Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач 19.12.2013 року звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги газопостачання в сумі 780 грн. 66 коп. Позов обґрунтовується тим, що відповідач в цілях задоволення комунально-побутових потреб споживала природний газ, але сплачувала послуги газопостачання не регулярно, через що створилась заборгованість з 01 листопада 1997 року по 01 грудня 2013 року у сумі 780 грн. 66 коп. Представник позивача Ковальова Л.В. в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутність. Просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з"явилася, про місце та час розгляд справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заперечення на позов не надала, заяву про розгляд справи в її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, однак частково, з наступних підстав. Позивач в період з листопада 1997 року по 01 грудня 2013 рік надавав відповідачці послуги по забезпеченню природним газом квартири, в якій вона мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка належним чином не виконувала обов'язки з оплати наданих послуг з газопостачання, через що за вказаний період в неї перед позивачем виникла заборгованість в сумі 780 грн. 66 коп., що підтверджується довідкою (а.с.12-16). Відповідно до ч.4 п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання на споживача природного газу покладається обов'язок своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачальника. Згідно ст. 161 ЦК України (в редакції 1963 року) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок-відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виковуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 71 ЦК України ( в редакції 1963р.) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Згідно ст. 76 ЦК України ( в редакції 1963р.) перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України (в редакції 2004 року) п. 6 зазначається, що Правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки відповідач зобов'язання перед позивачем не виконала, надані послуги в повному обсязі не сплачувала в наслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання тому вимоги підлягають задоволенню однак, оскільки на момент звернення до суду сплинув строк позовної давності передбачений ст.. 71 ЦК України (1963 року) котрий підлягає застосуванню незалежно від заяви сторін, що передбачено ст.. 75 ЦК України ( в редакції 1963 року), в наслідок чого підлягає стягненню сума з урахуванням строку позовної давності, а саме з 01.01.2004 року по 01.12.2013рік, що складає 499грн. 01 коп., а не 780 грн. 66 коп.. як просить позивач. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial