Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 червня 2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON], був укладений Договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти (кредит) в сумі 200 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 червня 2018 року та сплатою 14 процентів річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку визначеному договором. 19 червня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON], було укладено Договір про внесення змін №959/2-017/1 до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №959/2-017, а саме п.п.1.1.1. ст.1 Договору викладено в іншій редакції, а саме банк надав відповідачу [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти (кредит) в сумі 950 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 червня 2018 року та сплатою 14 процентів річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку визначеному договором. Крім того, 24 жовтня 2008 року сторонами було укладено Договір про внесення змін №959/2-017/2 до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року, згідно умов якого змінено відсоткову ставку по кредиту до 14,5 процентів річних за кредитом. В забезпечення виконання взятих зобов'язань позичальника, що випливають з Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року, були укладені Договори поруки №935/09-450 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON]; за №935/09-451 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON]; за №935/09-452 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON] Поручителі відповідно до умов договорів зобов»язалися перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником [PERSON] зобов»язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором. Позивач свої зобов"язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач [PERSON] порушення умов договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту та відсотків за користування ним, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, яка в загальному розмірі складає 1 919 145,60 (один мільйон дев»ятсот дев»ятнадцять тисяч сто сорок п»ять дол.США 60 центів), що станом на 06 липня 2016 року за курсом НБУ еквівалентно 47 682 968,75 грн., яку позивач і просить стягнути солідарно з відповідачів, а також сплачені позивачем при подачі позову судові витрати у сумі 715 244 грн. 53 коп. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] судове засідання не з»явилася, проте згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях (т.3, а.с.197-201). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явилися, проте їх представник адвокат Євдокименко А.Д. в судовому засіданні просив розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості не визнав в повному обсязі, посилаючи на обставини викладені в письмових запереченнях (т.3, а.с.214-215). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Євдокименко А.Д. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с.214-215). Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 365338 та Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 09 березня 2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», при цьому ПАТ "Укрсоцбанк" є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКБ СР «Укрсоцбанк» (т.1, а.с.32-36). Існування договірних зобов'язань між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON], підтверджується Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017, відповідно до п.п.1.1., 1.1.1. ст.1 якого, позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти (кредит) в сумі 200 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 червня 2018 року та сплатою 14 процентів річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку визначеному договором (т.1, а.с. 6-11). При цьому, у відповідності до п.п.1.1.2. ст.1 вищезгаданого договору, погашення кредиту здійснюється по графіку, що міститься в Додатку до цього Договору, який є невід»ємною складовою частиною цього Договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 червня 2018 року на умовах, визначених цим Договором (а.с.6-11). У відповідності до п.4.1. Договору, у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту та/або процентів, комісій, згідно з п.п.1.1.2., 2.4., 2.5., 3.3.14. цього Договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов»язань за цим Договором від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. 19 червня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON], було укладено Договір про внесення змін №959/2-017/1 до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №959/2-017, а саме п.п.1.1.1. ст.1 Договору викладено в іншій редакції, а саме банк надав відповідачу [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти (кредит) в сумі 950 000 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 08 червня 2018 року та сплатою 14 процентів річних за кредитом та комісій в розмірі та порядку визначеному договором (т.1, а.с.13-14). Крім того, 24 жовтня 2008 року сторонами було укладено Договір про внесення змін №959/2-017/2 до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року, згідно умов якого змінено відсоткову ставку по кредиту до 14,5 процентів річних за кредитом (т.1, а.с.15). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позичальника достроково вимагати повернення частини суми позики, що залишилася та сплати процентів. Крім того, ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Проте, [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилася прострочена заборгованість по Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року та Договорів про внесення змін до нього від 19 червня 2008 року та від 24 жовтня 2008 року. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 1 919 145,60 (один мільйон дев»ятсот дев»ятнадцять тисяч сто сорок п»ять дол.США 60 центів), що станом на 06 липня 2016 року за курсом НБУ еквівалентно 47 682 968,75 грн., з яких заборгованість за кредитом - 750 121,47 доларів США (18 637 470,04 грн.); заборгованість за відсотками - 664 086,72 доларів США (16 499 856,14 грн.); пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 225 073,02 доларів США (5592149,85 грн.); пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 279 864,39 доларів США (6953 492,72 грн.). Статтею 554 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, а саме: у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Водночас у разі якщо кредитор змінив строк виконання основного зобов»язання, направивши боржнику вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів та звернувшись з позовом щодо виконання основного зобов»язання за кредитним договором, шестимісячний строк, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України, для пред»явлення вимоги до поручителя обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника. В забезпечення виконання взятих зобов'язань позичальника, що випливають з Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року, банком були укладені Договори поруки №935/09-450 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.16-17); за №935/09-451 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.18-19); за №935/09-452 від 19 червня 2008 року з [PERSON] та [PERSON]. При цьому, заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року у цивільному провадженні №2/742/28/17 (єдиний унікальний №742/3407/16-ц), визнано поруку [PERSON] за договором поруки №935/09-451 від 19 червня 2008 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], припиненою. Рішення набрало законної сили 21 березня 2017 року (т.3, а.с.205-206). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року у цивільному провадженні №2/742/27/17 (єдиний унікальний №742/3396/16-ц), визнано поруку [PERSON] за договором поруки №935/09-452 від 19 червня 2008 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON], припиненою. Рішення набрало законної сили 21 березня 2017 року (т.3, а.с.207-208). Крім того, судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року у цивільному провадженні №2/742/1467/16 (єдиний унікальний №742/3397/16-ц), в позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, відмовлено. При цьому, згідно з мотивувальною частиною даного рішення, «…судом встановлено, що банк скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України і змінив строк виконання зобов»язання за кредитним договором, направивши поручителю вимогу від 23 жовтня 2013 року про дострокове повернення кредиту, а також звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року залишено без розгляду. Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не реалізував своє право на повторне звернення з позовом до поручителя протягом шести місяців після пред»явлення вимоги про дострокове повернення кредиту, то відповідна порука припинилася на підставі ч.4 ст.559 ЦК України. Рішення набрало законної сили 23 грудня 2016 року (т.3, а.с.202-204). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON] належним чином умов Договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №959/2-017 від 10 червня 2008 року та Договорів про внесення змін до нього від 19 червня 2008 року та від 24 жовтня 2008 року не виконує, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, та враховуючи, що заочними рішеннями Прилуцького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року визнано поруку [PERSON] та [PERSON] за договорами поруки №935/09-451 та №935/09-452 від 19 червня 2008 року, припиненими, а рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року встановлено, що оскільки банк змінив строк виконання зобов»язання за кредитним договором, та відповідні поруки припинилася на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, тому в солідарному стягненню з поручителів слід відмовити, а заборгованість в загальному розмірі 1 919 145,60 (один мільйон дев»ятсот дев»ятнадцять тисяч сто сорок п»ять дол.США 60 центів), що станом на 06 липня 2016 року за курсом НБУ еквівалентно 47 682 968,75 грн. підлягає стягненню з [PERSON] Крім того, суд не погоджується із доводами відповідачів, що викладені в письмових запереченнях на позов та поясненнями їх представника у судовому засіданні, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах ЦК України та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов задоволено частково, судові витрати по справі присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial