Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,34 га, розташовану на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, наданої для ведення особистого підсобного господарства, мотивуючи свої вимоги тим, що після померлого [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина та спадкоємцем першої черги є позивач, який звернувся до нотаріальної контори, але позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки померлий після прийняття спадщини померлої матері та отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом не зареєстрував своє право власності на успадковану земельну ділянку. Також позивач просив визнати право власності на гараж площею 28,7 кв.м, що розташований на даній земельній ділянці, оскільки останній є самовільно збудованим, а батько не встиг його оформити належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши, що дійсно його батько не отримував державний акт і відсутність останнього позбавляє його можливості успадкувати земельну ділянку та оформити гараж, що знаходиться на цій земельній ділянці. Відповідач - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без участі представника. Третя особа - Друга Чернігівська державна нотаріальна контора надали заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Як встановлено з наданої копії спадкової справи [PERSON] помер [INFO] року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблено запис за № 2637. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняв у встановленому законом порядку син спадкодавця - [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку та подав заяву на прийняття спадщини. За життя [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,34 га, розташовану в с.Деснянка на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, надану для ведення особистого підсобного господарства. Дана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], в якому відсутня адреса місця розташування земельної ділянка, оскільки останній видавався 27 грудня 1995 року. За повідомленням Новобілоуської сільської ради Чернігівського району, земельна ділянка, яка надавалась [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER], розташована за адресою [ADDRESS]. 03 червня 2015 року нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на вимоги ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, оскільки спадкодавець після прийняття спадщини не звернувся до органу, що здійснює реєстрацію прав на земельну ділянку і в наданому державному акті відсутня відповідна відмітка, у зв"язку з чим нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки. Кадастровий номер даній земельній ділянці не присвоювався, а тому суд позбавлений можливості отримати інформацію щодо земельної ділянки в Управлінні Держземагентства Чернігівського району та реєстраційній службі. У відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту його державної реєстрації. За таких підстав, позивач, відповідно до ст. 1261, 1267 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна померлого [PERSON], подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і є таким, що прийняв спадщину. Але, враховуючи те, що спадкодавець за життя не зареєстрував своїх прав на успадковану земельну ділянку, спадкоємець [PERSON] позбавлений можливості успадкувати земельну ділянку, а тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивач набув його після смерті [PERSON] в силу ст. 81 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,34 га, розташованої в [ADDRESS], наданої для ведення особистого підсобного господарства підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог в частині визнання права власності на гараж площею 28,7 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,34 га, суд зважає на наступне. Дійсно у відповідності до наданої копії технічної документації 12 березня 2013 року працівниками КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що за адресою [ADDRESS] є самовільно побудоване приміщення В-1 гараж площею 28,7 кв.м. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 лютого 2014 року [PERSON] успадкував житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. За положеннями п.п.6,7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК України при вирішенні спорів про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі. Відповідно до положень ст.ст. 186, 381 ЦК України, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні є приналежністю до головної речі ( будинку), а тому на них не може бути самостійно визнано право власності. Прийняття в експлуатацію, облік таких об»єктів нерухомості має здійснюватись у спосіб, визначений діючим законодавством. Враховуючи те, що гараж, на якій позивач просить визнати право власності розташований поряд з будинком по [ADDRESS], який успадкував [PERSON] разом з надвірними будівлями та є приналежністю до вказаного житлового будинку, на нього не може бути окремо визнано право власності і позивач не позбавлений можливості як власник житлового будинку оформити в подальшому гараж, на що посилався також представник в судовому засіданні, пояснивши, що гараж можливо оформити, але після набуття права власності на земельну ділянку. За таких підстав позовні вимоги щодо визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування на гараж площею 28,7 кв.м задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial