Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

позивач звернувся до відповідачки з даним позовом. В судове засідання представник позивача, [PERSON], не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує повному обсязі, справу просить розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Із позовних вимог вбачається, що 30.09.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10008/0152 м. Косів та [PERSON] було укладено договір № 459 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати чи інших виплат та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою. 11.10.2013 року між АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10008/0152 м. Косів та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки встановивши клієнту кредит в сумі 2150 грн. Однак відповідачка умов кредитного договору не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 3396,03 грн. Відповідачка в судове засідання не зявилася повторно, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести\~\~ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з копії додаткового договору № 1 до договору № 98493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 11.10.2013 року (а.с.8), між АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ № 10008/0152 м. Косів та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого позивач надав відповідачці платіжну картку та ПІН-конверт до неї, на якій було встановлено кредитний ліміт у сумі 2150 гривень зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 26 % річних, яка сплачується щомісячно. У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший\~ розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за додатковим договором № 1 до договору № 98493 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 11.10.2013 (а.с.12), виданої АТ «Державний ощадний банк України», загальна сума заборгованості становить 3396,03 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 2146,59 грн.; заборгованість за відсотками 1084,50 грн.; сума 3% річних - 28,08 грн.; сума втрат від інфляції 136,86 грн. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно підпункту 2 пункту 1.5 вищенаведеного додаткового договору № 1 від 11.10.2013 року, цей Додатковий договір набирає чинності з дати підписання його сторонами, діє протягом строку дії Договору і є невід"ємною частиною договору. На підставі наведеного, ст.ст. 625, 1046-1054 ЦК України та

Outcome: approved