overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

В серпні місяці 2014 року, позивач звернувся до суду з позовом зазначивши ,що [INFO] померла його мама :-[PERSON] після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-4.0358 га , що належала спадкодавцю на праві приватної власності і розташована в адміністративних межах сільської ради с.Нове Життя Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач та його рідна сестра,залучена ним для участі по справі в якості третьої особи ,що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору,являються спадкоємцями за законом першої черги . Позивач прийняв спадщину після смерті матері ,але не може нотаріально оформити спрадкові права на земельну ділянку через втрату правоустановчого документа на неї , що і змусило позивача звернутись до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримав в повному обсязі та просить його задоволити . Представник відповідача та третьої особи в судове засідання- не з.явилися. В адресу суду було направлено їх клопотання, з проханням розглянути справу без їх участі .Стосовно задоволення позову -не заперечують. Дослідивши у відповідності до частини 2 ст197 ЦПК України матеріали цивільної справи , суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом наявних в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2004 року ,підтверджено факт відкриття спадщини.Копією державного акта серії І-ЧР № 049251 від 18.11.2001 року, підтверджено отримання спадкодавцем на підставі рішення сільської ради від 16.11.2001 року № 54 в приватну власність, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-4.0358 га.вартістю 164417 гр.Свідоцтвом про народження позивача серія [NUMBER] де в графі ,,мати,, зазначено прізвище,ім"я та по батькові спадкодавця , підтверджено право останнього на спадкування земельної ділянки померлої матері. Відповідач та третя особи визнали позов та не заперечують стосовно його задоволення, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

В серпні місяці 2014 року позивач звернулася суду зазначивши ,що [INFO] року помер її рідний брат : [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-1.3455 га. ,-0.2665 га. та 0.3723 га. , які розташовані в адміністративних межах сільської ради с.Москаленки Чорнобаївського р-ну Черкаської області . Дружина спадкодавця,тобто відповідач № 1 вступила в управління спадковим майном ,оскільки на час її відкриття проживала з спадкодавцем та отримала через нотаріальну контору свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею-0.3723 га. Позивач являється рідною сестрою померлого та ,як спадкоємець наступної черги за законом, претендує на решту земельних ділянок ,оскільки тривалий час опікувалась над померлим та надавала за життя останньому матеріальну допомогу,але не може нотаріально оформити свої спадкові права ,оскільки обставини на які вона посилається підлягають доказуванню в суді ,що і спонукало його звернутися до суду з даними позовними вимогами та просить суд розглянути справу без їїучасті. Належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання- не з"явилися. В адресу суду відповідач № 1 подав письмове клопотання про розгляд справи без їх участі ,оскільки вони визнають позов та незаперечують стосовно його задоволення. Дослідивши у відповідності до частини 2 ст197 ЦПК України матеріали цивільної справи , суд вважає ,що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачі по справі , являються спадкоємцями першої та наступної черги за законом. Відповідач № 1 успадкував земельну ділянку площею-0.3723 га. та не заперечує стосовно визнання за позивачем права власності на решту спадкових ділянок землі та пояснила в поданій в адресу суду заяві від 17.09.2014 року/а.с.-20/ ,що відповідач № 2 подав до нотаріальнолї контори заву про відмову від належної йому частки в спадковому майні,а тако ж підтвердила факт здійснення позивачем догляду та підримки спадкодавця за життя останнього. Змістом наявних в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії [INFO] від 28.11.2011 року ,підтверджено факт відкриття спадщини.Копією державних актів серії ЯЛ № 208351 від 30 серпня 2010 року та серія ЯЛ № 208350 від 30серпня 2010 року ,підтверджено наявність в спадкодавця на праві приватної власності земельних ділянок на які претендує позивач. . Заявою відповідача № 1 /вх.6423 від 17.09.2014року /,свідоцтвом про народження серії [INFO] та свідоцттвом про укладення шлюбу позивача ,підтверджено право останнього на спадкування майна померлого брата . Відповідачі визнали позов та не заперечують стосовно його задоволення,інших спадкоємців судом не встановлено.ю Оскільки позивач являється інвалідом І групи, що підтверджено матеріалами справи та звільняється від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести судові витрати по розгляду справи на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В серпні місяці 2015 року ,позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів зазначивши ,що 22 лютого 2011 року зареєструвала з останнім шлюб , від якого мають спільну дитину : [PERSON] [INFO] ,яка знаходяться на її утриманні.В травні місяці 2015 року сім"я розпалася ,сторони стали проживати окремо та перестали підтримувати між собою шлюбні стосунки. Враховуючи ,що дитина потребує матеріальної підтримки, а відповідач не надає її в добровільному порядку,позивач змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання подала письмове клопотання з проханням розглянути позов без її участі,просить задовольнити його в повному обсязі. