Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], відділу Державної виконавчої служби Воловецького районного управління юстиції, міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна. Позов мотивував тим, що 02 квітня 2012 року придбав у [PERSON] автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 312 D 1996 року випуску, об?єм двигуна 2874, білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип -фургон малотонажний-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Ужгородському МРЕВ Закарпатської області 27.02.2004 року. На підтвердження цієї угоди відповідач надав власноручну розписку від 02.04.2012 року про те, що отримав від позивача за придбаний автомобіль 20000 грн., що на той момент за курсом НБУ складало 2 500 доларів США. Крім цього, сторонами було укладено в простій письмовій формі договір купівлі- продажу автомобіля та акт прийому- передачі рухомого майна від 02.04.2012 року. 05.06.2015 року автомобіль було затримано співробітниками ДПС в Закарпатській області на стаціонарному посту в с.Нижні Ворота Воловецького району, оскільки даний транспортний засіб перебуває в розшуку. Просить суд визнати за ним право власності на автомобіль та зняти арешт. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, факт купівлі в нього автомобіля позивачем [PERSON] 02.04.2012 року підтверджує. Представник відповідача -державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Воловецького РУЮ на розгляд справи не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції на розгляд справи не з'явився, надав суду письмове заперечення проти позову, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити через їх безпідставність. Суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого 27.02.2004 року Ужгородським МРЕВ у Закарпатській області автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 312 D 1996 року випуску, об?єм двигуна 2874, білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип -фургон малотонажний-В, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (а.с.7). Як встановлено судом, за загальними положеннями про купівлю-продаж, передбачених ст. 655 ЦК України, 02.04.2012 року відповідач [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель 312 D 1996 року випуску, об?єм двигуна 2874, білого кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип -фургон малотонажний-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в Ужгородському МРЕВ Закарпатської області 27.02.2004 року, що підтверджено письмовим договором купівлі- продажу автомобіля та актом прийому-передачі автомобіля (а.с.5). В свою чергу, позивач [PERSON] передав відповідачу кошти в сумі 2500 доларів США (що на час вчинення правочину еквівалентно 20000 гривень), згідно розписки від 02.04.2012 року (а.с.6). Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, в тому числі з правочинів. Ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна по договору виникає з моменту передачі майна, таке право власності по угоді, яка підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України у разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його форми укладення, суд може визнати такий договір дійсним. 22.05.2015 року заступником начальника міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського МУЮ Венжега М.Р. винесено постанову про розшук майна боржника [PERSON], в тому числі автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель 312 D 1996 року випуску, який придбано позивачем [PERSON] 2012 року, а також державним виконавцем відділу ДВС Воловецького РУЮ 05.06.2015 року складено акт опису й арешту майна, оголошено заборону на його відчуження (а.с.9-10). Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.ст. 321, 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved