overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги утримання дітей не надає. В судове засідання позивач [PERSON] -[PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснюється. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2012 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні доньки не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, позивачки та відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 19 січня 2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст..224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Судом всатновлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2012 року, що копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 10000грн., посилаючись на те, що відповідач 20.02.2014року позичив у неї кошти в сумі 100000 гривень та зобов'язався повернути вказані кошти в строк до 14.03.2014року, однак, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів, боргу не повернув, а тому просить стягнути з останнього борг у розмірі 100616,44 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за прострочення грошового зобов"язання, а також понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заяві та просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи судом повідомлявся. На підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини. 20.02.2014 року [PERSON] отримав в борг від [PERSON] 100000 грн. та зобов'язався повернути вказані кошти до 14.03.2014року, що стверджується договором позики грошей від 20.02.2014року, згідно письмової розписки. Такими чином, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст.530 ЦК України Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, у строк та в порядку, встановленому договором. Борговий документ - оригінал договору позики грошей у сумі 100000 грн. на час звернення з позовом до суду знаходиться у позивача, що підтверджує факт невиконання зі сторони відповідача [PERSON] зобов'язань щодо повернення позикодавцеві грошових коштів. Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем [PERSON] прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за договором позики від 20.02.2014 року та 3% річних за період з 14.03.2014року по 05.05.2014року в сумі 100616,44 грн. та судових витрат по справі, позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою [PERSON], [INFO]., трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 21.09.2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. 04.08.2015 р. шлюб було розірвано. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] заперечує задоволенню позовних вимог та пояснив, що не згоден сплачувати кошти на утримання колишньої дружини, тому як не є батьком дитини. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами розірвано (а.с.11), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3), що мешкає разом з матір"ю і знаходиться на її утриманні (а.с.4-5). Позивачка ніде не працює, отримує одноразову допомогу при народжені дитини (а.с. 9-10). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу донькі, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини (а.с. 17-19), що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою [PERSON], [INFO]., 3-х років., тобто до [INFO]. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на рахунок Держбюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою [PERSON], [INFO] р. н., трьох років. Вимоги обгрунтовує тим, що 20.10.2014 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач взмозі надавати допомогу на її утримання, але добровільно не надає, що і змусило звернутись з позовом до суду. Позивач [PERSON] вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі 20.10.2014 р. зареєстрували шлюб(а.с.3), від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), що мешкає разом з матір"ю і знаходиться на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] має молодий вік, є працездатною особою, на хронічні захворювання не страждає, інших зобов'язань за виконавчими листами не має, а тому за своїм матеріальним станом в змозі організувати своє життя таким чином, щоб забезпечити достатню матеріальну допомогу донькі, і повинен надавати грошову допомогу на утримання дитини. При вирішенні питання розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання, щомісячно у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до виповнення донькою [PERSON] [INFO] р. н., 3-х років., тобто до 03.06.2018 р. Крім цього з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь Державного бюджету Конотопського району.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються із [PERSON] в її користь на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2017 року. Зокрема, [PERSON] просить стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., врахувавши її матеріальне становище та зміну мінімального розміру аліментів. У судове засідання [PERSON] не з"явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує із підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з"явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2017 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи 03 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Неповнолітня дитина проживає разом із матір»ю. Відповідач [PERSON] 19 серпня 2017 року зареєстрував шлюб із [PERSON]. У вказаному шлюбі у відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO]. Представник відповідача не заперечує щодо стягнення із відповідача в користь позивача аліментів у мінімальному розмірі, встановленому законом для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1944 грн., 50 відсотків від цієї суми становитиме 972 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан позивача, сімейний стан відповідача, який змінився після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а також те, що визначений вказаними Законами прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши [PERSON] сплачувати на користь [PERSON] аліменти у розмірі, наближеному до долі з кожного з батьків для утримання дитини, тобто 1000 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить продовжити шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки такий строк вона пропустила із поважних причин. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує із мотивів, викладених у позові, просить його задовольнити. Відповідач Дарахівська сільська рада Теребовлянського району у судове засідання не з»явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора у судове засідання не з"явилась, подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла баба позивача [PERSON]. День смерті баби позивача є часом відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з поважних причин. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 17 жовтня 2007 року Бурканівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №5. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду повторно не з"явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 17 жовтня 2007 року Бурканівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Олійник) [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис\~ № 5. Від спільного подружнього життя сторін народились діти: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Позивач разом із неповнолітніми дітьми проживає у [INFO]. Відповідач проживає у [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем [PERSON] шлюб, зареєстрований 31 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 91. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона спільно із відповідачем не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. У судовому засіданні позивач позов підтримала із підстав, викладених у позові. Крім того, вказала, що протягом строку, наданого судом для примирення, вона із відповідачем не примирилась. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що бажає зберегти сім"ю, однак протягом строку, наданого судом для примирення, із позивачем не примирився. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 31 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON](дошлюбне прізвище Гусейнова) [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис\~ № 91. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована і проживає разом із неповнолітньою дитиною у с.Кровинка Теребовлянського району Тернопільської області. Відповідач проживає у [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, протягом строку, наданого судом для примирення, не примирились, сімя існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved