Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

ПАТ «Київенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року позов задоволено частково, яким, стягнуто з [PERSON] ([INFO], адреса: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (адреса: 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5, код ЄДРПОУ 00131305, рахунок із спеціальним режимом використання № 26038301201 у ГУ по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669) суму боргу за спожиту електроенергію - 7 325,46 грн.; за актом порушення № 43636 - 6 178,50 грн.; за актом порушення № 31541 - 2 246,16 грн.; за актом порушення № 37831 - 817,87 грн.; за актом порушення № 31979 - 1 250,23 грн.; за актом порушення № 46635 - 550,79 грн.; за актом порушення № 46748 - 3 239,08 грн., за актом порушення № 37968 - 2 213,96 грн.; за актом порушення № 46008 - 1 332,72 грн.; за актом порушення № 46201 - 6 266,06 грн. вартість не облікованої електричної енергії; стягнуто з [PERSON] ([INFO], адреса: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (адреса: 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5, код ЄДРПОУ 00131305 розрахунковий рахунок № 2600223590 в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, одержувач - ПАТ «Київенерго») 3% річних та інфляційну складову боргу у розмірі 6 424,26 грн.; стягнуто з [PERSON] ([INFO], адреса: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (адреса: 01001, м. Київ, вул. І. Франка, 5, код ЄДРПОУ 00131305 розрахунковий рахунок № 2600223590 в ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, одержувач - ПАТ «Київенерго») судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. Рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем [PERSON]. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року повернуто справу до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за актом про правопорушення № 472036 у розмірі 3 805,36 грн. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається із матеріалів справи, остання була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі письмових доказів, що наявні в матеріалах. Із мотивувальної частини рішення суду від 27 квітня 2018 року вбачається, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за актом про правопорушення № 472036 у розмірі 3 805,36 грн. була розглянута судом, визнана такою що підлягає задоволенню у зв"язку із належним її обгрунтуванням, проте не знайшла свого відображення у резолютивній частині рішення. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Оскільки справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» роз'яснив: додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що рішення щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за актом про правопорушення № 472036 у розмірі 3 805,36 грн. вирішувалась судом, зважаючи на мотивувальну частину рішення, проте не знайшло свого відображення у його резулятивній частині. Приписами ст. 13 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Беручи до уваги викладене, зважаючи на висновки, викладені в рішенні, суд вважає за додаткове рішення. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved