Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті дідуся [PERSON] , [INFO], який народився слобода Засосна, Будьоновського р-ну, Воронезької області . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив , що він є рідним онуком [PERSON], який помер 29 березня 2016 року в Донецькій області, м.Горлівка. Підтвердженням того , що він є рідним онуком померлого є його свідоцтво про народження , де в графі батько записано [PERSON] рідний син померлого [PERSON] (копії свідоцтв додається). Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є свідоцтво про смерть видане Горлівським міським відділом записів актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької народної республіки , актовий запис про смерть № 417. Згідно наданої довідки № 713 виданої Донецькою Народною Республікою про причини смерті [PERSON] - помер у віці 101 року , причини смерті : гостра серцева судина недостатність, атеросклеротичний склероз. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України не залежно від місця проживання заявника. Відповідно дост.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» становлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Згідно Постанови пленуму ВСУ N 5 Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті [PERSON] , [INFO], яка настала 29 березня 2016 року в Донецькій області, м.Горлівка..

Outcome: approved