Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], з яким [PERSON] перебувала у шлюбі до 12.04.2012 року. Починаючи з вересня 2011 року сторони проживають окремо в різних містах і з цього часу відповідач не виконує покладені на нього батьківські обов'язки по вихованню дочки. Він не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості до її внутрішнього світу та подальшої долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, а також не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Останні 2 роки відповідач взагалі не спілкується з донькою, не цікавиться де вона проживає, де і як навчається. На даний час створились умови, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання дочки позивачка вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, дитина знаходиться на її повному утриманні, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів, які повинен платити з лютого 2012 року. Позивачка вважає, що наведені обставини свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивачка також погодилася на проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ст.74, 76 ЦПК України. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON], шлюб між якими розірвано 12.04.2012 року. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2012 року, вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на тримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень, починаючи з 18.02.2012 року, щомісячно і до її повноліття. Як вбачається з довідки - розрахунку державного виконавця ВДВС Нетішинського МУЮ від 25.12.2015 року, відповідач [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] не сплачує, за період з 18.02.2012 року по 25.12.2015 року за ним рахується заборгованість в розмірі 23500 гривень. Згідно характеристики дошкілького навчального закладу № 789 від 30.11.2015 року №31, психолого - педагогічної характеристики спеціалізованого навчально - виховного комплексу "дошкілький навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад "Лілея" № 239 від 07.12.2015 року, зі слів вихователів батько малолітньої [PERSON] жодного разу не з'являвся у вказані навчальні заклади, не приводив і не забирав дитину, не приймав участь у виховних заходах. Дитину приводять та забирають мати та бабуся. З акту обстеження житлово - побутових умов проживання дітей від 11.02.2016 року вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з мамою [PERSON], бабусею [PERSON], дідусем [PERSON] та дядьком [PERSON] в трьохкімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], де для неї створені необхідні умови для навчання, відпочинку та виховання. В бесіді з дитиною встановлено, що з батьком вона спілкувалася давно, він їй не телефонує, не вітає зі святами. Висновком органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 19.02.2016 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки він не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям і здоров'ям, не спілкується з нею, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тобто він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень даних в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Під час розгляду справи в судовому засіданні судом встановлені незаперечні факти винних дій відповідача [PERSON] щодо ухилення від належного виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON], так як протягом тривалого часу він не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, а саме: не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає їй необхідну матеріальну допомогу, що негативно впливає на її виховання. Дитиною опікуються мати, яка займається її виховання та утриманням. Будь-яких доказів того, що батьківські обов'язки не виконуються відповідачем [PERSON] з поважних причин, як того вимагають ст.ст.10, 60 ЦПК України, він суду не надав, в судове засідання не з'явився. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки переконаний, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам малолітньої дитини, сприятиме її повноцінному фізичному та духовному розвитку. На підставі наведеного,

Outcome: approved