Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

Позивач в особі Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договірними зобов»язаннями з урахуванням індексу інфляції та пені. Мотивуючи свої вимоги тим, що у зв»язку з реконструкцією відповідачем квартири [ADDRESS] та з метою дотримання містобудівного законодавства, між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та [PERSON] укладено договір № 196 від 18 грудня 2015 року пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва. Так, п. 1.1. Договору передбачено, що [PERSON] має сплатити кошти пайової участі (внески) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв»язку із реконструкцією взазаної квартири. Розмір пайового внеску, відповідно до п. 2.1 Договору та згідно з розрахунком, який є невід»ємною частиною Договору, становить 10 200 грн. 00 коп. (без ПДВ). [PERSON] сплачує пайовий внесок у строк до 18 січня 2016 року включно на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету. Проте, сума пайового внеску [PERSON] сплачена 18 грудня 2015 року лише частково єдиним платежем в сумі 500 грн. 00 коп., відповідно частка невиконаних зобов»язань становить 9 700 грн. 00 коп. На вказану суму згідно п. 4.1 Договору, який передбачає коригування суми платежу індексом інфляції, позивачем нараховано інфляційну складову в сумі 1 278 грн. 89 коп. Окрім того, згідно п. 4.1.2 Договору позивачем нарахована пеня у розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості пайового внеску за кожен день прострочення в сумі 3 540 грн. 50 коп., що вцілому складає 14 519 грн. 39 коп. Несплата відповідачем пайового внеску за договором має наслідком невиконання його умов та вимог містобудівного законодавства, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності від 07 жовтня 2016 року (а.с.24), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов»язань за договором та містобудівного законодавства. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю вимог, мотивуючи свої заперечення тим, що доручив юридичний супровід по реконструкції об»єкту нерухомості ТОВ «Юридична компанія «Золоті ворота». Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 15 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що у зв»язку з реконструкцією [PERSON] квартири [ADDRESS] та з метою дотримання містобудівного законодавства, між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та [PERSON] укладено договір № 196 від 18 грудня 2015 року пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва. Так, п. 1.1. Договору передбачено, що відповідач має сплатити кошти пайової участі (внески) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв»язку із реконструкцією взазаної квартири. Розмір пайового внеску, відповідно до п. 2.1 Договору та згідно з розрахунком, який є невід»ємною частиною Договору, становить 10 200 грн. 00 коп. (без ПДВ). [PERSON] має сплатити пайовий внесок у строк до 18 січня 2016 року включно на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету (п.3.1 Догвору) (а.с.6-10). Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідач, відповідно до договору засвідчив, що всі умови договору йому зрозумілі й він вважає їх справедливими по відношенню до себе та підтвердив свою здатність виконувати умови договору вцілому. Проте, сума пайового внеску відповідачем сплачена лише частково єдиним платежем в сумі 500 грн. 00 коп. 18 грудня 2015 року, відповідно частка невиконаних зобов»язань становить 9 700 грн. 00 коп. (а.с.11, 12, 13, 25) Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Оскільки зобов»язання по Договору відповідачем вцілому не виконуються, до останнього підлягають застосуванню штрафні санкції передбачені п. 4.1 Договору. Так, на вказану суму згідно п. 4.1 Договору, який передбачає коригування суми платежу індексом інфляції, позивачем нараховано інфляційну складову в сумі 1 278 грн. 89 коп. (а.с.6-10, 11, 13) Окрім того, згідно п. 4.1.2 Договору позивачем нарахована пеня у розмірі 0,1 відсотка від суми заборгованості пайового внеску за кожен день прострочення в сумі 3 540 грн. 50 коп., що вцілому складає 14 519 грн. 39 коп. (9 700 грн. 00 коп. + 1 278 грн. 89 коп. + 3 540 грн. 50 коп. = 14 519 грн. 39 коп.) (а.с.13). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобов"язань, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставаі вищевикладеного, ст.ст. 6, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 627, 628, 629 ЦК України,

Outcome: approved