Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3437,56 грн., мотивуючи позов тим, що відповідачі є співвласниками та проживаючи в квартирі [ADDRESS] не проводять погашення заборгованості за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3437,56 грн. 12.06.2014 року представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 5595,04 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у ньому та письмових поясненнях. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] яка одночасно є представником [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов заперечила, дала пояснення аналогічні доводам, викладеним у письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Як видно з довідки №583 від 22.05.2014р. з місця проживання про склад сім'ї, в кв.[ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.4/. Власником будинку є міська рада. Судом встановлено, що відповідачі, проживаючи в квартирі [ADDRESS], не здійснюють оплату по утриманню будинку та прибудинкової території, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5595,04 грн. /а.с.45/. До такого висновку суд прийшов, на підставі нижченаведених доводів та доказів. Стаття 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частино ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг укласти договір на надання таких послуг (п.1 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст.21 Закону). Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачами не укладався договір про надання житлово-комунальних послуг щодо утримання кв.[ADDRESS], чого сторони в судовому засіданні не заперечили. Тобто умови надання і оплати послуг по квартплаті, яка включає в себе весь спектр комунальних послуг (або тих які визначені відповідним договором), що надаються комунальними підприємствами, і які повинні здійснюватись, відповідно до укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не обговорені. Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених чи приватизованих квартир. Судом встановлено, що міська рада є власником будинку [ADDRESS], а відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками приватизованої квартири [NUMBER]. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛМКП «Айсберг», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям (у тому числі і відповідачам), то останні повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Наведене свідчить про те, що відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачів від їх оплати. З матеріалів справи видно, що відповідачами неодноразово складались та направлялись позивачу акти - претензії про неналежне надання або ненадання послуг /а.с.27, 33/. Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Оскільки відповідачі не додержали встановленого Законом порядку складання претензій виконавцю послуг, то підстав для висновку про неякісно надані ЛМКП «Айсберг» послуги або ненадання їх взагалі не має. Також, матеріали справи, а саме: робочі листки, договори про виконання робіт, акти приймання - передачі наданих послуг, акти виконаних ремонтно - аварійних робіт, акти здачі-прийняття робіт та повідомлення щодо оплати /а.с.101-218/ свідчать про надання позивачем комунальних послуг мешканцям будинку [ADDRESS] щодо утримання будинку. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, в суду відсутні підстави вважати неякісними або ненаданими послуги ЛМКП «Айсберг». З огляду на вищезазначене суд вважає, що з відповідачів слід стягнути плату в розмірі 5595,04 гривень за утримання будинку та прибудинкової території, тобто задоволити позов..

Outcome: approved