Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконкому Вінницької міської ради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов»язання укласти договір найму жилого приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач тривалий час працював на Вінницькому заводі «Термінал». На підставі спільного рішення адміністрації підприємства від 11.08.1987 року йому було видано ордер № 195 на заселення кімнати в гуртожитку по [ADDRESS], номер кімнати в ордері вказаний не був. [PERSON] була виділена кімната № 766, а потім з 12.12.1987 року позивача було переселено в кімнату [NUMBER], де він і проживає постійно до цього часу. Після заселення позивача в кімнату [NUMBER], він був зареєстрований в гуртожитку, але номер кімнати в штампі про паспортну реєстрацію не зазначений. [PERSON] є основним квартиронаймачем займаної кімнати [NUMBER], і на його ім"я відкритий особовий рахунок [NUMBER] в МКП ЖЕК № 6. В даний час будинок переданий на баланс Вінницької міської ради і мешканцям дозволена приватизація займаних житлових приміщень. Бажаючи скористатись даним правом, просив суд визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням займаної кімнати [ADDRESS] яка складається з 1 кімнати житловою площею 11, 0 кв.м.,загальною площею 19,57 кв.м. та зобов'язати відповідний орган виконкому Вінницької міської ради укласти з ним, [PERSON], договір найму житлового приміщення на кімнату [ADDRESS] Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні кожен окремо, позовні вимоги підтримали, просили суд визнати за [PERSON] право користування жилим приміщенням займаної кімнати [ADDRESS] яка складається з 1 кімнати житловою площею 11, 0 кв.м., загальною площею 19,57 кв.м. та зобов'язати відповідний орган виконкому Вінницької міської ради укласти з [PERSON] договір найму житлового приміщення на кімнату [ADDRESS] Представник відповідача Кріпак О.М. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, свідків дослідивши матеріали справи, інвентарних справ № 110650, 108257, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в картці прописки від 12.12.1978 року [PERSON] зареєстрований в кімнаті [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS](а.с.7). Відповідно до довідки № 5183 від 09.12.2014 року МКП ЖЕК № 6 [PERSON] проживає і постійно зареєстрований в [ADDRESS] яка складається з 1 кімнати загальною площею 19,57 кв. м. жилою площею 11,00 на шостому поверсі, особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON] (а.с. 8). Згідно до довідки від 09.12.2014 року виданої МКП ЖЕК № 6 особовий рахунок [NUMBER] належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 05.12.2014 року, за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON](а.с.10). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожен окремо, показали суду, що [PERSON] дійсно проживає за адресою м. Вінниця, [ADDRESS] з 1978 року. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року (з наступними змінами) зазначено, що при вирішенні спорів про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з»ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім»ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщені, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, чи не обумовлювалося угодою між цими особами, наймачем і членом сім»ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім»ї наймача ( власника) приміщення або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлового права мешканців гуртожитку» громадяни, які на законних підставах тривалий час (не менше п'яти років) зареєстровані та фактично проживають у гуртожитках, призначених для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, та не мають власного іншого житла, проживають у гуртожитках, що є об'єктами права державної чи комунальної власності, мають право на приватизацію займаного житла у вигляді окремої кімнати. Саме не зазначення в паспорті позивача номера кімнати створює перешкоди реалізувати зазначене право на житло (а.с.4 .) Згідно до п.п. 2, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договору найму. Наймач жилого приміщення гуртожитку зобов'язаний укласти договір про надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово - комунальні послуги у встановлені строки. Статтею 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем , на ім'я якого видано ордер. Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, позивач будучи в трудових відносинах з Вінницьким заводом «Термінал», отримав на правових підставах кімнату для проживання в гуртожитку по проспекту Ленінського Комсомоолу, 8-а, де він проживає з 1978 року і що є єдиним його житлом ( а.с.46-47), а тому, за викладених обставин, набув права користування ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved