Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] була усна домовленість про купівлю-продаж житлового будинку №5 по провулку Базарний м. Глобине, Полтавської област, що належить останньому на праві власностіі. В підтвердження цього відповідач отримав від позивача 32000,00 грн. та надав власноруч написану розписку про отримання коштів як авансовий платіж до договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Однак, отримавши кошти, нотаріально договір купівлі-продажу сторони не посвідчили, та надалі відповідач уникає зустрічей з позивачем для вирішення питання щодо укладення договору купівлі-продажу нотаріально. В добровільному порядку також відповідач відмовляється повертати позивачу отримані кошти. Позивач прохає стягнути на його користь з відповідача [PERSON] борг в розмірі 32000,00 грн., витрати понесені по сплаті судового збору 320 грн. 00 коп., витрати понесені на правову допомогу 500,00 грн. Заявою до суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] заявою до суду прохав справу розглянути у його відсутності, позов визнає повністю.. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, приходить до слідуючого. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1050 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, боржник зобов»язаний виконувати свій обов»язок, якщо у зобов»язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), порушення зобов»язання є його невиконанням, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. ст. 1046,1047 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як матеріалами справи, так і борговою розпискою доведено, що 25.12.2014 року відповідач [PERSON] взяв у [PERSON] гроші в сумі 32000,00 грн. як авансовий платіж до договору купівлі-продажу житлового будинку №5 по провулку Базарний м. Глобине, Полтавської області. Докази про повернення відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] боргу відсутні. . Згідно з ст..570 завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов»язання може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Судом встановлено, будь-який договір купівлі-продажу, найму житла або його оренди в письмовій формі між сторонами не укладався. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача правомірні та підлягають задоволенню в повному обсязі.. Також суд находить необхідним на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути на користь позивача витрати понесені на правову допомогу, та за сплату судового збору.

Outcome: approved