Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті матері залишився спадковий житловий будинок, розташований по [ADDRESS], на який відсутні правовстановлюючі документи, а тому нотаріус постановою № 976/02-31 від 18 листопада 2016 року відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Просить позов задовольнити. Представник відповідача В.О. Єременко., подав суду заяву про слухання справи у відсутності представника Чертізької сільської ради. Позов визнають у повному обсязі. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 травня 2011 року, виданим виконкомом Чертізької сільської ради Жидачівського району Львівської області. [PERSON] помер [INFO], що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03 березня 1997 року. Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.03.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради, жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS], належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Згідно заповіту, складеного в с. Чертіж Жидачівського району Львівської області, 18 серпня 2008 року, [PERSON] все належне їй на день смерті майно заповіла [PERSON], 1958 року народження.Заповіт посвідчено секретарем Чертізької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 148. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видане 12.02.2012 року та державним нотаріусом Жидачівської ДНК Львівської області Матусеком В.В., спадкоємцем спадкового майна [PERSON], померлої [INFO] є її син [PERSON]. Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається із земельних ділянок, площею 0.6057 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства та площею 2.1859 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Чертізької сільської ради Жидачівського району Львівської області. Постановою № 976/02-31 від 18 листопада 2016 року, державний нотаріус Матусек В.В. відмовив [PERSON]. у видачі свідоцтва про праву на спадщину на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Згідно витягу № 713 від 24.11.2016 року з погосподарських книг Чертізької сільської ради за 1986-1990 роки, у господарстві за № 529 в с. Тернавка, яке відносилося до колгоспного двору, станом на 30.06.1990 року був зареєстрований та проживав [PERSON], [INFO] та дружина, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON], однак правовстановлюючі документи на нього відсутні. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивача належним чином прийняти спадщину після смерті матері, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивач є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на все її майно, у тому числі і на житловий будинок, а відсутність Свідоцтва про право власності на житловий будинок не може бути перешкодою для оформлення його спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved