Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 24.03.2015р. року він передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 33 000,00 доларів США, що за курсом НБУ на той час становило 867 900,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути зазначену суму до 24.05.2015р., що підтверджується розпискою від 24.03.2015р. Відповідач свої зобов'язання до цього часу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 867 900,00 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - 28 890,20 грн. та судові витрати. Пзивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому у відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує позивач. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 24.03.2015р. року [PERSON] написав розписку про отримання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 33 000,00 доларів США, що за курсом НБУ на той час становило 867 900,00 грн. та які зобов`язався повернути до 24.05.2015р. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов'язання до цього часу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи, а відповідно є такими, що підлягають задоволенню, а саме стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму позики в розмірі 867 900,00 грн. та 3% річних в розмірі 28 890,20 грн. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 6 890,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved