Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] (а.с. 5-6, 14-15) в якому, мотивуючи тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує, не цікавиться її справами та не приймає участі у її фізичному, духовному і моральному розвитку, чинить перешкоди у виїзді дитини для відпочинку та оздоровлення за кордон, просить суд: - [PERSON] позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] ([INFO]); - визнати відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої доньки [PERSON] ([INFO]) безпідставною. - надати дозвіл на тимчасові поїздки за межі України неповнолітньої [PERSON] ([INFO]) у супроводі матері [PERSON] ([INFO]) без згоди та супроводу батька - [PERSON] ([INFO]); - надати дозвіл на оформлення проїзних документів дитині [PERSON] ([INFO]) до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Крім того, позивач вказувала на те, що під час подружнього життя відповідач застосовував до неї фізичну силу, бив, ображав, вчиняв сварки на очах дитини, погрожував їй та її родині Також, вказувала на те, що відповідач регулярно зловживав під час подружнього життя спиртними напоями, що підтверджується, у тому числі, характеристикою з місця роботи. Позивачка також вказує, що дитина [PERSON] перебуває на постійному обліку у лікаря алерголога та потребує лікування, у тому числі, за кордоном. Відповідач жодного разу дитину до лікаря не відвозив, що підтверджується довідкою лікаря [PERSON], завжди дитина перебувала у супроводі матері. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Неявка відповідача в останнє судове засідання була визнана з неповажних причин, оскільки заяву про відкладення слухання справи через відрядження відповідача було подано до суду його представником, неявка якого у судове засідання необґрунтована, клопотань від представника відповідача про відкладення слухання справи через неможливість з'явитися у судове засідання не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належними чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.68). Свідок [PERSON], пояснив суду, що він живе по сусідству з позивачкою, що доглядом за дитиною займається її мати та бабусі з боку матері, батька [PERSON] не бачив протягом останніх двох років. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є сусідом позивачки, а також вказав на те, що вихованням [PERSON] займаються мати та сім'я матері, батька бачив в останнє декілька років тому в стані алкогольного сп'яніння. Свідок [PERSON] пояснив суду, що є хрещеним батьком неповнолітньої [PERSON], про розлучення позивачки з відповідачем дізнався декілька місяців тому, дитину бачив в останнє два роки назад, дитину в супроводі батька на прогулянках не бачив. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що є друзями відповідача, вказали, що [PERSON] хороший батько, проте позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не виводить її до батька, вказуючи, що дитина хворіє або з інших підстав. На питання позивачки про їх обізнаність про стан справ в сімї їм відомо зі слів [PERSON] Вищевказані свідки не були за час сумісного життя сторін по справі жодного разу у гостях, на святах та в інший спосіб не проводили час з родиною. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10) [PERSON] ([INFO]) матір'ю приходиться - [PERSON], а батьком [PERSON] Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області 24 травня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.11). Згідно листа Органу опіки та піклування вихованням [PERSON] займається її мати - [PERSON] та бабусі - [PERSON], [PERSON]. Батько в останнє до дитини приїжджав більше двох років назад в стані алкогольного сп'яніння (а.с.31). 16 травня 2014 року Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради було надано висновок в якому вказав, що вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його доньки [PERSON] ([INFO]) (а.с.69-70). За інформацією лікаря-педіатра дитячої міської поліклініки №3 м.Одеса вихованням, розвитком та лікуванням [PERSON] займається її мати, батька не бачила жодного разу (а.с. 36-37). Згідно службової характеристики Начальника УДАІ ГУМВС України в Одеській області [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, в побуті веде себе негідно, зловживає спиртними напоями, з дружиною розлучився, неповнолітній дитині допомогу не надає, погрожує фізичною розправою матері колишньої дружини, при виконанні службових завдань не дотримується службової дисципліни як наслідок двічі притягався до дисциплінарної відповідальності (а.с.30). Суд не бере до уваги та критично відноситься до наданої відповідачем службової характеристики Начальника Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області (а.с.51), оскільки, згідно з Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ затвердженої наказом МВС України №181 від 22.03.2005р. характеристику не може бути надано за умови, що безпосередній начальник та підлеглий спільно пропрацювали не менше 3-х місяців. Враховуючи час роботи [PERSON] (2 місяці) в РВ м.Южне характеристика має видаватися УДАІ ГУМВС України в Одеській області Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку про те, що відповідач, дійсно, ухиляється від участі у вихованні та забезпеченні дитини. Суд бере до уваги, що відповідач, нехтуючи своїми обов`язками, до суду з`явився протягом всього часу слухання справи лише один раз.. Згідно ст.7 СК України - сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації. Статтею 33 Конституції України передбачено, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки [PERSON] не проявляє до дитини батьківської турботи, не може описати характер своєї дитини на питання суду, необізнаний про її улюблені іграшки, переваги в їжі, способу надання медичної допомоги під час нападів хвороби дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавився ані здоров'ям, ані подальшою долею дитини та чинить перешкоди у виїзді дитині за кордон для оздоровлення шляхом не надання дозволу на звернення матері до нього, а тому за таких підставі позов є обґрунтованим та таким, о підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved