Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про в"їзд та виїзд малолітньої дитини із зони АТО та виїзд за кордон без дозволу батька. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 15.01.2009 року вона розірвала шлюб із відповідачем [PERSON]. В шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. З початку проведення АТО у 2014 році на території Луганської області вона разом із донькою переїхала проживати до м. Києва. Відповідач з початку проведення АТО проживав у м.Луганськ та періодично приїздив до м. Києва для побачень з дитиною. Спірних питань щодо місця проживання дитини та участі у вихованні не виникало. 25.05.2016 року відповідач надав свій дозвіл на в'їзд та виїзд дитини до зони АТО та за кордон до Білорусії та Російської Федерації з метою відпочинку включно до 01.09.2016 року. Позивачем було отримано на ім'я дитини закордонний паспорт. З кінця травня 2016 року відповідач різко перестав виходити на зв'язок, перестав зустрічатися з дитиною та приймати участь у її вихованні. В результаті дитина не може відвідати разом із позивачем родичів на території проведення АТО у м.Стаханів Луганської області, ні виїхати під час шкільних канікул за кордон для відпочинку, що безумовно перешкоджає повноцінному розвитку дитині та її праву на оздоровлення і відпочинок. Спроби відшукати відповідача та вийти з ним на зв'язок ні до чого не призвели. Позивач 28.07.2016 року звернулась до Шевченківського управління поліції ТУ НП в м. Києві з метою встановлення місця знаходження відповідача, але їй було повідомлено, що проведеними пошуковими заходами фактична адреса місця проживання [PERSON] не була встановлена, та було відмовлено у введенні матеріалу ЖЄО №60280 від 28.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання 17.10.2017 року та 19.10.2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надав, був належним чином повідомлений про розгляд справи через оголошення у газеті "Урядовий кур"єр. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив винести рішення на розсуд суду. 19.10.2017 року винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано 15.01.2009 року (а.с.5). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER]. Батько дитини - [PERSON], [INFO] - [PERSON] (а.с.6), згідно позовної заяви, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Територія м.Луганськ є тимчасово окупованою територію, що є загальновідомим фактом та в силу ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. На тимчасово окупованій території зупинено проведення будь-яких нотаріальних дій. Згідно ст. 150 ч. 2 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян в Україну" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки відповідач не надає передбачений законом дозвіл на виїзд дитини за кордон з перелічених вище причин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved