Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що своїм листом від 08.12.2015 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва повідомило Деснянську РДА в м. Києві про те, що під час проведення підприємством роботи по виявленню житла поточного звільнення було встановлено, що у квартирі [ADDRESS] у Деснянському районі м. Києва без будь-яких правовстановлюючих документів проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] Оскільки на даний час відповідачі займають спірне житло без будь-яких правових підстав, будь-яких розпорядчих чи дозвільних документів про зайняття відповідачами квартири [ADDRESS] немає, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом до суду, просив суд виселити відповідачів з безпідставно займаного жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представники позивача підтримали в повному обсязі вимоги позову та просили суд про їх задоволення. Відповідачі в судовому засіданні не визнали, пред»явлений позивачем до них позов, просили відмовити в його задоволенні. Відповідач [PERSON] пояснила, що розуміє, що вони з сином незаконно займають житлове приміщення, а саме квартиру [ADDRESS], проте жити їм немає де, а щоб зробити капітальний ремонт в будинку [ADDRESS], де вони проживали раніше їм потрібно п»ять років. Представник відповідачів в судовому засіданні подала письмові заперечення на позов, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, в своїй письмовій заяві просив проводити розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представників позивачів, відповідачів, їх представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України позбавити громадянина житла можливо лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Представника Президента України у Ватутінському районі м. Києва від 14.02.1994 року №173 «Про розгляд заяв громадян та організацій Ватутінського району по квартирних питаннях» [PERSON] складом сім»ї з 4 осіб:він, дружина та двоє дітей у зв»язку із пожежею, яка виникла 26.10.1993 року в будинку [ADDRESS] та враховуючи, що зазначений будинок потребує капітального ремонту, без якого проживати у ньому неможливо, було надано право тимчасового проживання у [ADDRESS]. Дане розпорядження Представника Президента України містить умову, що квартира за вищевказаною адресою надається родині [PERSON] для тимчасового проживання без видачі ордера і права прописки строком на два роки - термін виконання ремонтних робіт. В подальшому, на підставі відповідних розпоряджень Ватутінської РДА в м. Києві від 22.05.1998 року №770, від 13.04.1999 року №335, від 25.01.2001 року №71 «Про розгляд заяв громадян та організацій Ватутінського району по квартирних питаннях» термін проживання родини [PERSON] у квартирі за вищевказаною адресою неодноразово подовжувався. Востаннє, родині відповідачів було подовжено строк проживання в квартирі до 01.01.2003 року. Відповідно до довідки виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 05.01.2016 року №1 в квартирі [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи. Спірна квартира складається з однієї ізольованої кімнати, жилою площею 18.8 кв.м. Відповідно до актів, складених працівниками ЖЕД 307 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 01.09.2015 року, 08.12.2015 року, 21.01.2016 року у спірній квартирі на даний час проживають відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» на підставі розпорядження Деснянської РДА в м. Києві від 30.01.2015 року №48 «Про закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» майна. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 31.01.2011 року №121 «Про реалізацію районними в м. Києві державними адміністраціями окремих повноважень», доручено районним в м. Києві державним адміністраціям реалізовувати окремі повноваження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), надані виконавчому органу Київської міської ради (КМДА) згідно з ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Пунктом 10 додатку 4 до вказаного розпорядження, Деснянській РДА в м. Києві надано повноваження здійснювати облік житлового фонду та контроль за його використанням. Статтею 18 ЖК Української РСР визначено, що управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом. Статтею 58 ЖК Української РСР визначено, що єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення є ордер, виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Як було встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачами не було укладено договору найму спірного житлового приміщення. Ордер на зайняття спірного житлового приміщення відповідачам не видавався. Крім того, відповідачі по справі не перебувають на квартирному обліку в Деснянській РДА м. Києва як особи, які потребують поліпшення житлових умов. Під час знаходження даного спору у суді, відповідачі 18.04.2016 року письмово звернулися до Деснянської РДА в м. Києві з проханням продовження їх родині терміну проживання за місцем тимчасового проживання в [ADDRESS]. 21.06.2016 року у відповідь на звернення, Деснянська РДА в м. Києві повідомила відповідачів про те, що порушене ними питання було повторно розглянуто на черговому засіданні громадської комісії з житлових питань при Деснянській РДА в м. Києві 16.06.2016 року та прийнято рішення - відмовити родині відповідачів у продовженні терміну тимчасового проживання у вказаній квартирі. Судом в судовому засіданні також встановлено, що відповідачами на прохання позивача не було надано письмового повідомлення про наближений термін виконання ремонтних робіт щодо відбудови будинку [ADDRESS], який є їх власністю, а також витягу на всіх членів сім»ї з Державного реєстру прав щодо наявності/відсутності у громадян об»єктів нерухомого майна, що належить на праві власності. Таких доказів відповідачами не було надано і під час розгляду справи судом. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі в судовому засіданні на підтвердження своїх заперечень проти позову, будь-яких доказів не надали. Частиною 3 ст. 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявленого позову та можливість його задоволення. Оскiльки суд задовольняє позовнi вимоги, з вiдповiдачів на користь позивача вiдповiдно до ст. 88 ЦПК України пiдлягають стягненню судовi витрати по справi, якi складаються з витрат по сплатi судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved