договір № ABZQA80000135924. Згідно умов якого ЗАТ «Акцент Банк» зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 7433 доларів США 81 цент на термін до 21.08.2013 року, а позичальник зобов'язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки та в порядку, встановленому кредитним договором. За користування кредитом позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі 16.92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно пункту 13.11 кредитного договору , сторони встановили строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом , неустойки тривалістю 5 років (а.с. 22 , зворотний бік). ЗАТ «Акцент Банк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. У порушення умов кредитного договору, позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконала. У зв'язку із чим, позичальник станом на 25.04.2017 року, згідно розрахунків банку, має заборгованість в сумі 14244 доларів США 51 цент, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1653.15 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 735.68 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1605.60 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 10250, 08 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22.08.2008 року між ЗАТ «Акцент-банк» та [PERSON] було укладено договір поруки (а.с. 26) відповідно до умов якого поручитель перед кредитором зобов»язався відповідати за виконання зобов»язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник. Відповідно до п.12 вказаного договору порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2012 року з відповідачів на користь банку було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором станом на 26.06.2012 року в розмірі 4059, 81 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.02.2012 року за курсом 7,99 грн складає 32\~437грн 91 коп, з яких: 1653,15 доларів США заборгованість за кредитом; 503,49 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 981,29 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 698,85 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитом; 31,29 доларів США штраф (фіксована частка); 191,83 доларів США - штраф (процентна складова). Відповідно до умов договору поруки банком 14.05.2015 року була пред»явлена вимога до [PERSON] щодо погашення заборгованості, яка залишилась без виконання (а.с.11-15). Частинами \~1-3\~статті 12\~ЦПК України\~передбачено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторонам у справі, судом було роз»яснено обов»язок надання доказів та наслідки їх ненадання, що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 96) та його аудіозаписом. Згідност. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків або моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено ч.2 ст.1050 ЦК України. Ст.\~546\~ч.\~1\~ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до приписів\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, припинила погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом, вимоги позивача про стягнення з боржників заборгованості за відсотками в розмірі 232.19 доларів США станом на 25.04.2017 року суд визнає обгрунтованими. Доводи ж відповідачів щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідачів відсотків, комісії та пені за період з 26.08.2008 року по 26.06.2012 року , суд визнає безпідставними, оскільки заборгованість за кредитними зобов»язаннями у виді відсотків, комісії та пені вирахувані банком з відрахуванням сум, які були стягнуті за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2012 року по справі № 1118/7727/12. Разом з тим, суд приймає до уваги ту обставину, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.11.2012 року по справі № 1118/7727/12 з відповідачів було стягнуто в повному обсязі заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1653.15 доларів США, а відповідно до п.4.3 кредитно-заставного договору №ABZQA80000135924 від 22.08.2008 року, укладеного між ЗАТ «Акцент Банк» та [PERSON] , позичальник сплачує банку винагороду в розмірі й у строки, що зазначені в статті даного договору. Якщо згідно із статтею договору передбачена щомісячна сплата винагороди, то вона встановлюється у фіксованому розмірі і сплачується щомісяця від дня списання коштів з кредитного рахунку до дати погашення. При цьому, незалежно від кількості днів, що минули від дня закінчення останнього періоду сплати до дня остаточного погашення кредиту, винагорода сплачується у вищевказаному розмірі. Нарахування винагороди на прострочену заборгованість не проводиться. За вказаних обставин, суд вважає слушними доводи відповідачів , зазначені у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності правових підстав у банку нарахування комісії у розмірі 624.31 доларів США на прострочену заборгованість за кредитом, яка була стягнута судовим рішенням. Тому вимоги банку у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягають. Відповідно до правової позиції висловленої 3 вересня 2014 року Верховним Судом України у справі у справі № 6-100 цс 14, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи, що судом визнано обґрунтованими вимоги банку щодо стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитом в розмірі 232.19 доларів США, суд, з урахуванням зазначених вище вимог закону вважає можливим зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачів до 232.19 доларів США. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України). Відповідно до статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2статті 5 цього Декрету. Із матеріалів справи вбачається, що 09 жовтня 2009 року Національним банком України ПАТ «Акцент - Банк» видано генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (а.с.31-33). У правовій позиції, що булла висловлена Верховним Судом України в постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 6-190цс15 та 24 вересня 2014 року у справі № 6-145 цс14 зазначено, що вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті. Також вказано на те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземнійвалюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Ураховуючи викладене суд вважає, що заборгованість відповідачів за процентами за користування кредитом підлягає стягненню у іноземній валюті, а пеня, - у грошовій одиниці України - гривні. Національний банк України станом на 15.06.2018 року встановив офіційний курс гривні щодо долара США у розмірі 2621.9678 грн. за 100 доларів США (26.219678 за 1 долар). Таким чином, з відповідачів на користь ПАТ «Акцент - Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 22.08.2008 року №ABZQA80000135924 станом на 25.04.2017 року , яка складається з : 232,19 дол. США - процентів за користування кредитом та 6087, 94 грн. (232,19 * 26, 219678) пені за порушення строку повернення кредиту. Законних підстав для покладення на відповідачів обов»язку щодо солідарного відшкодування судових витрат суд не вбачає та відповідно вимог ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів судовий збір у рівних частинах, відповідно до розміру задоволених позовних вимог по 54, 23 грн , виходячи з наступного розрахунку ( 464.38 доларів США, що підлягають до стягнення та відповідно до курсу гривні до долара США становить 12175,89 грн : 242774.61 (ціна позову) = 0.050153; 2162, 68 (сплачений судовий збір) * 0.050153 = 108,46).

Outcome: partial