Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивачем [PERSON] в інтересах своєї дочки [PERSON], [INFO], заявлені вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення 6000 грн. моральної шкода, завданої малолітньою [PERSON], [INFO], з посиланням на те, що 04 вересня 2016 року [PERSON], яка є дочкою [PERSON], спричинила [PERSON] побиття та тілесні ушкодження, що підтверджується відповідним висновком судово-медичної експертизи, [PERSON] внаслідок побиття втратила частину зуба, кримінальне провадження щодо [PERSON] закрите у зв»язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності, [PERSON] тривалий час лікувалась, втртила спокій, нормальний сон, рівновагу у повсякденому житті, у дочки наявний страх при виході на вулицю. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що моральна шкода станом на час розгляду справи відповідачем не відшкодована. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом [PERSON], який також пояснив, що підставою позову є заподіяння шкоди [PERSON], а не внаслідок кримінального правопорушення. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні 22 вересня 2017 року пояснила, що [PERSON] є проблемною дитиною, позивач має право вирішення питяння про відшкодування моральної шкоди в порядку кримінального судочинства, в порядку цивільного судочинства моральна шкода за обстаивн згідно позову відшкодуванню не підлягає, відповідач особисто під час спірної події присутньою не була, бабуся [PERSON] пропонувала [PERSON] відшкодування за пошкоджений зуб, в діях позивача наявне вимагання. В судове засідання на 22 лютого 2018 року представник відповідача адвокат [PERSON] не з»явилась, згідно повідомлення від 22 лютого 2018 року проти продовження розгляду справи за її відсутності не заперечує. Свідок [PERSON], [INFO], допит якої в судовому засіданні здійснений в порядку ст.232 ЦПК України в присутності матері [PERSON] та представника органу опіки та піклування Ніжинської міської ради [PERSON], показала, що 04 вересня 2016 року близько 20-00 год. біля школи №16 [PERSON] та [PERSON] здійснили побиття [PERSON], били руками і ногами в положенні [PERSON] стоячи та лежачи, на обличчі [PERSON] були синці, вибиті зуби, [PERSON] є агрессивною і б»є інших. Враховуючи надані сторонами докази суд приходить до слідуючих висновків. Позивач [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Із врахуванням матеріалів кримінального провадження №12016270180001417 [PERSON], [INFO], є матір»ю [PERSON], [INFO]. Постановою Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 15 грудня 2016 року закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12016270180001417 від 07 вересня 2016 року, у зв»язку з відсутністю складу кримінального праовпорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, дане кримінальне провадження порушене за заявою [PERSON] від 06 вересня 2016 року щодо спричинення її дочці [PERSON], 2004 року народження, тілесних ушкоджень неповнолітніми дівчатами поблизу ЗОШ №16 по вул.3-й мікрорайон м.Ніжина Чернігівської області; [PERSON], [INFO], не досягла віку притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини учасниками справи не оспорюються. Згідно показань в судовому засіданні свідка [PERSON] побиття та спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] 04 вересня 2016 року близько 20-00 год. вчинені [PERSON] та [PERSON], побиття [PERSON] здійснювалось руками і ногами в положенні [PERSON] стоячи та лежачи, на обличчі [PERSON] були синці, вибиті зуби, [PERSON] є агрессивною і б»є інших. Спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], [INFO], підтверджується висновком експерта від 08 вересня 2016 року №240, згідно якого в останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лоба і верхньої губи, забою лівого ока, гематоми повік, субкон»юнктивального крововиливу, крововиливу лівої вушної раковини, травматичного дефекту коронки другого зуба на нижній щелепі зліва, множинних крововиливів в області лівого крила тазу, стегна і гомілки, закритої черепно-мозкової травм из струсом головного мозку,-які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров»я і не були небезпечними для життя в момент заподіяння, тілесні ушкодження могли виникнути як від ударів руками так і ногами, тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу завдання [PERSON], [INFO], моральної шкоди [PERSON], [INFO], внаслідок спричинення тілесних ушкоджень. Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди. Вказані положення є загальними щодо відшкодування шкоди. Разом тим, правовідносини щодо відшкодування шкоди завданої малолітньою особою регулюються спеціальними нормами ЦК України. Так, згідно ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Обов'язок осіб, визначених частиною першою цієї статті, відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою, не припиняється у разі досягнення нею повноліття. Після досягнення повноліття особа може бути зобов'язана судом частково або в повному обсязі відшкодувати шкоду, завдану нею у віці до чотирнадцяти років життю або здоров'ю потерпілого, якщо вона має достатні для цього кошти, а особи, які визначені частиною першою цієї статті, є неплатоспроможними або померли. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, є абсолютним. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України). В судовому засіданні, із врахуванням вищезазначених доказів, встановлений факт побиття та спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] [PERSON], наявність шкоди [PERSON], протиправність дій [PERSON], як заподіювача шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина [PERSON], матір»ю якої є [PERSON], в заподіянні шкоди, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Наявність побиття та спричинення тілесних ушкоджень свідчить про наявність як фізичних, так і душевних страждань. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину та характер пережитих [PERSON] душевних страждань, пов"язаних з протиправними діями [PERSON], істотністю вимушених змін у її житті, яка в малолітньому віці отримала фізичне насильство, тілесні ушкодження, зазнала вимушеного порушення життєвого ритму, необхідністю лікування, витрачання свого часу на захист свого порушеного права в судовому порядку, що, із врахуванням принципу диспозитивності відповідно до ст.13 ЦПК України та заявлених вимог, є підставою для стягнення моральної шкоди у розмірі 6000 грн.. Відповідачем у встановленому порядку не доведено, що шкода, завдана [PERSON], не є наслідком несумлінного здійснення, ухилення нею від здійснення виховання та нагляду за [PERSON]. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню із відповідача 640 грн. судового збору.

Outcome: approved