Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

До Михайлівського районного суду Запорізької області звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON], третя особа: відділ Держземагенства у Василівському районі Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 17 жовтня 2005 року, його матір, [PERSON], на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області, придбала у [PERSON], житловий будинок по вул. Носаль Євдокії, 29 в с.Бурчак, Михайлівського району, Запорізької області. 10 січня 2007 року Комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» Запорізької області зареєстровано право власності на вказаний цілий житловий будинок за його матірю. Після оформлення Договору купівлі-продажу житлового будинку, його матір, земельну ділянку, на якій розташовано будинок, яка також належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЗП №018887 належним чином не переоформила, але фактично користувалась нею, так як проживала в купленому житловому будинку. 03.06.2012 року його матір, [PERSON] померла. 25 травня 2012 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, Михайлівського району, Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №107, в якому все належне їй майно заповідала йому. З цих підстав, він звернувся до Приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу і 16.05.2013 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №29, що знаходиться за адресою: с. Бурчак Михайлівського району Запорізької області по вул.Носаль Євдокії, спадкова справа №184/2012, зареєстровано в реєстрі за №766. Поряд з цим, приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу, йому було відмовлено у наданні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку надану для ведення особистого підсобного господарства площею 0,37 га розташовану на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЗП №018887 від 03.03.2001 року з тих підстав, що на цю земельну ділянку відсутні оформлені на ім`я спадкодавця державні акти на право власності. Відповідно до довідки [PERSON] сільради за №531 від 23.05.2013 року вказана земельна ділянка рахується за [PERSON] і складається в тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,09 га та для ведення особистого селянського селянського господарства площею 0,28, а всього 0,37 га. Просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області , що знаходиться за адресою: вул.Носаль Євдокії, 29 с.Бурчак, Михайлівського району в розмірі 0,09га. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог позивача та пояснив суду, що 17 жовтня 2005 року, матір позивача - [PERSON], на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області, придбала у [PERSON], житловий будинок по вул. Носаль Євдокії, 29 в с.Бурчак Михайлівського району Запорізької області. 10 січня 2007 року Комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» Запорізької області зареєстровано право власності на вказаний цілий житловий будинок за матірю позивача - [PERSON] Після оформлення Договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] земельну ділянку, на якій розташовано будинок, належним чином не переоформила, але фактично користувалась нею, так як проживала в купленому житловому будинку. 03.06.2012 року [PERSON] померла. У відповідності до заповіту, все своє майно вона заповідала позивачу [PERSON], який не може оформити на своє імя майно, яке заповідала йому матір з тих підстав, що на земельну ділянку відсутні оформлені на ім`я спадкодавця державні акти на право власності. Відповідно до довідки [PERSON] сільради за №531 від 23.05.2013 року вказана земельна ділянка рахується за [PERSON] і складається в тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,09 га та для ведення особистого селянського селянського господарства площею 0,28, а всього 0,37 га. Просив суд визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, що знаходиться за адресою: вул. Носаль Євдокії, 29 с.Бурчак, Михайлівського району в розмірі 0,09 га. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Михайлівського району, Запорізької області не зявився, але надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої не заперечує проти задоволення вимог позивача, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, на адресу суду надійшла копія актового запису про його смерть [PERSON] В судове засідання представник третьої особи відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області не зявився, але надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просить розглянути справу без участі представника. Суд вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, ознайомившись з заявами представника відповідача, представника третьої особи, копією актового запису про смерть відповідача [PERSON] за № 15 від 19.01.2006 року, вивчивши надані докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно до ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України підставою набуття громадянами України права власності на земельну ділянку є в тому числі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. За ч.ч. 2, 3 зазначеної статті до спадкоємців жилого будинку, інших будівель та споруд переходить право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, до таких спадкоємців переходить право власності чи право користування земельною ділянкою , яка є необхідною для обслуговування жилого будинку, будівель та споруд, якщо інший розмір не визначений заповітом. Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2011 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст. 120 ЗК України від 27 квітня 2007 року - і згідно зі ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 06 травня 2009 року №439 „Про деякі питання посвідчення права власності на земельну ділянку" перехід права власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення, на державному акті на право приватної власності на землю, шляхом проставлення відмітки на сторінках державного акта, не здійснювався. Так, у відповідності до наданих доказів, а саме: Договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області, судом встановлено, що [PERSON] придбала у [PERSON], житловий будинок по вул. Носаль Євдокії, 29 в с.Бурчак, Михайлівського району, Запорізької області, право власності на який було зареєстровано за нею 10 січня 2007 року Комунальним підприємством «Михайлівське районне архітектурно планувальне та техінвентаризаційне бюро» Запорізької області. 03.06.2012 року [PERSON] мати позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС №236010 видане Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області 07 червня 2012 року. Відповідно до довідки [PERSON] сільради за №531 від 23.05.2013 року вказана земельна ділянка рахується за [PERSON] і складається в тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,09 га та для ведення особистого селянського селянського господарства площею 0,28, а всього 0,37 га. У відповідності до свідоцтва про народження від 24.12.1984 року, серії 111-ЖС№ 280802, судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] У відповідності до заповіту від 25 травня 2012 року складеного [PERSON] та посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №107 все належне їй майно, [PERSON] заповідала позивачу по справі - [PERSON], зазначене підтверджується копією заповіту від 25 травня 2012 року. З наданих доказів, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] яка померла 03.06.2012 року. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Михайлівського нотаріального округу Запорізької області, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син - [PERSON]. Спадщина, на яку видано зазначене свідоцтво складається з житлового будинку № 29, що знаходиться за адресою: с. Бурчак, вул. Носаль Євдокії. Право власності на спадщину, а саме: на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, що знаходиться за адресою: вул.Носаль Євдокії, 29 с.Бурчак, Михайлівського району в розмірі 0,09 га позивач оформити не може, у звязку з тим, що при житті його матір належним чином не переоформила земельну ділянку, але фактично користувалась нею, так як проживала в купленому житловому будинку. На підставі зазначених досліджених доказів, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову позивача [PERSON] та визнання за ним права власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих на території [PERSON] сільської ради Михайлівського району Запорізької області, що знаходиться за адресою: вул. Носаль Євдокії, 29 с.Бурчак, Михайлівського району, Запорізької області в розмірі 0,09га. На підставі викладеного,

Outcome: approved