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з»явився,ним подано заяву про визнання позову та просить провести розгляд справи без його участі, тому суд проводив судове засідання у відпровідності до ст.197 ч.2 ЦПК України ,тобто без здійснення звукозапису . Суд , дослідививши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Дитина сторін знаходиться на утриманні позивача,що підтверджено довідкою сільської ради за № 604 від 03.09.2015 року. Факт родинних стосунків відповідача та дитини , підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про її народження [NUMBER] від 01.07.2015 року, де в графі ,,батько ,,зазначено прізвище ім я та по батькові відповідача. Судом встановлено ,що дитина сторін дійсно потребує матеріальної підтримки . Згідно змісту ст.180 С К України, батьки зобов,язані утримувати дітей, а ч.3ст.181 цього ж кодексу визначено ,що в разі не досягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов.язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 С.К. України, визначені обставини ,що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку, відповідач являється фізично здоровим, працевлаштований ,інших непрацездатних членів сім,ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в розмірі визначеному судом. Понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати ,підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В серпні місяці 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та пояснила суду, що 27 квітня 1996 року вона з відповідачем зареєструвала свій шлюб в виконкомі Іркліївської сільської Ради народних депутатів Чорнобаївського р-ну Черкаської області за актовим записом № 2. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] . Зі слів позивача, шлюб носить формальний характер та шкодить її інтересам, оскільки в них з відповідачем різні погляди на життя, а ними самими втрачено почуття кохання. Між ними постійно виникали сімейні суперечки, що унеможливлює подальше сімейне життя, з січня місяця 2016 року сторони проживають окремо, що і спонукало її звертатись до суду з даними позовними вимогами . Просить розглянути справу без її участі та змінити шлюбне прізвище на дошлюбне - Саєнко. Відповідач в судове засідання не з"явився, позов визнав про, що подав відповідну заяву та просив розглядати справу без його участі, тому суд проводив розгляд справи без здійснення звукозапису у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Змістом ст.ст. 110 та 112 СК України визначено можливість розірвання шлюбу в судовому порядку за заявою однієї з сторін, в разі неможливості його подальшого збереження. В даному випадку, сторонами втрачено почуття кохання, а сам шлюб носить формальний характер, спір про поділ майна відсутній. Сторони подружніх стосунків не підтримують з січня місяця 2016 року, відновлювати подружні стосунки позивач не бажає так, як це шкодить її інтересам , що являється підставою для задоволення позову. Приймаючи до уваги вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

В серпні місяці 2016 року, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів, зазначивши, що 28 вересня 2013 року уклали з відповідачем шлюб в цьому шлюбі мають неповнолітню дитину :- [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Враховуючи, що відповідач не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, вона змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача 1/4 частини його заробітку /всіх доходів/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити. Відповідач позов визнав та не заперечує стосовно його задоволення . Суд заслухавши надані йому пояснення, дослідививши матеріали справи вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони тривалий час разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджено довідкою Малобурімської сільської ради Черкаської області за № 313 від 31.08.2016 року. Факт родинних стосунків відповідача та дитини - підтверджено в судовому засіданні свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2013 року, де в графі батько зазначено прізвище, ім"я та по батькові відповідача. Дитина сторін дійсно потребує матеріальної підтримки оскільки позивач отримує низьку заробітну плату, що унеможливлює забезпечити дитині повноцінне харчування та придбати одяг на осінній період. Згідно змісту ст.180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дітей, а ч.3 ст.181 цього ж кодексу визначено, що в разі недосягнення батьками домовленості між собою по питанню способу виконання обов»язку по утриманню дитини, аліменти стягуються з відповідної сторони за рішенням суду. Змістом ст.ст.182 та 183 СК України, визначені обставини, що повинні враховуватися судом при визначенні розміру аліментів та порядок встановлення самого розміру аліментів. В даному випадку- відповідач являється фізично здоровим, інших непрацездатних членів сім»ї на утриманні не має і може надавати матеріальну підтримку дитині в визначеному судом розмірі. Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі - 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

В серпні позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що йому надаються послуги з теплопостачання. З жовтня 2010 року він не в повному обсязі оплачує надані йому послуги. Заборгованість на 01.06.2015 року складає 6 193 грн. 45 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що позивач порушив встановлені законом строки позовної давності. У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримував від позивача послуги за теплопостачання. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки. З вересня 2012 року по травень 2015 року відповідачу нараховано 8 432 грн. 35 коп. (а.с.6). За цей же період оплати була призначена субсидія у сумі 2\~428 грн. 67 коп. та частково сплачена заборгованість у сумі 3\~223 грн. 34 коп. Стягненню підлягає 2 780 грн. 34 коп. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачем належних доказів для повного задоволення позову не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики 40 000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 жовтня 2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики про отримання відповідачем коштів на суму 40 000 грн. зі строком повернення до 01.06.2013 року, однак в обумовлений у договорі строк позичені кошти відповідач не повернув. Позивач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 жовтня 2011 року між сторонами у письмовій формі укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] передав [PERSON] у власність кошти в сумі 40 000 грн., а відповідач зобов"язався повернути позивачу всю суму позики до 01.06.2013 року. (а.с. 4, 5) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. З огляду на викладене, враховуючи невиконання [PERSON], як позичальником свого обов'язку щодо повернення [PERSON], як позикодавцю позичених грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики у сумі 40 000 грн. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 400 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до територіальної громади в особі Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини . В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], яка заповіла все своє майно їй. Після її смерті лишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 3,64 га в межах згідно з планом, згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ЧН № 025364, розташована на території Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області. Інших спадкоємців немає. В зв'язку з юридичною необізнаністю вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини і просить визначити їй додатковий строк. Сторони в судове засідання не з"явилися. В адресованій суду заяві позивачка [PERSON] просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. В судовому засіданні представник Рогізківської сільської ради Щорського району був відсутній, в наданій суду заяві просять розглянути справу у їх відсутність, проти позову не заперечують. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі і які належним чином повідомлені про час розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних письмових доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. [INFO] померла [PERSON], бабуся позивачки. Після її смерті лишилося спадкове майно: земельна ділянка розміром 3,64 га в межах згідно з планом, згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ЧН № 025364, розташована на території Рогізківської сільської ради Щорського району Чернігівської області. За життя спадкодавець розпорядився своїм майном склавши заповіт відповідно до якого заповів все своє майно позивачці. Інших спадкоємців немає. В зв'язку з юридичною необізнаністю позивачка пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини і просять визначити їй додатковий строк. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник пропустив строк з поважних причин. Суд має визначити заявнику додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 10 вересня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Орлівської сільської ради Теплицького району, актовий запис за №02. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що сімейне життя не склалось, оскільки чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, вони мають різні погляди на життя. Відповідач зловживає спиртним, через що виникають сварки та непорозуміння. Чоловік проявляє неповагу, ображає її, тому вважає, що подальше спільне життя неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, так як сімейне життя з відповідачем негативно випливає на неї і на дітей. За час, що надавався судом для примирення, стосунки їх не змінились, відповідач продовжував вживати алкогольні напої, вчиняти сварки, ображати її. Оскільки вона втратила надію на те, що сімейне життя покращиться, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] вказав, що між ним та дружиною відсутнє взаєморозуміння, тому потрібно поставити в їх стосунках крапку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1995 року, шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Орловської сільської ради Теплицького району, актовий запис за № 02. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з сторонами, що підтверджується довідкою Орлівської сільської ради за №661 від 26 грудня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що сімейне життя є нестерпним через поведінку відповідача, за час, що надавався сторонам для примирення, сторони примирення не досягли, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та неповнолітньої дитини, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В січні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 25 жовтня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Сашанській сільській раді Теплицького району, актовий запис №04. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки, сімейне життя не склалось через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, з серпня 2013 року подружні відносини між ними припинено, поновлювати їх вона не бажає, тому просить шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Вважає, що їх сім'ю зберегти неможливо, так як сімейне життя з відповідачем негативно випливає на неї, чоловік не цікавиться проблемами сім'ї, матеріально не забезпечує, проявляє до неї неповагу, вчиняє сварки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2008 року, шлюб зареєстровано в Сашанській сільській раді Теплицького району, актовий запис №04. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Сашанської сільської ради за №194 від 15 листопада 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з серпня 2013 року, подружні відносини не підтримують, позивач вважає неможливим поновлення подружніх стосунків та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не подав, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. Судові витрати, які складаються з судового збору, який було сплачено позивачем в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved