Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 27 серпня 2018 року звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.01.2012 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 30.04.2018 року має заборгованість у сумі 112223,96 (сто дванадцять тисяч двісті двадцять три) гривень 96 копійок, яка складається з наступного: 4869,70 грн. - заборгованість за кредитом; 107354,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз'яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказана ухвала повернулась на адресу суду без вручення відповідачу з відміткою органу зв'язку: «за зазначеною адресою не проживає». З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак відповідач станом на 21.11.2018р. відзив на позов до суду не подала. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.01.2012 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 11-34). Відповідно до пункту 1.7. статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») (а.с.41-42). Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.9). Із матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов'язання по видачі кредиту, а [PERSON] порушила умови кредитного договору та станом на 30.04.2018 року у нього наявна заборгованість у сумі 112223,96 (сто дванадцять тисяч двісті двадцять три) гривень 96 копійок, яка складається з наступного: 4869,70 грн. - заборгованість за кредитом; 107354,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с.6-7). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустила заборгованість за кредитом і сплатою процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту. Враховуючи викладені обставини, суд приходить висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору за період з 10.01.2012р. по 30.04.2018р. становить 112223,96 (сто дванадцять тисяч двісті двадцять три) гривень 96 копійок, яка складається з наступного: 4869,70 грн. - заборгованість за кредитом; 107354,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 1762,00 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved