Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ виділ частки майна в натурі, співвласниками яких є сторони, посилаючись на те, що вони не можуть досягнути згоди щодо порядку користування спільним будинком, тому просив виділити йому як спадкоємцю померлої [INFO] [PERSON] з спадкового майна, тобто з житлового будинку по [ADDRESS] з загальної площі 94,9 кв. м., жилої площі 46,8 кв.м в натурі одну кімнату під літерою 1-2 площею 16,7 кв.м та 4,58 кв.м з веранди під літерою 1 з площі 15,4 кв.м, ? частку огорожі та ? частку криниці. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на те, що спільне користування будинком неможливе, він бажає виділити свою частку щоб зробити ремонт, він фактично користується іншою кімнатою, але бажає виділити йому спірну більшу за площею кімнату. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на те, що виділення саме спірної кімнати позивачеві надасть йому можливість влаштувати огорожу, що не заперечується всіма співвласниками, окрім одного. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, посилаючись на те, що запропонований позовом варіант поділу порушує його права, оскільки йому залишається лише 8 кв. м. площі, виникне нерівність часток, незрозуміло як влаштувати вхід. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, посилаючись на те, що співвласники не можуть дійти згоди щодо користування будинком, вона погоджується на запропонований позовом варіант поділу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про час і місце судового розгляду належно повідомлявся. Вислухавши сторони, представника позивач, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] внаслідок спадкування є власником 1/4 частини житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, судовими рішеннями, інформаційною довідкою, іншими матеріалами справи. Спірний житловий будинок має загальну площу 94,9 кв.м, житлову площу 46,6 кв.м., 4 житлові приміщення, зокрема жилі кімнати площею 16,7, 10,0, 8,2, 11.9 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м, кухню площею 10,0 кв.м, веранду площею 15,4 кв.м, кладову площею 8,0 кв.м, веранду площею 8,9 кв.м, що підтверджується технічним паспортом, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, судовими рішеннями, інформаційною довідкою. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2011 року виділено [PERSON] у натурі ? частку вказаного вище домоволодіння, а саме кухню 1-5 площею 10 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 11,9 кв.м, веранду ІІІ площею 8,9 кв.м., ? частину огорожі та колодязь, інші приміщення виділені [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується судовим рішенням. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 липня 2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - виконком Обухівської міської ради, про виділення в натурі частки будинку відмовлено, що підтверджується судовими рішеннями. При наданні правової оцінки позову суд враховує наступне. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ч.7 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна. Кожному із сторін належить на праві спільної часткової власності по ? частині спірного житлового будинку. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Чинним судовим рішенням [PERSON] виділено у натурі ? частку спірного домоволодіння, а саме кухню 1-5 площею 10 кв.м, житлову кімнату 1-6 площею 11,9 кв.м, веранду ІІІ площею 8,9 кв.м, ? частину огорожі та колодязь, виділення у натурі частки майна [PERSON] суд вважав неможливим, тому відмовив їй у задоволенні відповідного позову. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Запропонованим позовом способом захисту прав позивача порушуються законні права та інтереси відповідачів [PERSON], [PERSON], оскільки фактично зменшує частку використовуваного ними майна у спільній власності сторін. При цьому [PERSON] погоджується на таке обмеження її прав, а [PERSON] підставно і обґрунтовано заперечує проти позову. З обставин справи суд не вбачає правових підстав для позбавлення чи обмеження права власності відповідачів на спірне нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позивачеві належить ? частка спірного житлового будинку. Запропонований позовом спосіб виділу частки із майна потребує облаштування окремого виходу із будинку, реконструкції чи перебудови приміщень, однак передбаченого законом дозволу на це немає, а позивач не ініціював звернення щодо перепланування приміщень до органу місцевого самоврядування або інших державних органів. Клопотань щодо призначення судово-будівельної експертизи для визначення можливості виділу частки із нерухомого майна позивач не заявляв, просив вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. При цьому будь-яких доказів технічної спроможності виділу частки із об'єкту нерухомого майна зазначеним у позові способом суду не подано. Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем не доведено технічної можливості виділу належної йому частки житлового будинку без втрати цільового призначення нерухомого майна та без погіршення або зміни його технічних характеристик. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає недоведеними і необгрунтованими доводи позову про наявність порушень прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту в межах наявних позовних вимог. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними і такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві та матеріалах справи, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed