Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова про визнання наказів № 201 від 20.11.2013 року та № 210 від 21.11.2013 року незаконними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 19.11.2013 року на роботі не з'являвся у нетверезому стані, а після погіршення самопочуття пішов взяв відгул, у зв'язку із чим був відсутній на роботі 19.11.2013 року після 12-00 години, але наказом від 21.11.2013 року його було звільнено у зв'язку за появу на роботі у нетверезому стані, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, з чим він не погоджується. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечували проти позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON] суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач працював на посаді електромонтера по монтажу кабельних ліній 4 розряду з 17.02.2008 року в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Чернігова, 01.04.2012 року він був переведений на посаду кабельника-спаювальника 4 розряду виробничої дільниці № 1 району електричних мереж Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 4-5). 19.11.2013 року позивач був запрошений до кабінету головного інженера КЕВ м. Чернігова для проведення бесіди та попередження про заплановане звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників. Під час розмови з ним було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на зауваження не реагував, самовільно покинув кабінет, що підтверджується матеріалами службового розслідування, яке проводилось на підставі наказу від 20.11.2013 року № 199, доповідними [PERSON], [PERSON], [PERSON], актом про перебування працівника [PERSON] в нетверезому стані на робочому місці, затвердженим 19.11.2013 року (а.с. 13-17, 21, 32). На вимогу [PERSON], яка була висловлена в телефонному режимі повернутись на роботу 19.11.2013 року, в тому числі і для проведення медичного обстеження для встановлення факту перебування позивача в нетверезому стані він відмовився, повідомивши, що він знаходиться у відгулі. Той факт, що [PERSON] знаходився у відгулі спростовується графіком чергувань (а.с. 25), показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що заяви на відгул позивач не писав, ні з ким не погоджував відгул, самовільно покинув робоче місце. Свідок [PERSON] пояснив, що після того, як він повідомив підлеглим, в тому числі і позивачу про необхідність провести медичне обстеження на підтвердження стану сп'яніння останнього, [PERSON] самовільно покинув робоче місце, у зв'язку із чим воно не було проведено. Також перебування 19.11.2013 року [PERSON] в нетверезому стані підтверджується показаннями свідка [PERSON], який пояснив, що після 14-ої години він спілкувався з [PERSON], який звернувся до служби правопорядку військовослужбовців з приводу неправомірних дій керівництва КЕВ м. Чернігова, коли свідок з позивачем на автомобілі прослідували до місця скоєння правопорушення, то свідок помітив, що позивач неадекватно себе поводив, не орієнтувався на місцевості, весь час висловлював погрози на адресу керівництва КЕВ , від нього відчувався стійкий запах алкоголю, а також вночі, біля першої години, позивач телефонував свідку з такими ж погрозами. Свідок [PERSON] також бачив в нетверезому стані біля 12-ої години [PERSON] в кабінеті головного інженера, висловлював незгоду із майбутнім скороченням в такій формі, із якої вбачалася, що він був у стані сп'яніння, потім повідомив, що взагалі не повинен перебувати на роботі і пішов писати заяву на відгул, але такої заяви він не бачив. Наказом № 201 від 20.11.2013 року було прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення та зобов'язано інспектора підготувати проект наказу про звільнення [PERSON] (а.с.22). Наказом від 21.11.2013 року позивач був звільнений з роботи з 18 листопада 2013 року за появу у нетверезому стані, позбавлений доплати за підтримку постійної бойової готовності військ за листопад 2013 року у повному розмірі. (а.с. 3). Відповідно до п. 7 ч. 1 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння. Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року з наступними змінами „Про практику розгляду судами трудових спорів", вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст.40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його перебування у відгулі. Отже, факт перебування [PERSON] в нетверезому стані на робочому місці 19.11.2013 року підтверджується матеріалами службового розслідування та узгоджується із показаннями свідків [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку із чим суд не знаходить підстав для визнання незаконними наказів № 201 від 20.11.2013 року та № 210 від 21.11.2013 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Одночасно, суд вважає за необхідне змінити дату звільнення з 18.11.2013 року на 19,11.2013 року, оскільки останнім робочим днем вважається день звільнення, як вбачається з матеріалів справи, звільнення сталося за дисциплінарне правопорушення, що мало місце 19.11.2013 року.

Outcome: dismissed