Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 грудня 2016 року [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-4 Сaravelle», н.з. Республіки Польща [NUMBER] по вул. Драгоманова в м. Володимир-Волинський, Волинської області не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу допустив зіткнення із стоячим у заїзній кишені автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем [PERSON] було пошкоджено належний йому автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS» н.з. [NUMBER], чим заподіяно йому матеріальну та моральну шкоду. На момент вчинення ДТП страхова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON]І була застрахована у страховій компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. (Республіка Польща) представником якої на території України є ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на свою користь страхове відшкодування, що становить витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу в розмірі 23406,86 грн. та стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, що становить різницю витрат, необхідних для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та реальною вартістю пошкодженого транспортного засобу у розмірі 13595,31 грн., та матеріальне відшкодування за упущену вигоду в розмірі 21300, 00 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді від 17.04.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ДТП в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення ДТП та упущеної вигоди залишено без розгляду. Ухвалою судді від 17.04.2018 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В судове засідання позивач подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак його представник подав заяву, в якій зазначив, що розгляд справи просить проводити за його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечив позивач. Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України. Судом встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 11.12.2016 р. у м. Володимирі-Волинському за участю водія [PERSON] та [PERSON], СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР за №12016030060001107 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що 11.12.2016 року, близько 19 год., [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen T-4 Сaravelle», р.н. Республіки Польща [NUMBER] по вул. Драгоманова в м. Володимирі-Волинському, не вибравши безпечної швидкості руху та інтервалу, допустив зіткнення із автомобілем марки &#171;ЗАЗ-DAEWOO SЕNS&#187; р.н. [NUMBER], котрий стояв, під керуванням [PERSON] Із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), довідки про ДТП вбачається, що в результаті ДТП автомобіль марки &#171;ЗАЗ-DAEWOO SЕNS&#187;, р.н. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. За результатами досудового розслідування 29.12.2016 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв"язку із відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. Проте, із змісту постанови вбачається, що в прямому причинному зв»язку з даною ДТП та її наслідками є порушення правил дорожнього руху водієм [PERSON], а саме п. 2.3.б, 2.9.а, 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху України. Таким чином, органом досудового розслідування встановлено, що в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак його дії перебувають в прямому причинному зв»язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Дана постанова, в якій встановлено причинний зв»язок дій [PERSON] з ДТП та її наслідками, не оскаржувалась [PERSON] в порядку, визначеному КПК України та набрала законної сили. Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.03.2017 р. підтверджується, що провадження у справі про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв»язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Із змісту цієї постанови встановлено, що підставою закриття справи про адміністративне правопорушення стала обставина складання протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою. Оскільки позивачу шкода завдана [PERSON] внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, тому обов'язок відшкодувати таку шкоду виникає у її завдавача незалежно від наявності вини. Свідоцтвом про реєстрацію танспортного засобу СХТ 833685 підтверджується, що [PERSON] є власником автомобіля марки &#171;ЗАЗ-DAEWOO SЕNS&#187;, р.н. [NUMBER], а тому має право вимоги про відшкодування шкоди завданої йому майну, внаслідок ДТП. Відповідно до роз"яснень, які містяться у п. 7 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ, при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов'язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК). Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Проте, на судовий розгляд справи не надано жодних доказів, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого [PERSON] Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у компанії Powszechny Zaklad Ubezpieczen S.A. (Республіка Польща) і представником його страхової компанії на території України є ПрАТ СК «ПЗУ Україна», котра уповноважена здійснювати врегулювання та відшкодування шкоди, завданої під час ДТП, що підтверджується листом Департаменту міжнародного страхування від 08.02.2017 р. Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» є особою, котра несе цивільно-правову відповідальність [PERSON], як завдавача шкоди, перед позивачем, за шкоду заподіяну ним внаслідок ДТП. Звітом про оцінку вартості збитків підтверджується, що вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO SЕNS», р.н. [NUMBER] становить 23406,86 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача про обов»язок відповідача відшкодувати шкоду, а також розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу (23406,86 грн.) та докази того, що відповідачем дана шкода відшкодована позивачу. З огляду вищенаведеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна», будучи особою, котра несе цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду завдану ним джерелом підвищеної небезпеки, зобов»язана відшкодувати [PERSON], як власнику пошкодженного транспортного засобу, шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, котра становить 23406,86грн. та не спростована жодними належними та допустимими доказами. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обгрунтованими, доведеними, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved