Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з цивільним позовом до СК «Вікторія-Нафтогазбуд» в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розташовану у садово-городньому кооперативі «Вікторія-Нафтогазбуд» в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу садового будинку від 11.10.1996 року, укладеного між нею та [PERSON], вона набула право власності на садовий будинок розміщений в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області. Вказує про те, що на момент звернення до суду вона продовжує користуватися вказаним садовим будинком та земельною ділянкою площею 0,0395 га, кадастровий номер 4623610100:07:000:0220, на якій він розташований, і починаючи з 1996 року регулярно сплачує передбачені законодавством платежі, за користування земельною ділянкою, воду, електропостачання. Є рішення загальних зборів садово-городнього кооперативу «Вікторія-Нафтогазбуд» від 19.10.2013 року про закріплення за нею права власності на земельну цю ділянку. За таких обставин вважає, що вона правомірно набула право власності на цю земельну ділянку, однак не взмозі реалізувати своє право і виготовити правовстановлюючого документу на землю внаслідок смерті продавця [PERSON] У судовому засіданні позивачка надала пояснення аналогічні викладеному, позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, просила позов задовольнити, а в подальшому не з'явилася не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву у якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить проводити розгляд у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.1996 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С., згідно умов п. 1 якого [PERSON] купила садовий будинок, розміщений в с. Наварія Пустомитівського району Львівської області та складається з однієї житлової кімнати, літньою житловою площею 16,2 кв.м., кладовки, веранди, що належав [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення від 09.10.1996 року, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0395 га, призначеній для ведення садівництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 050673, від 29.04.1996 року. У відповідності із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, такій було присвоєно кадастровий номер 4623610100:07:000:0220. Згідно довідок від 19.10.2013 року виданих СТ «Вікторія-Нафтогазбуд» [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0395 га та регулярно сплачує передбачені чинним законодавством грошові внески за землю. Цими документами також підтверджено, що їй належить садово-городний будинок, розміщений в с. Поршна Пустомитівського району Львівської області, заборгованості в неї перед кооперативом немає, пільгові внески за час користування будинком на праві власності виплачено повністю. Відповідно до протоколу №5 загальних зборів садово-городнього кооперативу «Вікторія-Нафтогазбуд» від 19.10.2013 року, кооперативом було закріплено право власності на земельну ділянку площею 0,0395 га, яка розташована на території садово-городнього кооперативу «Вікторія-Нафтогазбуд» за [PERSON] Положеннями ст. 30 ч.1 ЗК України (в редакції 1990 року), котрий діяв в момент укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], встановлено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Окрім того, ПВС України у п. 18 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року роз'яснив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01.01.2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. З огляду на вище наведене, беручи до уваги той факт, що при укладенні 11.10.1996 року між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу садового будинку до покупця, [PERSON] фактично перейшло і право власності на земельну ділянку на якій розміщений вказаний будинок, оскільки інше не було передбачене вказаним договором, окрім того вказаний перехід права власності відбувся в силу закону без необхідності в даному випадку окремої цивільно-правової угоди. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, навіть якщо такі перешкоди не пов"язані з позбавленням володіння. Вимогами ст.392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved