Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про звільнення майна з-під арешту, обгрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. Позивачка на підставі договору №3327 купівлі- продажу 38/100 часток квартири від 17.11.2012року та згідно витягу Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1888406 від 02.04.2013року є власником 38/100 часток квартири спільного заселення [ADDRESS] В жовтні 2013року позивачка довідалась про те, що нотаріусом Одинадцятої Київської нотаріальної контори 18.10.2004р. зареєстровано арешт на все належне їй мано на підставі постанови № 1226/8 від 14.12.2000року ВДВС Мінського РУЮ в м. Києві. Згідно листа №2565 від 01.11.2013р. ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, вбачається, що на даний час документи по виконавчому провадженню та журнал обліку виконавчих проваджень за 2000 рік знищено за терміном зберігання, з'ясувати коло осіб, в інтерсах яких було накладено арешт та всі обставини виникнення підстав для накладення арешту неможливо, у зв'язку з чим відділ не має можливості проводити будь - які дії по такому провадженню. Окрім того відсутні будь - які виконавчі документи відповідно до яких є стороною позивач та на виконанні не перебувають. Посилаючись на вимоги ст.. 60 Закону України « Про виконавче провадження» позивач просить звільнити все майно, належного [PERSON] на праві власності, з-під арешту. В судове засідання позивач не з"явилася, надала заяву якою позов підтримала, просила його задовольнити, розглядати справу у його відсутності та не заперечувавла проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі договору №3327 купівлі- продажу 38/100 часток квартири від 17.11.2012року та згідно витягу Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1888406 від 02.04.2013року є власником 38/100 часток квартири спільного заселення [ADDRESS]( а. с. 7-9) Згідно листа №2565 від 01.11.2013р. ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві вбачається, що згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна реєстратором Одинадцятої київської державної нотаріальної контори зареєстровано публічне обтяження майна боржника [PERSON] на підставі постанови ВДВС Мінського РУЮ в м. Києві № 1226/8 від 14.12.2000р. На даний час виконавче провадження та журнал обліку виконавчих проваджень за 2000р. знищено, у зв'язку з чим відділ не має можливості проводити будь - які дії по знищеному виконавчому провадженню. Станом на 01.11.2013р. згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у відділі виконавчі провадження відносно [PERSON] не перебувають( а. с.10). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст..392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України суд вважає, що позов позовом [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про звільнення майна з-під арешту, підлягає задоволенню як законний та обґрунтований, у зв»язку з чим суд приймає рішення про звільнення всього майна, належного [PERSON] на праві власності, з -під арешту.

Outcome: approved