Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], в якому просила суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 31 по вул. Рибалко, буд. № 35 у м. Харкові. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності. За згодою позивачки у квітні 2011 року у вищезазначеній квартирі було зареєстровано її онуку [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації відповідачі не мешкають за своїм місцем реєстрації, оскільки фактично мешкають у м. Маріуполь Донецької області. Комунальні послуги відповідачі не сплачують, в квартирі не проживають та не з'являються, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знялися, чим здійснюють позивачу перешкоди у користуванні своїм майном. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.11.2015 року частково задоволено її позов [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належній їй квартирі. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надав суду клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність, у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Представник Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS], загальною площею 42,4 кв.м, належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 січня 1995 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер 8-95-48198. Право власності зареєстровано в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером П-8-7814/ Згідно довідки, виданої 05.04.2016 року Дільницею КП "Жилкомсервіс" за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 24.11.2015 року частково задоволено її позов [PERSON] була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належній позивачці квартирі. Згідно повідомлення Фрунзенського районного відділу у м.Харкові від 26.04.2016 року №19/2219, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що відповідачі з моменту реєстрації з 2011 року до квартири не вселилися та жодного дня в ній не проживали, комунальні послуги не сплачували та проживають за постійним місцем мешкання у [INFO]. Згідно довідки Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 59/10784 від 20.08.2015 року, будь хто з приводу перепон у проживанні у спірній квартирі до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не звертався. Згідно довідки КЗОЗ "Харківська міська дитяча поліклініка №15" № 689 від 05.10.2015 року, за адресою: [ADDRESS] згідно з даними Журналу перепису дільниці, діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], станом на 05.10.2015 року за наданням медичної допомоги звернень дітей за вищевказаною адресою до поліклініки не було. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою № 31, буд. № 35 по вул. Рибалко у м. Харкові шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою.

Outcome: approved