Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Вона народилась [INFO] в м.Львові, дошлюбне прізвище - [PERSON] . Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . 26.08.1982 року, після закінчення вищого навчального закладу вона була прийнята на роботу до Львівського телевізійного заводу «Електрон» у відділ автоматизованої системи управління виробництвом на посаду інженера - програміста. Після проведення необхідних для цієї посади перевірок, на її ім`я була заведена трудова книжка серії [NUMBER] . В подальшому вона неодноразово змінювала місце роботи та місце проживання. 02.08.1986 року вона уклала шлюб з [PERSON] , після чого отримала прізвище [PERSON] . На даний час свідоцтво про шлюб в неї не збереглося, оскільки шлюб між ними був розірваний в 1991 році. Проте, на підтвердження факту зміни прізвища наявний запис в її трудовій книжці, посвідчений печаткою підприємства, що заводило трудову книжку. В 1994 році вона разом з чоловіком переселилась до м.Нікополя. Зараз вона досягла пенсійного віку і в червні 2019 року звернулась до пенсійного відділу для призначення їй пенсії. Однак, при розгляді її документів, працівниками заінтересованої сторони в наданні пенсії було відмовлено в зв`язку з тим, що в її паспорті, свідоцтві про народження та інших документах її ім`я зазначено як « [PERSON] »,а в трудовій книжці записано - « [PERSON] », хоча на арк.41 трудової книжки її ім`я зазначено правильно. Вона ніколи не звертала на це уваги, поки не дізналась про неточності в пенсійному відділі. Через це не має змоги оформити пенсію. В зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. Заявниця в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи до суду також не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність. При постановленні рішення покладалась на розсуду суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року зі змінами, можуть встановлюватися факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як встановлено в судовому засіданні, заявниця народилась [INFO] в м.Львові, дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.4). Її батьками були [PERSON] та [PERSON] 26.08.1982 року, після закінчення вищого навчального закладу, заявниця була прийнята на роботу до Львівського телевізійного заводу «Електрон» у відділ автоматизованої системи управління виробництвом на посаду інженера - програміста. Після проведення необхідних для цієї посади перевірок, на її ім`я була заведена трудова книжка серії [NUMBER] (а.с.5-12). В подальшому заявниця неодноразово змінювала місце роботи та місце проживання. 02.08.1986 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , після чого отримала прізвище [PERSON] . На даний час свідоцтво про шлюб не збереглося, оскільки шлюб був розірваний в 1991 році. Проте, на підтвердження факту зміни прізвища наявний запис в трудовій книжці заявниці (а.с.6), посвідчений печаткою підприємства. В 1994 році заявниця переселилась до м.Нікополя (а.с.20 зв). Зараз заявниця досягла пенсійного віку і в червні 2019 року звернулась до пенсійного відділу для призначення їй пенсії. Однак, при розгляді її документів, працівниками заінтересованої сторони в наданні пенсії заявниці було відмовлено в зв`язку з тим, що в її паспорті, свідоцтві про народження та інших документах її ім`я зазначено як « [PERSON] », а в трудовій книжці записано - « [PERSON] » (а.с.13), хоча на арк.41 трудової книжки ім`я заявниці зазначено правильно « [PERSON] » (а.с.11). Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року за № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт належності цього документа даній особі може бути встановлений у судовому порядку. Таким чином, через розбіжність у написанні імені у вищевказаних документах заявниця позбавлена можливості використати правовстановлюючі документи для підтвердження свого повного трудового стажу з метою оформлення пенсійних виплат за віком, відповідно до норм чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved