Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - ТОВ «Галерея- Алекс» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в обсязі вартості відновлювального ремонту автомобіля у сумі 6 591, 55 грн., відшкодування вартості послуги проведеної експертизи відносно питань відновлювального ремонту автомобіля у сумі 1 900,00 грн., витрат на правову допомогу в сумі 4000, 00 грн., а також судового збору. Позовні вимоги мотивовані наступним. 28 липня 2013 року [PERSON], який на момент дорожньо-транспортної пригоди був працівником ТОВ «Галерея-Алекс», керуючи автомобілем марки «Форд», д.н.з. [NUMBER], власником якого є ТОВ «Галерея- Алекс», скоїв адміністративне правопорушення, внаслідок чого автомобіль «Фольцваген Бора», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою суду встановлена вина [PERSON] Позивач, дізнавшись про те, що [PERSON] є працівником відповідача, направив заяву з проханням надати інформацію про страховика або відшкодувати шкоду, заподіяну працівником відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Листом №62 від 24.10.2013 року відповідач повідомив, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Галерея-Алекс» застрахована відповідно до Полісу АВ/8164166 від 31.10.2013 року у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Звернувшись до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду №107084 від 05.11.2013 р. та заявою про виплату відшкодування від 03.12.2013 року, листом №4353 від 10.12.2013 року остання відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що позивачем самостійно без огляду пошкодженого автомобіля аварійним комісаром були здійснені ремонті роботи автомобіля. В судовому засіданні позивач пояснив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Фольцваген Бора», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Про те, що винна у ДТП особа [PERSON] є працівником ТОВ «Галерея-Алекс», позивач дізнався, отримавши постанову суду. Після звернення до ТОВ «Галерея-алекс», останнє повідомило позивача про те, що [PERSON] ніколи не був працівником вказаного товариства, оскільки перебував на іспитовому строку і не витримав його. Не маючи інформацію про страховика і власника автомобіля, позивач був вимушений самостійно звернутися до експерта за отриманням висновку про вартість відновлювального ремонту автомобіля і про вартість матеріальної шкоди, завданої йому, як власнику пошкодженого автомобіля. Відремонтувавши автомобіль за власний рахунок, він дізнався про страховика, до якого і звернувся, проте, отримав відмову у виплаті страхового відшкодування через те, що здійснив ремонт. Як зазначив позивач і його представник в судовому засіданні, за ремонт автомобіля згідно Замовленню - наряду №АМН0026820 та товарного чеку від 19.08.2013 року були сплачені грошові кошти в сумі 1 581, 55 грн. (в результаті пошкодження був вивернутий руль); а також, за ремонт автомобіля згідно акту виконаних робіт №134 та товарного чеку №44 від 20.09.2013 року у сумі 5 010,00 грн. За послуги експерта позивачем було сплачено 1 900,00 грн. Вказані витрати позивач вважає прямою шкодою, яка має бути відшкодована власником джерела підвищеної небезпеки - ТОВ «Галерея-Алекс». Посилаючись на наведені обставини та підтримавши позовні вимоги з вищевикладених підстав, позивач та представник позивача просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у письмових запереченнях, пояснивши, що [PERSON] на час, коли сталася дорожньо-транспортна пригода перебував у ТОВ « Галерея - Алекс» на випробовуванні з метою перевірки його відповідності роботі, яка йому доручається, проте, внаслідок грубого порушення трудової дисципліни, а також нецільового використання транспортного засобу у неробочий час, був звільнений у зв'язку з не проходженням випробувального терміну. [PERSON] особисто підтвердив у пояснювальній записці, що, в порушення договору з ТОВ «Галерея - Алекс», після закінчення робочого дня не залишив автомобіль для належного зберігання у визначеному ТОВ «Галерея- Алекс» місці з забезпеченням його охорони, а поїхав додому та о 1 год. 20 хв. спричинив дорожньо-транспортну пригоду в дворі за місцем проживання, внаслідок чого були пошкоджені автомобілі. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. регламентовано порядок дій осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати). Позивач відремонтував транспортний засіб, чим порушив порядок звернення до страховика, що і стало підставою для відмови йому у виплаті страхового відшкодування (регламентної виплати). За таких обставин, відповідач вважає позов до ТОВ «Галерея-Алекс» необґрунтованим і просить відмовити у його задоволенні. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань у справі розгляду справи повідомлені належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили. Проте, неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 28.07.2012 року [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «Форд», д.н.з. [NUMBER], скоїв правопорушення, внаслідок чого автомобіль «Фольцваген Бора» д.н.з. [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2013 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь т самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно висновку Київської незалежної судово-експертної установи №0615 від 21.08.2013р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген Бора» д.н.з. [NUMBER] складає 5633, 04 грн. (з урахуванням ПДВ-20%); вартість матеріального збитку складає 4 591, 62 грн. (з урахуванням ПДВ-20%). Згідно наданих суду доказів, позивачем були оплачені грошові кошти за ремонт автомобіля в сумі 6 591, 55 грн. (згідно замовленню - наряду №АМН0026820 та товарному чеку від 19.08.2013 року на суму 1 581, 55 грн., а також згідно акту виконаних робіт №134 та товарному чеку №44 від 20.09.2013 року на суму 5 010,00 грн.). Вказані витрати є реальними збитками позивача і підлягають відшкодуванню. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до відповіді Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві від 24 травня 2014 року автомобіль «Фольцваген», д.н.з. [NUMBER] належить ТОВ «Галерея - Алекс». Відповідальність ТОВ «Галерея - Алекс» була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно Полісу №АВ/81614166, проте, листом №4353 від 10.12.2013 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі з огляду на те, що на момент звернення до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» позивач відремонтував належний йому автомобіль. Натомість, така відмова страховика не може бути підставою для звільнення від відповідальності відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки для винної особи або особи, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що винна у ДТП особа - [PERSON] перебував на випробувальному терміні у ТОВ «Галерея-Алекс», проте, з кінця липня 2013 року не працює в ТОВ «Галерея- Алекс», що є підставою для звільнення відповідача від обов'язку відшкодувати позивачу матеріальну шкоду внаслідок ДТП, оскільки п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1993р. з подальшими змінами і доповненнями, передбачено, що крім загальних підстав, передбачених ст.. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у зв»язку з виконанням трудових (службових) обов»язків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Отже, реальні витрати позивача, понесені ним на ремонт автомобіля в сумі 6 591, 55 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень. Посилаючись на необхідність стягнення з відповідача на свою користь витрат на проведення експертизи в сумі 1900 грн., позивач зазначає про те, що був вимушений понести такі витрати. Проте, відповідно до ст. 33 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна(транспортних засобів). Тільки за умови не проведення страховиком такого огляду Закон визначає право власника пошкодженого автомобіля самостійно здійснити огляд та оцінку вартості матеріальної шкоди. Отже, вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача, оскільки не є прямими збитками позивача згідно положень ст. 22 ЦК України. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Недоведеними і необґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача витрат позивача на правову допомогу в сумі 4000, 00 грн., оскільки суду не надано доказів того, що фізична особа - підприємець [PERSON] є фахівцем у галузі права, а також не надано обґрунтованого розрахунку погодинної роботи особи, що надавала правову допомогу, а домовленість сторін про те, що загальний час надання правової допомоги становитиме 10 годин, закріплена сторонами в Договорі №02/14 від 14.01.2014р. не може бути прийнята судом до уваги, оскільки не є доказом фактично витраченого часу на надання правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 247,15 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: partial