Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття посилаючись на те, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. 27.05.2014 року сталось залиття її квартири. Залиття сталось з вини відповідача, в зв'язку з тим, що було вирвано кран на підводку до пральної машини. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 18700 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., 500 грн. за проведення експертизи та 345 грн. судового збору. В судовому засіданні представник відповідача спочатку судового засідання позов визнав частково, а саме: в частині матеріальної шкоди, вартість якої встановлено неправильно, а в частині моральної шкоди позов не визнав взагалі. В подальшому, після роз"яснення судом права на заявлення клопотання про призначення експертизи, представник відповідача позов в частини відшкодування матеріальної шкоди визнав. Щодо стягнення моральної шкоди заперечує. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з пояснень та матеріали справи, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10,11). Позивач звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 травня 2014 року з вини відповідача, якій належить квартира [ADDRESS], було залито її квартиру. На підтвердження даного факту надала акт від 27.05.2014 року (а.с.14). Актом від 27.05.2014 року зафіксовано, що відбулось залиття квартири [ADDRESS]. Залиття відбулось з вини мешканців квартири [ADDRESS], які не слідкували за станом сантехнічних приладів, а саме зірвало кран на підводку до пральної машини (а.с.14). Факт залиття квартири № 7 сторонами не оспорюється. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зі звіту про оцінку вбачається, що ринкова вартість послуг та будівельних матеріалів (відновлювального ремонту) для квартири [ADDRESS], що зазнала збитків внаслідок залиття водою становить 18700 грн. (а.с.18-57). Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі. В судовому засіданні судом на виконання вимог ст. 10 ЦПК України, сторонам було роз»яснено право про можливість заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, але сторони відмовились, тому суд при визначенні суми матеріальних збитків виходить з доказів, які наявні в матеріалах справи. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Отже, на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 18700 грн. Крім того, відповідно до ч.2 п.1 ст. 22 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 500 грн. сплачені позивачем за проведення оцінки з визначення вартості збитків завданих внаслідок залиття квартири (а.с.58). Однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивача, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, вона стала непридатна для проживання, сирість, волога та запах плісняви не надають можливості для постійного проживання. В зв»язку з чим вона була вимушена переїхати жити до родичів у м. Кіровоград. Також позивач зазнала не мало переживань та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила майно та повинна відповідати за свої дії протягом півроку не має на меті добровільно відшкодувати заподіяну шкоду. Моральну шкоду оцінює в сумі 10000 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в пункті 5 роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки позивачем не додано жодного доказу на підтвердження спричинення фізичних та моральних страждань, негативних наслідків від отриманих хвилювань, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial