Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 квітня 1999 року до 01 грудня 2011 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. На теперішній час [PERSON] навчається у Харківському медичному коледжі № 2, також навчається в дитячій музичній школі № 12. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини за період з 01 грудня 2011 року по теперішній час в розмірі 46\~000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила заявлені позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання сина до досягнення ним 21 року, тобто до закінчення навчання у Харківському медичному коледжі. Додатково позивач пояснила, що після розірвання шлюбу відповідач взагалі ніякої допомоги на утримання дитини не надає і син знаходиться на її повному утриманні, Позивач працює, але отримуваної нею заробітної плати не вистачає на повне та необхідне утримання дитини. Також позивач пояснила, що сума 46\~000 грн. складається за періоду з 01 грудня 2011 року, тобто з моменту розірвання шлюбу по теперішній час, по 1000 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки до судового засідання суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1999 року до 01 грудня 2011 року / а. с. 5, 9/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] / а. с. 11/, який натепер проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], він зобов'язаний утримати його до повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів враховується : 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших дітей та утриманців. Також суд приймає до уваги матеріальне становище дитини, той факт що дитина з 01 вересня 2015 року навчається у Харківському медичному коледжі № 2, продовжує навчання в дитячій музичній школі № 12, потребує у придбанні необхідного навчального приладдя, одягу, взуття, тощо. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищезазначені обставини, розмір прожиткового мінімуму, визначеного законом для дітей віком від 6 до 18 років, який становить 1455 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. на місяць, оскільки вважає цю суму достатньою та необхідною для утримання неповнолітньої дитини. Вказана сума підлягає стягненню з 22 жовтня 2015 року, тобто з дня находження до суду позовної заяви до повноліття дитини. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача до досягнення дитиною 21 року задоволенню не підлягають, оскільки на теперішній час дитина не досягла повноліття. Питання про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові у звязку із продовженням ним навчання, має бути вирішено судом після досягнення дитиною повноліття. Крім того, законом визначено право повнолітнього сина самостійно звернутися до суду із відповідним позовом до суду. Тому суд вважає, що вирішення цього питання на майбутнє є порушенням прав і відповідача і дитини. При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що вона, у разі, якщо син продовжить проживати з нею після досягнення повноліття, а також [PERSON] мають право на звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів після досягнення дитиною повноліття у разі продовження ним навчання. Частиною 2 ст. 192 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минули час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що позивачем не надано судові доказів, що вона вживала заходів щодо одержання з відповідача аліментів на утримання дитини за минулий час, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, починаючи з 01 грудня 2011 року, в розмірі 46\~000 грн. задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial