Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Рава-Руська міська рада Жовківського району Львівської області про зобов»язання відповідачів не чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, встановленні огорожжі на межах згідно державного акту. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, він є власником земельної ділянки площею 0,1113га в [ADDRESS], відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №013092, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської Ради № 117 п. 6 від 22.04.1999р. Поруч з його земельною ділянкою по [ADDRESS] проживають гр. [PERSON] та [PERSON]. В 2011 році, без його згоди та присутності з метою розширення проїзду до свого житлового будинку з [ADDRESS], гр. [PERSON] перемістив мою металічну огорожу, яка служила в тому числі і межею, в глибину його земельної ділянки, чим незаконно вилучив у нього 0,0037 га приватизованої землі. [PERSON] пояснив, що діяв згідно рішення Жовківського районного суду від 30 серпня 2005 року в частині, а саме: «зобов'язати Рава- Руську міську раду вирішити питання вилучення самовільно зайнятих частин земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] в розмірах відповідно до виготовлених пропозицій для влаштування проїзду до будинку [ADDRESS] належного [PERSON].». Після чого він в травні 2014 року розібрав металічну огорожу, яку перемістив гр. [PERSON] з метою встановити її на межі згідно державного акта на право власності. Однак [PERSON] попередив його, що не дасть можливості йому встановити огорожу на попередньому місці і буде руйнувати її при спробі встановлення. Вважає, що рішення Жовківського районного суду 2005 року не дають законних підстав гр. [PERSON] та [PERSON] розширювати проїзд до свого будинку за рахунок його приватизованої земельної ділянки шляхом руйнування, або переміщення його огорожі, яка встановлена згідно узаконених меж, а також перешкоджати у встановленні огорожі на межі згідно державного акта на право власності виданого на його ім'я, так як в даному рішенні від 2005 року ст.. 143 ЗК не була застосована, а визнання недійсним державного акта на право власності не було предметом розгляду позовної заяви. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що відповідно до рішення Жовківського районного суду від 30.08.2005 р. було організовано заїзд до його господарства і ніяких порушень допущено не було. Огорожа яка розділяє спірні земельні ділянки не була ним знищена, а він таку переніс з дозволу відповідних служб відповідно до рішення за 2005 рік. В позові просить відмовити. Представник третьої особи в судовому засіданні у вирішенні даного спору покладається на думку суду, будь-яких пояснень з приводу даного спору суду не надала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до положень ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст.. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст.. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовної заяви [PERSON], суд виходить з наступного. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30.08.2005 року, яке не скасоване та набрало законної сили, [PERSON] зобов»язано перенести встановленні ним ворота до господарства по [ADDRESS] в бік свого будинку на 67 см., звільнивши, таким чином, передбачений проїзд до господарства [PERSON]. Зобов»язано Рава-Руську міську раду вирішити питання вилучення самовільно зайнятих частин земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], в розмірах відповідно до виготовлених пропозицій, для влаштування проїзду до будинку [ADDRESS] належного [PERSON]. Також даним рішенням встановлено, що відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Червоноградським МБТІ 26.02.2004 року, [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.01. 2004 року. До цього даний будинок належав [PERSON] Земельна ділянка в розмірі 600 кв. м для будівництва даного будинку [PERSON], виділена рішенням виконкому Рава-Руської міської ради № 54 від 09.04.1981 року. Відповідно до плану забудови, передбачено заїзд до будинку з [ADDRESS] шириною 3,5 м. З плану забудови земельної ділянки, виділеної [PERSON] видно, що з [ADDRESS] до господарства [PERSON] (тепер [PERSON]) передбачено проїзд шириною 3.5м., розмір земельної ділянки складає 600 кв. м. З плану забудови земельної ділянки [PERSON] вбачається, що між його господарством та господарством [PERSON] передбачений проїзд з [ADDRESS], однак ширина такого не зазначена. Розмір земельної ділянки [PERSON], виділеної йому для будівництва житлового будинку становить 1000 кв.м. Відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю серії ЛВ № 013092, виданого [PERSON].02.02.1998 року вбачається, що такий видано на підставі рішення виконкому Рава-Руської міської ради № 117 п.б, і йому передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1113 га, яка знаходиться в [ADDRESS]. Акт зареєстровано в книзі реєстрів за № 368. Сусідами землекористувачами є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та землі загального користування. Таким чином, з даного акту вбачається, що такий видано 02.02.1998 року, тобто більше як за рік до дати прийняття рішення виконкому. Адреса зазначена в акт і не відповідає адресі [PERSON] Невірно вказані сусіди землекористувачі, а саме не [PERSON], а [PERSON], і не [PERSON], а на той час ще мав бути [PERSON] З конфігурації земельної ділянки [PERSON], зазначеної в Державному акті вбачається, що така значно відрізняється від конфігурації земельної ділянки, зазначеної в плані забудови. І ця різниця приходиться на сторону з якої мав би бути проїзд, а саме у цій частині вимальовується дуга. З виготовлених Рава-Руською міською радою планів території земельних ділянок вбачається, що відповідно до планів забудови [PERSON] га [PERSON] допущено зміщення таких в сторону заїзду і факчтино в [PERSON] відсутній проїзд до свого господарства, який передбачено планом забудови. Відповідно до пропозицій Рава-Руської міської ради з врахуванням фактичних обставин, існуючих будівель та необхідністю влаштування проїзду до господарства [PERSON], необхідно вилучити частину земельної ділянки у [PERSON] і розмір такої після вилучення становитиме 0,1077 га, та частину земельної ділянки у [PERSON]. і розмір його земельної ділянки після цього становитиме 0,0592 га. Міською радою натомість пропонується виділення в користування [PERSON] земельної ділянки яка розташована з тильної сторони його будинку та на якій ним вже самовільно збудовано літню кухню-сарай та вбиральну. Після чого розмір його земельної ділянки становитиме 0.0788 та вже як по фактичному так і по законному користуванню землею. Оскільки на даний чае земельною ділянкою площею 0,0176 га, він користується самовільно, а відтак і безпідставно. Після вилучення частини земельної ділянки у [PERSON], його земельна ділянка буде становити 0,1077 га, що є більшим ніж йому надавалось для забудови. З листів голови Рава-Руської міської ради від 20.05.2004 року. 26.05.2003 року, рішення № 70 від 15.02.2002 року виконкому Рава-Руської міської ради, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] самовільно захоплено проїзд до господарства [PERSON] (тепер [PERSON]), зобов'язано звільнити проїзд до жилового будинку [ADDRESS] тобто привести такий у відповідність до будівельної документації, та рекомендовано провести певні дії по влаштуванню заїзду до господарства [PERSON] Однак такі дії не виконані. Таким чином судом було достовірно встановлено, що відповідно до планів забудови будинків [PERSON] (тепер [PERSON]), [PERSON], [PERSON] передбачений проїзд до господарства [PERSON], однак такий зайнятий та долучений самовільно до земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], а також те, що [PERSON] встановлено браму до свого господарства, якою зайнято 67 см. проїзду спочатку вулиці до господарства [PERSON]. Як зазначалось вище, дане рішення суду не скасоване, набрало законної сили, тобто є обов»язкове до виконання. Ухвалою Жовківського районного суду від 24.07.2009 р. відмовлено в роз»ясенні порядку виконання виконавчих листів на виконання рішення Жовківського районного суду від 30.08.2005 р. лише з тих підстав, що виконавча служба відповідно до ст.. 221 ЦПК України мала право звертатися за роз»ясненням рішення суду, а не виконавчого листа. З другими подібними заяви ніхто із сторін до суду не звертався. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім цього, із відповіді інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на запит [PERSON] від 07.04.2011 р. вбачається, що перевіркою, проведеною посадовими особами інспекції головними державними інспекторами відділу контролю забудови території №1 [PERSON] та [PERSON] з виїздом на місце, встановлено, що на земельній ділянці на [ADDRESS] знаходиться фундамент лінійними розмірами 9.42x13,20 влаштований з відхиленням від затвердженої проектної документації, виданої на ім'я гр. [PERSON] 01.08.1997р. Даний фундамент виступає на 0,3м. на землі загального користування - проїзд з [ADDRESS] до земельної ділянки належної [PERSON] згідно розмірів відповідно до виготовлених пропозицій для влаштування даного проїзду, які були затверджені Рава-Руською міською радою та враховані при винесенні рішення Жовківського районного суду від 30.08.2005р., яким зобов'язано [PERSON] перенести встановлені ним ворота на 67 см., звільнивши проїзд до господарства гр. [PERSON] Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 06.03.2006р. дане рішення залишено без змін. На підставі даного рішення Жовківським судом було видано виконавчі листи, які скеровані у ВДВС Жовківського РУЮ для примусового виконання. Однак рішення суду не виконано. Також встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серія ЛВ № 013092 , на якій розміщений вищевказаний фундамент, виданий на ім'я [PERSON] 02.02.1998 р. на підставі рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради народних депутатів від 22.04.1999р. за №117п.6, не відповідає розмірам та конфігурації земельної ділянки, яка виділена рішенням Рава-Руської міської ради від 09.09.93р. за № 115 згідно проекту забудови площею 0,1000 га. Згідно вищевказаного державного акту площа становить - 0,1113 га. В проекті забудови земельної ділянки гр. [PERSON], виданого 01.08.1997 р. не нанесений проїзд та житловий будинок [PERSON], який передбачений проектами забудови земельних ділянок № 81 «а» (гр.[PERSON].) та № 81 ( гр.[PERSON]) на [ADDRESS] в м. Рава-Руська, які видані в 1981р. Оскільки зі слів гр. [PERSON], вищевказаний фундамент влаштований орієнтовно у 2003 році гр. [PERSON], який на момент перевірки був відсутній, інспекцією не встановлено призначення будівництва даного фундаменту та його забудовника, про що складено акт перевірки від 04.04.2011р. Враховуючи вищенаведене, інспекцією 06.04.2011р. надіслано листи в Жовківську СЕС та Жовківський РВ ГУ МНС про надання інформації щодо вимог приписів та стану їх виконання, які були видані гр. [PERSON], Рава-Руській міській раді, лист повідомлення гр. [PERSON] прибути в інспекцію для подальшого розгляду справи та надання ним пояснень з приводу будівництва фундаменту. Оскільки рішенням Жовківського районного суду Рава-Руську міську раду зобов'язано вирішити питання вилучення самовільно зайнятих частин земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] та враховуючи те, що будівництво господарської будівлі гр. [PERSON] здійснене на землях територіальної громади Рава-Руської міської ради, інспекцією надіслано листи Рава-Руській міській раді, прокуратурі Жовківського району Львівської області, Жовківському РВ ГУ МВС України у Львівській області про необхідність вжиття заходів згідно чинного законодавства в межах наданих повноважень щодо самочинного будівництва, оскільки в діях гр. [PERSON] вбачається ознаки злочину, передбаченого ст. 197-1 Кримінального кодексу України. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, судом враховуються вимоги ст. 95 ЗК України про права землекористувачів, а також ст. 152 ЗК України про способи захисту прав на земельну ділянку, за якими власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з порушенням права володіння земельною ділянкою. Земельні спори з приводу землекористування згідно зі ст. 158 ЗК України вирішуються органами місцевого самоврядування, які наділені відповідними повноваженнями. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, так як позивачем не представлено суду жодних доказів порушення його прав, не здобуто таких доказів і в судовому засіданні, а тому підстав для зобов»язання відповідачів не чинити перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, встановленні огорожжі на межах згідно державного акту у суду немає, крім цього, суд вважає, що в разі задоволення таких позовних вимог, в даному випадку буде підміна рішення суду від 30.08.2005 року, яке не скасоване, набрало законної сили, не виконане, хоча є обов»язковим до його виконання. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON].

Outcome: dismissed