Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач 17 лютого 2014 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народженя, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з дня пред»явлення позовної заяви. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають доньку [PERSON], [INFO] народженя, яка перебуває на її утриманні. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2012 року. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні вимоги визнавав частково, не оспорював свого обов'язку щодо утримання неповнолітньої доньки та просив стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2013 року, що вступило в законну силу. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO] народженя, яка знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Як встановлено судом, відповідач працює, інших осіб на утриманні не має. Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Прохання позивача щодо визначення розміру аліментів як 1/3 частина всіх видів заробітку відповідача є необґрунтованою. Зазначений позивачем розмір, суд вважає завищеним. Дослідженими в справі доказами не встановлено будь-яких істотних обставин, які б давали підстави для визначення розміру аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача. Тому позовні в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Також судом враховано, що за чинним законодавством розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину просуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Враховуючи викладене, аліменти підлягають стягнення з дня звернення позивача до суду. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial