Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До суду звернувся Донецький юридичний інститут МВС України (далі - Донецький юридичний інститут) із позовом до [PERSON] про стягнення коштів у сумі 21222,46 грн., як вартості утримання відповідача під час навчання в інституті. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 07.08.2011р. між [PERSON], Донецьким юридичним інститутом та Управлінням МВС України в Рівненській області було укладено договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті (далі - договір), та зараховано [PERSON] на навчання у Донецький юридичний інститут. Згідно з умовами договору в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору, відповідач зобов'язався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. 11.06.2014р. відповідно до наказу №199 о/с у зв'язку із закінченням навчання [PERSON] був відряджений у розпорядження Управління МВС України в Рівненській області для подальшого проходження служби. Після закінчення інституту відповідач проходив службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Кузнецовського МВ УМВС у Рівненської області. 26.06.2015р. [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Загальна вартість відшкодування фактичних витрат на грошове, продовольче, медичне, речове забезпечення і витрат на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв щодо курсанта [PERSON] в Донецькому юридичному інституті МВС України складає 21222,46 грн. За умовами договору на навчання у такому разі особа має компенсувати вартість фактичних витрат у зазначеному розмірі. Від представника позивача Рубцова А.А. до суду надійшла заява про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності представника позивача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління МВС України в Рівненській області в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. З його пояснень слідує, що у позивача [PERSON]. пройшов курс навчання, після цього служив у міліції протягом 1 року 6 днів та звільнився зі служби за власним бажанням. Відповідач погоджується на відшкодування суми фактичних витрат на його утримання під час навчання у Донецькому юридичному інституті, однак для цього в теперішній час він не має коштів. [PERSON] визнає та не оспорює правильності визначення сум, заявлених до стягнення у позові. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, приходить до висновку про задоволення позову. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 626 ч.1 ЦК встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що 07.08.2011р. між замовником Управлінням МВС України в Рівненській області, виконавцем Донецьким юридичним інститутом та [PERSON] був укладений тристоронній договір про підготовку фахівця у Донецькому юридичному інституті МВС України. Предметом договору визначено підготовку за державним замовленням на деній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом «Правоохоронна діяльність». Дія договору закінчується 20.07.2017р. За умовами п.2.3.5 вказаного договору про підготовку фахівця, [PERSON] був зобов'язаний після закінчення навчання прибути до місця призначення у термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначено замовником, і відпрацювати не менше трьох років. Відповідно до вимог норми ст.629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. З копії послужного списку № М-238047 судом встановлено, що [PERSON] 21.06.2014р. був прийнятий на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Кузнецовського МВ (з обслуговування м. Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області. Копією наказу управління МВС України в Рівненській області №202 о/с від 26.06.2015р. підтверджено, що [PERSON] був звільнений зі служби на підставі п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, за власним бажанням. Пунктом 3.2 договору на навчання встановлено, що підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшої служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання. Відповідно до п.2.3.6 договору відповідач зобов'язався у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 договору відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Згідно із поданим позивачем розрахунком витрат на утримання курсанта [PERSON] за період його навчання сума, що підлягає відшкодуванню складає 21222,46 грн. Зазначена сума витрат визнана відповідачем повністю і суд приймає визнання позовних вимог [PERSON] Отже, оскільки відповідач в порушення вказаних умов договору звільнився зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного строку після закінчення навчання, то суд вбачає наявність підстав для стягнення із [PERSON] вартості фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі. У зв'язку із задоволенням позову, є також підстави для присудження із відповідача документально підтверджених судових витрат позивача в сумі 1378 грн.

Outcome: approved