Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Великопаладської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В порядку ст.ст.27,31 ЦПК України позивач [PERSON], уточнив свої позовні вимоги та просить суд визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок. Вимоги уточненого позову мотивовано тим, що 15 січня 2015 року померла двоюрідна сестра позивача-ДЕАК [PERSON] ЙОЖЕФІВНА, останнє постійне місце реєстрації якої було с.Велика Паладь вул. Кошута №138, Виноградівського району. 14.08.2013 року помер двоюрідний брат позивача - [PERSON], останнє місце реєстрації якого було с.Велика Паладь, вул..Кошута №138, Виноградівського району. Батько померлих [PERSON], [PERSON], а позивача рідний дядя - ДЕЯК [PERSON] помер 10.12.1985 року, про що складений актовий запис за №28 виконавчим комітетом Великопаладської сільської Ради Виноградівського району Закарпатької області. Батько позивача, а померлим [PERSON], [PERSON] рідний дядя, померлому [PERSON] рідний брат, - [PERSON] помер 07.07.1978 року, в с.Велика Паладь Виноградівського району Закарпатської області. Відповідно до вимог ч.4 ст.1266 ЦК України (в ред..2004р.) позивач, як двоюрідний брат [PERSON], після смерті якої відкрила спадщина, має право на спадкування. Позивач [PERSON] є єдиний спадкоємець до майна [PERSON], померлої 15.01.2015 року, позаяк вона та її рідний брат [PERSON], в шлюбі не перебували, що стверджується довідкою виконкому Великопаладської сільської Ради Виноградівського району. їм належав на праві особистої власності житловий будинок по вул..Кошута №138 в селі Велика Паладь. Двоюрідна сестра позивача-Деак М.Й., була єдиним спадкоємцем до майна свого рідного брата [PERSON], вона спадщину прийняла за ним, позаяк проживала та була зареєстрована в одному спадковому будинку. Ця обставина пояснює те, що згідно даних виконкому Великопаладської сільської ради [PERSON] є власником вищеназваного житлового будинку в цілому. Позивач здійснив поховання [PERSON] та [PERSON], після їх смерті і по сьогодні здійснює догляд за спадковим будинком. Таким чином, позивач є єдиний спадкоємець до спадкового майна. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, поскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. У звязку з чим позивач [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач-представник виконавчого комітету Великопаладської сільської ради про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого до неї позову. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2015 року померла двоюрідна сестра позивача-ДЕАК [PERSON] ЙОЖЕФІВНА, останнє постійне місце реєстрації якої було с.Велика Паладь вул. Кошута №138, Виноградівського району. 14.08.2013 року помер двоюрідний брат позивача - [PERSON], останнє місце реєстрації якого було с.Велика Паладь, вул..Кошута №138, Виноградівського району. Батько померлих [PERSON], [PERSON], а позивача рідний дядя - ДЕЯК [PERSON] помер 10.12.1985 року, про що складений актовий запис за №28 виконавчим комітетом Великопаладської сільської Ради Виноградівського району Закарпатької області. Батько позивача, а померлим [PERSON], [PERSON] рідний дядя, померлому [PERSON] рідний брат, - [PERSON] помер 07.07.1978 року, в с.Велика Паладь Виноградівського району Закарпатської області. Відповідно до вимог ч.4 ст.1266 ЦК України (в ред..2004р.) позивач, як двоюрідний брат [PERSON], після смерті якої відкрила спадщина, має право на спадкування. Позивач [PERSON] є єдиний спадкоємець до майна [PERSON], померлої 15.01.2015 року, позаяк вона та її рідний брат [PERSON], в шлюбі не перебували, що стверджується довідкою виконкому Великопаладської сільської Ради Виноградівського району. їм належав на праві особистої власності житловий будинок по вул..Кошута №138 в селі Велика Паладь. Двоюрідна сестра позивача-Деак М.Й., була єдиним спадкоємцем до майна свого рідного брата [PERSON], вона спадщину прийняла за ним, позаяк проживала та була зареєстрована в одному спадковому будинку. Відповідно до вимог ст.1268 ч.3 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщина. Ця обставина пояснює те, що згідно даних виконкому Великопаладської сільської ради [PERSON] є власником вищеназваного житлового будинку в цілому. Позивач здійснив поховання [PERSON] та [PERSON], після їх смерті і по сьогодні здійснює догляд за спадковим будинком. Таким чином, позивач є єдиний спадкоємець до спадкового майна. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, поскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved