Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 12.06.2007 року Публічний Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариство з гомеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір № 001-23076-120607. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 2027,24 грн., на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3. договору, за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи із ставки 12 % врік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. Відповідно до п.2.5. договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 3.25 % в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, може змінюватись відповідно до умов договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2027,24 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 20184514 від 12.06.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Станом на 18.08.2014 р. відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 18.08.2014 року за відповідачем по укладеному з ТОВ «Комерційний банк Дельта» кредитному договору № 001-23076-120607 від 12.06.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 2906,76 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 1713,03 грн.; заборгованість за відсотками: 139,49 грн.; заборгованість за комісіями: 1054,24 грн. Положеннями договору передбачено, що Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 (один) місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 4 ст.. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, заявив письмове клопотання про розгляд справи без його участі та підтримку позовних вимог (а.с. 2 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмове заперечення в якому вказав, що позов не визнає, вказав, що дійсно брав споживчий кредит та укладав кредитний договір № 001-23076-120607 від 12.06.2007 року. Сплачував за кредит по вересень 2007 року. Просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності (а.с. 28-29). Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2007 року Публічний Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-23076-120607 ( а.с. 4-5). Розрахунком заборгованості підтверджується, що прострочена заборгованість за кредитом виникла 12 вересня 2007 року і з цього часу будь-які операції по картковому рахунку не проводяться, за винятком нарахування банком процентів за користування кредитним лімітом (а.с.9). З матеріалів позову вбачається, що строк дії картки був встановлений до 11 грудня 2008 року (а.с. 4). [PERSON] почав порушувати умови договору з вересня 2007 року, не вносячи платежі по кредиту. До суду позивач звернувся лише 24 жовтня 2014 року а отже поза межами строку позовної давності. За таких обставин у банка виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором 11 грудня 2008 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може вернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" кошти, які надані кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції є споживчим кредитом. Мета кредиту є істотною умовою кредитного договору, а доказів, що відповідачу видано не споживчий кредит, банк не надав. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитору забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно ст.88 ЦПК України, у разі відмови в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі в сумі - 243 гривні 60 копійок. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed