Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі [PERSON] сільської ради, Луцької районної ради, Волинської обласної ради, Державної інспекції сільського господарства у Волинській області звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що комісією в складі представників райдержадміністрації Луцького району, управління Держземагенства у Луцькому районі, управління фінансів Луцької райдержадміністрації, [PERSON] сільської ради, за участю відповідача [PERSON] 26.06.2015 року складено акт визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, повязаних з вилученням земельних ділянок у сумі 38\~209 грн. В подальшому, рішенням [PERSON] сільської ради Луцького району від 23.07.2015 року прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким [PERSON] змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,4000 га з ведення особистого селянського господарства на розташування виробничо господарських приміщень. Всупереч законодавству [PERSON] не відшкодовано втрати земель сільськогосподарського виробництва. Листом від 20.09.2016 року за № 01-12/1219 Державна інспекція сільського господарства у Волинській області повідомила прокуратуру області про виявлені порушення вимог законодавства відповідачем в частині порушення строків відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. З листа [PERSON] сільської ради від 27.09.2016 року вбачається, що лише 27.09.2016 року останньою сплачено 10\~000 грн. зазначених втрат. Даний спір стосується економічних інтересів держави у сфері земельних відносин. Оскільки позивачами понад рік не вжито заходів щодо відшкодування [PERSON] втрат сільськогосподарського виробництва у сумі 28\~290 грн., прокуратура області просить суд, стягнути дані кошти з відповідача на спеціальні рахунки місцевих бюджетів [PERSON] сільської ради, Луцької районної ради та Волинської обласної ради. Прокурор Романішина Т.Л. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представники позивачів [PERSON] сільської ради, Луцької районної ради, Волинської обласної ради, Державної інспекції сільського господарства у Волинській області в судове засідання не зявились проте, належним чином повідомлені про розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що комісією в складі представників райдержадміністрації Луцького району, управління Держземагенства у Луцькому районі, управління фінансів Луцької райдержадміністрації, [PERSON] сільської ради, за участю відповідача [PERSON] 26.06.2015 року складено акт визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, повязаних з вилученням земельних ділянок у сумі 38\~209 грн. (а.с. 9 10). Також, судом встановлено, що рішенням [PERSON] сільської ради Луцького району від 23.07.2015 року прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» (цільове призначення, якої змінюється), [PERSON] змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,4000 га з ведення особистого селянського господарства на розташування виробничо господарських приміщень (а.с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 207 Земельного кодексу України відшкодуванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ) лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення їх для потреб, не повязаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Згідно ст. 209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, підлягають відшкодуванню і зараховуються до відповідних бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України. Кошти, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, використовуються на освоєння земель для сільськогосподарських і лісогосподарських потреб, поліпшення відповідних угідь, охорону земель відповідно до розроблених програм та проектів землеустрою, а також на проведення інвентаризації земель, проведення нормативної грошової оцінки землі. Використання цих коштів на інші цілі не допускається. Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва регулюється постановою Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997 року "Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню». Ст. 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва зараховуються у розмірі: 25 відсотків до обласних бюджетів, 15 відсотків до районних бюджетів, 60 відсотків до бюджетів селищ і сіл. Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997 року, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не повязаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади та місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Статтею 5 вищезазначеного закону передбачено, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким центральним органом виконавчої влади, відповідно до Указу Президента України № 459/2011 від 13.04.2011 «Про Державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України та її територіальні органи. З матеріалів справи вбачається, що листом від 20.09.2016 року за № 01-12/1219 Державна інспекція сільського господарства у Волинській області повідомила прокуратуру області про виявлені порушення вимог законодавства відповідачем [PERSON] в частині порушення строків відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). З листа [PERSON] сільської ради від 27.09.2016 року вбачається, що 27.09.2016 року [PERSON] сплачено 10\~000 грн. зазначених втрат (а.с. 18). Таким чином, враховуючи, що вищезазначені порушення законодавства завдають істотної шкоди інтересам держави та територіальної громади міста в особі: [PERSON] сільської ради, Луцької районної ради, Волинської обласної ради у вигляді недоотримання відповідних коштів від втрат сільськогосподарського виробництва, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] 28 209 грн. втрат земель сільськогосподарського виробництва на спеціальні рахунки місцевих бюджетів, а саме в користь [PERSON] сільської ради 60% - 16\~925,40 грн., Луцької районної ради 15 % 4\~231,35 грн., Волинської обласної ради 25% -7\~052,25 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування судових витрат в розмірі 1378,00 грн. також підлягає до задоволення.

Outcome: approved