Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем 19.09.2006 р. кредитним договором №DNH4K77530097 Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 100 гривень зі сплатою 2,09% річних на суму залишку заборгованості за кредитом шляхом перерахування на рахунок торговельно-сервісного підприємства. Договір укладено на строк до 19.09.2008 р включно. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», [PERSON] зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, комісіями та винагородами, а також нести інші витрати згідно Умов. Відповідно до Заяви, [PERSON] зобов'язався щомісячно, з 21 по 28 число кожного місяця надавати Банку кредитні кошти (щомісячний платіж) у сумі 487,64 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Однак, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 10.12.2014 року має прострочену заборгованість в сумі 33 215,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив суд позов задовольнити, з обставин, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи. Судова повістка, надіслана за адресою місця реєстрації, повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Оскільки на момент розгляду справи на адресу суду будь яких заяв про зміну місця проживання або реєстрації відповідача не надходило, на підставі ст.ст.74, 76 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за можливе, за згодою представника позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов»язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами 19.09.2006 р. кредитним договором №DNH4K77530097 Банк надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 9 100 гривень зі сплатою 2,09% річних на суму залишку заборгованості за кредитом шляхом перерахування на рахунок торговельно-сервісного підприємства. Строк користування кредитом - 24 місяці. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання, надавши відповідачу кредит в сумі 9 100 гривень. Відповідно до п.3.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, погашати кредит у порядку та строки, передбачені Заявою, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1,4.2 Умов та Тарифів, а також сплатити Банку винагороду у строки та в розмірі, згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Відповідно до п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка», при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідно до Заяви, [PERSON] зобов'язався щомісячно, з 21 по 28 число кожного місяця надавати Банку кредитні кошти (щомісячний платіж) у сумі 487,64 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до п.4.1., 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення Договору до дати погашення кредиту Позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному в Заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав свої зобов»язання за Кредитним договором. Як зазначає позивач, за період з 10.12.2009 р. по 10.12.2014 р. строк прострочення становить 1 825 днів, розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором по тілу кредиту становить 9 100 гривень; розмір процентної ставки - 0,2% в день. Отже, сума заборгованості по відсоткам становить 33 215 гривень (сума простроченої заборгованості по кредиту*розмір % ставки в день*кількість днів прострочення/100). Однак, позивачем пред'явлено вимоги лише про стягнення відсотків за прострочення сплати кредиту, що є правом позивача. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості по відсотках за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved