Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Заявниця, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою посилаючись на те, що 13 липня 2016 року помер її батько [PERSON] [INFO]. Після його смерті 14.07.2016 року було видано «лікарське свідоцтво про смерть», в якому зазначено, що [PERSON] помер 13 липня 2016 року. Заявниця із наявним вищевказаним свідоцтвом звернулася до легітимного державного українського органу Станично Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області із проханням зареєструвати смерть її батька та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Тому заявниця була вимушена звернутися до суду.\~\~\~\~\~\~\~ Заявниця в судове засідання не з'явилась, була повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи Станично Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2016 року помер [PERSON] [INFO]. Заявниця є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР № 1661093, виданим 13 червня 1962 року Станично Луганським бюро РАЦС Луганської області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася 18 травня 1962 року, батько - [PERSON], мати [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу від 14 березня 1987 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] 14 березня 1987 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Згідно лікарської довідки про смерть [PERSON] помер 13.07.2016 від хронічної судинної енцефалопатії 3 ст., атеросклерозу судин головного мозку. Заявниця із наявним вищевказаним свідоцтвом звернулася до легітимного державного українського органу Станично Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області з проханням зареєструвати смерть її батька та видати свідоцтво про смерть, встановленого, у відповідності до законодавства України, зразку. Проте їй листом від 21.07.2016 року було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва. Відповідно до ст. 257-1 ч.1,ч.4,ч.5 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи". Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved