Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг та довідки Журавлиської сільської ради житловий будинок [ADDRESS] відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору 15 квітня1991 року в ньому проживали [PERSON] та її сестра [PERSON], які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору в рівних частках по ? частині. [INFO] року померла [PERSON], [INFO] року померла [PERSON] Спадщину за заповітом після їх смерті прийняла вона (позивач), отримавши в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину їх спадкового майна. Відповідно до технічного паспорта житловий будинок загальною площею 57,5 м2, житловою площею 33,3 м2, вартістю 114488 гривень. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не приватизована. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А-1», погріб з шийкою «Г», погріб з шийкою літер «Д», прибудова «а», сарай-літня кухня «Б», сарай-прибудова «в», сарай «В», убиральня «Ж», ґанок «а1», колодязь питний №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності не видала, що позбавляє її можливості оформити свої права в нотаріальній конторі. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] на 1/2 частину зазначеного житлового будинку та право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] на ? частину даного будинку. В судове засідання позивач не з'явилася, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву з зазначенням, що позовні вимоги підтримують та просить справу розглядати у їх відсутність. Представник відповідача Журавлиської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та слухання справи у відсутність представника сільської ради. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача Журавлиської сільської ради про визнання позову та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що Відповідно до виписок із погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки та довідки вказаної сільської ради житловий будинок [ADDRESS] Ставищенського району Київської області, 1958 року побудови, відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживали та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратили права на частку в його майні голова двору [PERSON] та її сестра [PERSON], які набули право власності на майно двору, кожен на ? його частину (а. с. 5-8). [INFO] року в селі Журавлиха померла [PERSON], спадщину після смерті якої за заповітом прийняла позивач [PERSON] відповідно до ст. ст. 524 ч. 2, 529 ч. 1, 548, 549 ч. 1 п. 1 ЦК України (1963 р.) шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, як спадкоємець за заповітом, що постійно проживала з нею в одному будинку до дня її смерті та після (а.с. 34-37). [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої за заповітом прийняла позивач [PERSON] відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1261, 1268 ч. 3, 1270 ч. 1 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, що постійно проживала з нею в одному будинку на день її смерті. Журавлиська сільська рада свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок не видавала (а. с. 12), право власності на даний будинок в КП КОР Південне БТІ станом на 01.01.2013 р. не зареєстроване (а. с. 13) та державна реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно на вищевказаний спірний житловий будинок не проводилась (а.с. 44). З копії технічного паспорту на будинок (а. с. 14-19) встановлено, що загальна площа вказаного житлового будинку 57,5 м2, житлова площа 33,3 м2, вартість 114488 гривень. Будинок розташований на земельній ділянці, яка не приватизована (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON], як члени колгоспного двору за життя набули право власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), кожен на ? його частину, а позивач набула право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] року [PERSON] на ? частину будинку, та після смерті [INFO] року [PERSON] також на ? його частину, і оскільки відповідачем Журавлиською сільською радою позов визнається, - він підлягає задоволенню. Оскільки Журавлиська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved