Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

В серпні 2017 року [PERSON] пред'явив позов до Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] що фактично належав її матері [PERSON], яка померла [INFO] в с. Зеленці Старокостянтинівського району. Свої вимоги обґрунтовує тим, що не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на заявлене спадкове майно, яке було побудоване в 1965 році його батьками [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], в зв'язку з чим йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просила задовольнити позов за обставин на їх обґрунтування. Представник відповідача подав до суду аналогічну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Зеленці Старокостянтинівського району, про що складено відповідний запис № 4 згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 лютого 2006 року. Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Губчанської сільської Старокостянтинівського району від 28 липня 2017 року за № 681 згідно записів в погосподарській книзі житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] У відповідності до даних довідок виконавчого комітету Губчанської сільської ради Старокостянтинівського району від 28 липня 2017 року за № № 679-680 в склад сім'ї [PERSON] на день смерті входила дружина [PERSON], яка була зареєстрована та проживала за даної адресою до дня смерті одна. [PERSON] помер [INFO] в с. Зеленці Старокостянтинівського району (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], виданого Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району 05 червня 1996 року). Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району 06 листопада 1960 року. Факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON], як сина та матері, підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 04 грудня 1952 року Губчанською сільською радою Старокостянтинівського району. На підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 19 березня 2010 року (справа № 2-564/2010) позивач 23 липня 2010 року подав до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 543/2010 від 23 липня 2010 року. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи вбачається, що позивач являється єдиним спадкоємцем до майна померлої. Інших спадкоємців, а також передбачених законом та ст. 1241 ЦК України, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що фактично належав [PERSON], який помер [INFO], спадкоємцем якого була його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, проте не встигла оформити спадкові право померла [INFO]. За змістом довідки Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації за № 609 від 10 липня 2017 року право власності на вищевказане домоволодіння не зареєстроване. Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 2221/02-31 від 27 липня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння по [ADDRESS] після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю реєстрації права власності. Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Частиною 3 наведеної статті передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частиною 4 цієї статті також встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до переконання, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набула право власності на вищевказане домоволодіння відповідно до закону. Приймаючи до уваги те, що позивач є її спадкоємцем за законом та прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на вказане спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього за спадкодавцем, а також не може в адміністративному порядку звернутися задля оформлення права власності, так як власник помер, тому права позивача підлягають захисту, а вищевказані обставини не можуть бути підставою для відмови у захисті права позивача. З огляду на вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved