Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/5 частина будинковолодіння [ADDRESS]. Поряд з тим, зазначив, що на частину житлового будинку яка належала дружині, він претендує як спадкоємець за заповітом, крім того зазначив, що обов»язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] має син [PERSON], який є непрацездатним та також прийняв спадщину після її смерті і заявив про свої спадкові права. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 7/40 частки будинковолодіння, яке розташоване в [ADDRESS], як за спадкоємцем за заповітом після смерті дружини [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі. При цьому, зазначив, що позов підтримує та просив такий задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з»явився. До суду подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому, зазначив, що позов визнає. Представник відповідача - Мельнице-Подільської селищної ради, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомиди. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, [INFO] року в [ADDRESS] померла дружина позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Вільховецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Факт перебування їх у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 26 липня 2017 року. Ще за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті або на яке вона матиме право, заповіла позивачу [PERSON], [INFO]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 02 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Пікуль З.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 621. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] і яку позивач прийняв, подавши 30 листопада 2015 року заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу до майна померлої №313/2015. Крім того, позивач звернувся до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину спірного будинковолодіння, однак у видачі йому свідоцтва було відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене вбачається з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., матеріалів спадкової справи №313/2015 відкритої до майна померлої [INFO] року [PERSON]. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння [ADDRESS], відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], були його членами, що стверджено довідкою Мельнице - Подільської селищної ради №809 від 05.09.2017 року, копіями особового рахунку [NUMBER] з погосподарських книг Вільховецької сільської ради за 1991 - 1995 рр. на ім»я [PERSON]. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/5 частину будинковолодіння, розташованого по [ADDRESS]. Однак, у визначеному законом порядку, померла [PERSON], за життя, не оформила своє право власності на належну їй частину будинковолодіння. Рішенням 13 - ї сесії 21 - го скликання Вільховецької сільської ради від 17.08.1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га. З них 0, 12 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0, 48 га. для ведення особистого селянського господарства, що вбачається з копії даного рішення. Крім того з копії рішення Борщівського районного суду від 11 червня 2013 року, вбачається, що за [PERSON], [INFO], як за спадкоємцем за законом, визнано право власності на 1/5 частину будинковолодіння, розташованого в [ADDRESS], що належала померлій [INFO] року його матері [PERSON]. Судом також встановлено, що окрім позивача, який є спадкоємцем за заповітом майна померлої дружини [PERSON], право на обов»язкову частку у спадщині після її смерті має її син [PERSON], який також подав заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М. про прийняття спадщини. Інші особи своїх прав на спадкове майно не заявляли. Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 313/2015, відкритої щодо майна померлої [PERSON]. Після смерті [PERSON], у випадку спадкування за законом, таке право мали б її чоловік, а це позивач по справі [PERSON], та троє синів - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та зазначений щодо спірних правовідносин як третя особа [PERSON] А отже, в такому випадку, спадкове майно мало би бути поділене між ними на 4 рівні частини та відповідно до належної померлій частці у будинковолодінні складало б 8/40 частин такого. З чого випливає, що обов»язкова частка [PERSON] у спадковому майні померлої складає 1/40 частину будинковолодіння, а частка, яку може успадкувати позивач - 7/40. Таким чином позивач спадкує 7/40 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об"ємі. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved