Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що останнім часом сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім"ю. Почуття любові та взаємоповаги втрачено остаточно. Між сторонами постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають неповнолітні діти, що негативно впливає на їхній психічний стан. На даний момент між сторонами припинено ведення спільного господарства, спільного бюджету не мають. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.02.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.04.2021. У зв`язку з неявкою у судове засідання 01.04.2021 відповідача розгляд справи відкладено на 23.04.2021. 23.04.2021 від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання 23.04.2021 учасників справи розгляд справи відкладено на 20.05.2021. У судове засідання 20.05.2021 позивачка з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, від нього не надійшло відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого та фактичного місця проживання, однак рекомендовані листи повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що 04.05.2021 на поштовому повідомленні проставлено відмітку про відсутність особи за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що 04.05.2021 повістку вручено відповідачеві та він є повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі з 28 грудня 2011 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28.12.2011 серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved