overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До суду звернулася позивачка з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивачка вказує, що з відповідачем вона уклала шлюб 14.08.2013 р., який було зареєстровано у відділі РАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області , за актовим записом № 52. Від сумісного шлюбу у них є дитина - син [PERSON] , [INFO] р. н . Спільне життя з відповідачем не склалося , так як останній постійно учиняв сварки , виникли розлади в сі"ї , ставлення один до одного погіршилося , ще під час її вагітності та після народження сина щоразу погіршується. Такі стосунки , на її думку негативно впливають на виховання та розвиток сина. В результаті всіх вищенаведених подій вона втратила почуття поваги та любові до відповідача , тому вважає , що подальше збереження шлюбу неможливе. Примирення неможливе. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем . Позивачка у судове засідання не з'явилась. У своїй заяві просить суд розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі . Також просить суд прийняти заочне рішення , в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі 224 ЦПК України прийняти заочне рішення . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто перебувають у шлюбних відносинах і від даного шлюбу мають спільну дитину. Дані факти підтверджуються відповідними доказами - свідоцтвом про шлюб ( серії [NUMBER] ) та свідоцтвом про народження ( серії [NUMBER] ) . Судом також встановлено, що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені відповідачкою при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

До суду звернулася позивачка з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову позивачка вказує, що з відповідачем вона уклала шлюб 29.12.2007 р., який було зареєстровано у відділі РАЦС Петропавлівського РУЮ Дніпропетровської області . Від сумісного шлюбу у них дитина - син [PERSON] , [INFO] р. н . Спільне життя з відповідачем не склалося , так як останній постійно учиняв сварки , спричиняв їй моральний біль , внаслідок чого їхнє подальше життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам сина. У зв"язку з цим вона припинила з ним шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем . Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка у судове засідання не з'явилась. У своїй заяві просить суд розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності та розірвати шлюб. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони дійсно уклали шлюб , тобто тобто перебувають у шлюбних відносинах і від даного шлюбу мають спільну дитину. Судом також встановлено, що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені відповідачкою при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До суду звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом про визнання державного акту недійсним та зобов"язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивачі покликаються на те, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті залишився заповіт, відповідно до якого їхня сестра мала успадкувати належне їй майно, однак вона відмовилась від прийнятя спадщини, тому позивачі являються єдиними спадкоємцями. При зверненні до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. у зв"язку з тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку виправлено площу даної земельної ділянки. За таких обставин державний акт є недійсним. Тому, позивачі змушені звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачі в судове засідання не з"явилися, але подали суду заяви в яких справу просять розглядати без їх участі. Позов підтримують повністю. Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, але подали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі, позов визнають. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №100467 від 13.05.2009 року, виданий Корецьким районним відділом земельних ресурсів на ім"я [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.10.2013 року виданого виконкомом Даничівської сільської ради Корецького району Рівненської області, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно розпорядження Корецької райдержадміністрації №664 від 11 грудня 2007 року [PERSON] видано державний акт на право власності на землю. Згідно п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, Затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається. Відпвідно до п.г ч.1 ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; Відповін до ч.1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 13 липня 2002 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ у Київській області, актовий запис № 36, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе із-за різних характерів та поглядів на життя. Злагоди в сімейному житті між ними немає. Проживаючи спільно, вони постійно конфліктували на побутовому рівні, що призвело до повного розриву їхніх сімейних стосунків. Шлюбних стосунків вони не підтримують тривалий час, тому примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Допитаний за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за його згодою позивач суду показав, що він з відповідачем з 13 липня 2002 року проживають в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON]. Із-за різних характерів та поглядів на життя між ними зникло взаєморозуміння. Проживаючи спільно, вони постійно конфліктували на побутовому рівні, що призвело до повного розриву їхніх сімейних стосунків. Протягом двох років він зустрічається з іншою жінкою, з якою з жовтня 2013 року проживає в цивільному шлюбі. Примирення між ними неможливе. В судове засідання відповідач не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його показання в якості свідка та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 13 липня 2002 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ у Київській області, актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим повторно 19 грудня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ у Київській області (а.с. 5). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим повторно 19 грудня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Ставищенського РУЮ у Київській області (а.с. 6) та довідкою про склад сім'ї, виданою 19 грудня 2013 року виконкомом Ставищенської селищної ради за № 5621 (а.с. 7). З жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки, з цього часу проживають окремо, що підтверджується показаннями позивача, даними в судовому засіданні. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 29 червня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС Таращанського РУЮ, актовий запис № 44, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подружнє життя з дружиною не склалося. Після одруження вони проживали в м. Тараща, а на початку квітня переїхали жити в с. Ясенівка до матері дружини. Через 3 дні після переїзду відповідач сказала, що не хоче проживати разом з ним, тому він забрав свої речі і залишив сім'ю. В квітні 2014 року вони припинили шлюбні стосунки. В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала. Допитана за ухвалою суду відповідно до ст. 184 ЦПК України в якості свідка за її згодою відповідач суду показала, що вони одружилися 29 червня 2013 року. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. В квітні 2014 року, після того як стало відомо, що дочці необхідно робити операцію, на яку потрібні кошти, позивач залишив сім'ю. На даний час позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою дружиною. Примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]" Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши покази відповідача в якості свідка та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 29 червня 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Таращанського РУЮ у Київській області, актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 6 лютого 2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Таращанського РУЮ у Київській області (а.с. 16). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим повторно 12 лютого 2015 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Таращанського РУЮ у Київській області (а.с. 8), довідкою про склад сім'ї, виданою 23 лютого 2015 року виконкомом Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області за № 85 (а.с. 7) та показами допитаної в якості свідка відповідача. В квітні 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що взаємовідносини, які склались в сім'ї сторін, свідчать про те, що їх сім'я розпалася остаточно і збереження такого шлюбу неможливе і недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся позивач про стягнення з відповідача 30224,78 грн., згідно кредитного договору №009-28059-091112 від 09.11.2012 року, на підставі якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 18800,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 04.06.2015 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість в сумі 30224,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, своєю заявою просить розглянути справу в його відстність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про день слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 09.11.2012 року Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та відповідач [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 009-28059-091112. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 18800,00 грн. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 04.06.2015 року не виконує належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Статтями 1049,1054 Цивільного кодексу України, передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, станом на 04 червня 2015 року за відповідачем по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договором №009-28059-091112 від 09.11.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 30224,78 грн., яка складається з : - 10255,11 грн. тіло кредиту; - 8544,89 грн. прострочене тіло кредиту; - 11424,78 грн. заборгованість за відсотками; - 0,00 грн. заборгованість за комісіями. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Суд, також враховує положення ст.611 ЦК України, де зазначено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що Відповідач не виконав умов договору, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 10 653,25 грн. задовольняється у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 12 березня 2016 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу дітей не мають. Їхня сім'я існує юридично, причинами чого є різні погляди на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння, психологічна несумісність і небажання покращити сімейні відносини. Вони остаточно припинили шлюбні стосунки. Примирення між ними та подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище „[PERSON]". Позивач до суду подала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутність, шлюб просить розірвати, оскільки з позивачем вони з жовтня місяця 2017 року шлюбних стосунків не підтримують, з того часу спільно не проживають. Понесені судові витрати бере на себе. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 12 березня 2016 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 11. Від даного шлюбу дітей не мають. З жовтня місяця 2017 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Вказані обставини підтверджуються: письмовою заявою позивача (а. с. 28), свідоцтвом про шлюб (а.с. 6), довідкою Ставищенської селищної ради № 6990/6 від 04.12.2017 року (а.с. 7). У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві та встановлені в судовому засіданні, ту обставину, що позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини, зазначені в позовній заяві, відповідач в судове засідання не прибув, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, відсутність заперечень відповідача, суд вважає що причини, що її спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що 9 серпня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В січні 2014 року стосунки між ними погіршились, вона з дитиною залишила відповідача та повернулась проживати до своєї матері. Стосунки вони припинили остаточно. Вона бажає розірвати шлюб. Проте дочка не досягла річного віку. Позивачка просить встановити режим окремого їх з відповідачем проживання як подружжя з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Суду пояснила, що спору майнового характеру між ними немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив, що 20 січня 2014 року позивачка залишила його та з дитиною перейшла проживати до своєї матері. З вказаного часу вони з позивачкою шлюбні стосунки не підтримують. Підтвердив, що спору майнового характеру між ними немає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та перевіривши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачі знаходяться у шлюбі з 9 серпня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від сумісного життя подружжя мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як роз'яснив Пленум ВСУ у п.12 Постанови від 21.12.2007 N 11 „Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи заяву в порядку ст. 119 СК ( 2947-14 ), суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань. За змістом зазначених положень суд може вирішити у порядку, на якій посилаються заявники лише заяву про встановлення подружжю режиму безстрокового окремого проживання у разі надання доказів, що є доцільність такого рішення, що пов'язано із фактичними взаєминами сторін. Статтею 119 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. З огляду на те, що із січня місяця 2014 року сторони проживають окремо і не підтримують подружніх відносин, проживають окремо, спору майнового характеру та спору про місце проживання дитини між ними немає, ураховуючи характер відносин, що склалися між сторонами на даний час та того, що позивачка не бажає проживати спільно і ніхто не може примусити їх жити спільно, що інститут сепарації є юридичним закріпленням одного із проявів права кожного з подружжя на особисту свободу, не суперечить Конституції України та не порушує права подружжя, та враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved