Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Національна корпорація розваг» про захист прав споживача, стягнення коштів за придбання квитків та стягнення 3% річних і інфляційних витрат на підставі положень ст..625 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у ТОВ «Національна корпорація розваг» було придбано два квитки на загальну суму 1980 гривень на виставу «Белая гвардия» через компанію «ПАРТЕР. ЮА», яка мала відбутись 29.04.2014 р. о 19.00 год. в Міжнародному центрі культури та мистецтв м.Києва. 29.04.2014 р. даний захід не відбувся в зв»язку з неприбуттям артистів. На письмову вимогу компанія «ПАРТЕР.ЮА» відмовила у поверненні коштів, посилаючись на те, що розповсюдження квитків компанія здійснювала на підставі агентського договору, укладеного з ТОВ «Національна корпорація розваг». На підставі положень ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в розмірі вартості придбаних квитків 1980 гривні, 3% річних та інфляційні втрати на підставі положень ст.625 ЦК України. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явися, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом за місцем реєстрації юридичної особи, судові повістки повернулись до суду за закінченням терміну їх зберігання. На підставі положень ст.ст.74,76 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду в зв»язку з чим за згодою позивача відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Судом встановлено, що позивач придбав два квитки серії АБ № 017930, 017929 на загальну суму 1980 гривень на виставу «Белая гвардия», яка мала відбутись 29.04.2014 р. в Міжнародному центрі культури та мистецтв». Організатором концерту був відповідач у справі. У визначений в білетах час вистава не відбулась. Відповідно до ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов»язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Договір, що був укладений між сторонами у справі, є публічним договором, а саме договором про надання послуг, оскільки відповідач за плату зобов»язався надати послугу з організації концерту. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, й замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно- правовими актами. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач не виконав свої зобов»язання у визначенні договором строки. Статтею 906 ЦК України передбачена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, у виді відшкодування збитків, завданих замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилось неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» . споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Згідно з ст.10 зазначеного Закону споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Судом встановлено, що позивач 07.08.2014 р. звернувся до відповідача з письмовою вимогою щодо повернення коштів за придбані квитки. Будь-якої відповіді позивач на своє звернення не отримав і кошти, сплачені за квитки, повернуті йому не були, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. З огляду на викладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми коштів, сплачених ним за придбання квитків на концерт, який не відбувся, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню, на думку суду, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат на підстав ст..625 ЦК України, виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду з позовом про захист його прав як споживача відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та відшкодування завданих збитків неналежним виконанням зобов»язань щодо надання послуг. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Між сторонами у даному спорі виникли правовідносини, пов»язані з відшкодуванням шкоди, завданої неналежним виконанням зобов»язань відповідачем про надання послуг. Сплата інфляційних втрат та 3 % річних від суми боргу є ступенем відповідальності боржника за невиконання грошового зобов»язання. Відшкодування шкоди - є видом цивільної відповідальності за завдані збитки. Зобов»язання щодо відшкодування шкоди є деліктними зобов»язаннями, в даному випадку, відповідач відповідно до укладеного договору зобов»язаний був надати послуги, а не виконати грошове зобов»язання, а тому положення ч.2 ст.625 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин. З огляду на викладені обставини позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved