Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2009 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я розпалася, оскільки відповідач не приділяв належної уваги дружині та доньці, разом не проживають близько одного року.Позивач також просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду заяву, де просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Відповідно до ст.. 200 ч.3 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. В зв'язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони пербувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області від 27.11.2009 року, актовий запис №53 . Сторони від спільного подружнього життя мають дитину -[PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2009 року . На протязі року сторони разом не проживають, наміру відновити стосунки не мають. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання Згідно з ст. 141 ч.1., ч.2 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 ч. 2, ч.3 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином , враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000.00 грн. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved