Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 березня 1989 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №139. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03 березня 1989 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з травня 2006 року. Спільного господарства з відповідачем вони не ведуть, між собою не спілкуються. Вказала, що примирення між ними неможливе. Шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження його є недоцільним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2020 року для розгляду зазначеної справи було визначено головуючого суддю Аксьоновоу Н.М. Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року позовну заву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи. Копію ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви направлено на адресу відповідача, які отримано [PERSON] 08 січня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №0311329598751. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 березня 1989 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого РВК в м. Києві, актовий запис №139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 березня 1989 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі наведеного та

Outcome: approved