Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що з 12 липня 2014 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі в них 26 листопада 2014 року народився син [PERSON]. Рішенням Любешівського районного суду від 18 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] проживає разом з матір"ю, позивачем по справі. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає та надавати в добровільному порядку відмовляється, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання на зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. З поданого відповідачем до суду відзиву слідує, що він частково визнає позовні вимоги позивача, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 746 гривень, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-БК №415463 від 03.12.2014 року. Як вбачається з рішення Любешівського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2017 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року, який вказаним рішенням розірвано. [PERSON] дитина [PERSON] проживає разом з матірю, позивачем по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі 900 гривень на дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial