Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

В травні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір аліментів, що присуджені за рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року та стягувати з відповідача щомісячно 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що витрати на утримання спільної з відповідачем дитини з 2015 року значно зросли, а також на той факт, що мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що згідно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року, яке набрало законної сили 30 червня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 8 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З довідки виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області від 24 квітня 2018 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утримані. Окрім цього, довідкою, виданою медичною установою за місцем реєстрації дитини, підтверджується, що [PERSON] часто знаходиться на амбулаторному та стаціонарному лікуванні з приводу наявних у неї захворювань. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Загальними положеннями ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вік дитини, її потреби, які не можуть бути меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров"я дитини, рівність обов'язку обох батьків щодо участі в утриманні дитини до її повноліття та той факт, що відповідач будь-яких доводів для заперечення позовних вимог не навів, доказів, які б підтверджували його неспроможність у сплаті аліментів в розмірі, в якому просить позивач, не надав, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» враховує, що аліменти у новому розмірі при їх зміні сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Окрім цього, не допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, оскільки даний припис Закону застосовується у справах про стягнення аліментів, а не зміни їх розміру. За змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved