Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Нікопольської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, в Службі у справах дітей Нікопольської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] . Підставою для взяття дитини на зазначений вище облік є ухилення матері та батька від виконання батьківських обов`язків. Малолітній [PERSON] народився [INFO] в м.Нікополі Дніпропетровської області. Батьками дитини в актовий запис про народження записані: батьком - [PERSON] , [INFO] ; матір`ю - [PERSON] , [INFO] . До служби у справах дітей Нікопольської міської ради надійшла інформація від комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , яка періодично залишає без догляду малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який з 01 вересня 2020 року не приступив до навчання. За адресою: [ADDRESS] , де проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , неналежні умови проживання, відсутність світла та газопостачання, наявні борги за житлово-комунальні послуги. [PERSON] та [PERSON] безробітні, вживають алкоголь, спілкуються з асоціальними особами. Відповідачка ображає хлопчика, психологічний клімат в родині напружений. За період навчання дитини в школі батьки не цікавляться навчальними досягненнями сина, а також його стосунками з однокласниками. Малолітній [PERSON] не перебуває на обліку комунального некомерційного підприємства «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» з метою обов`язкового проходження медобстеження. Згідно з інформацією Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] неодноразово залишали свого сина без нагляду у нічний час, характеризуються за місцем проживання негативно, вживають алкоголь та ведуть бродячий спосіб життя. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Працівниками поліції 08 червня 2020 року складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, [PERSON] перебував у комунальному підприємстві «Нікопольська міська дитяча лікарня» Нікопольської міської ради у зв`язку з залишенням без догляду. Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області [PERSON] засуджена за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України. Спеціалістами служби у справах дітей проведено відповідну роботу з матір`ю дитини після встановлення її фактичного місця проживання, їй роз`яснено відповідальність та наслідки за невиконання батьківських обов`язків, складено акти обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] за адресами: [ADDRESS] в [ADDRESS] та [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] батьки дитини не створили належних умов проживання для повноцінного розвитку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В однокімнатній квартирі відсутнє опалення та електропостачання, старі меблі, відсутня їжа. Батьки [PERSON] перебували в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] надала письмове пояснення про те, що її малолітній син [PERSON] не відвідує школу через відсутність коштів. Спеціалістами служби у справах дітей Нікопольської міської ради Антонова А.І. та [PERSON] перевірено на предмет наявності підстав для позбавлення батьківських прав. Під час перевірки встановлено, що вони не перебувають на обліках комунального підприємства «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради, комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежності зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради та комунального підприємства «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради». З цього вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не мають хвороб, які перешкоджали б їм виконувати батьківські обов`язки. За інформацією Нікопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, фахівцем із соціальної роботи складено оцінку потреб сім`ї та з`ясовано, що мати має низький виховний потенціал, неналежно займається вихованням та доглядом за дитиною, має ознаки вживання алкогольних напоїв, безробітна та не має паспорту, її знято з соціальної послуги - консультування, як таку, що не виконувала умов договору. Мати та батько зацікавленості до життя сина не проявляють, свідомо, без будь-яких наявних причин, нехтують своїми батьківськими обов`язками, а саме: поведінка матері та батька перетворює дитину у свідка їх аморальних вчинків, оскільки дитина мимоволі вбирає в себе нездорову сімейну атмосферу, від чого страждає морально і фізично, тобто складається ситуація, коли дитина, її життя, здоров`я, виховання знаходяться в небезпеці. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, Виконавчий комітет Нікопольської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради. В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позову наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.81). Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися. Конверт, який був направлений за адресою останнього їхнього місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «За строками зберігання» (а.с.85-86). Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 1305, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7). Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст.ст.126, 135 СК України, батьками [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №1063 від 16 грудня 2020 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.39-41). Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 1099 від 22 грудня 2020 року було прийнято рішення про відібрання [PERSON] від матері [PERSON] та батька [PERSON] (а.с.46). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виховання свого сина [PERSON] , а саме: не піклується про його фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти, суд приходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] повинні бути позбавлені батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вони мають право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. У відповідності до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органові опіки та піклування. Таким чином, враховуючи ту обставину, що особи, які б виявили бажання виховувати дитину, відсутні, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [INFO] , необхідно передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Тому, оскільки [PERSON] та [PERSON] підлягають позбавленню батьківських прав по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] , з них підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державної установи, де перебуватиме дитина. У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. За таких обставин, з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 908 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved