Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Керівник Мелітопольської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку. Так, в позові зазначено, що Мелітопольською місцевою прокуратурою Запорізької області у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.12.2016\~під №42016080000000410\~за ч.2\~ст.\~364\~КК України,встановлені порушення вимог чинного законодавства при прийнятті Кирилівською селищною радою рішень із земельних питань. Запорізькою обласною державною адміністрацією листом №08-20/585 від 04.04.2002 надано ПП [PERSON] дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування бази відпочинку на косі Федотова на землях запасу Кирилівської селищної ради Якимівського району в довгострокову оренду на 49 років. На підставі вказаного дозволу на замовлення ПП [PERSON] розроблено проект відведення земельної ділянки для розміщення бази відпочинку. Згідно з вихідною земельно-кадастровою інформацією вказаного проекту, відведення земельної ділянки в оренду площею 0, 51 га запроектовано за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення на - землі рекреаційного призначення. Вказаним проектом відведення передбачено відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у зв`язку з вилученням сільськогосподарських угідь для несільськогосподарських потреб. Зазначений проект отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 21.02.2003 № 215. Пунктом 1.5 розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації № 73 від 27.02.2003 «Про відведення земель» надано в довгострокову оренду ПП [PERSON] землі запасу Кирилівської селищної ради Якимівського\~району площею\~0,\~51\~га пасовищ\~на 49\~років для\~розміщення бази\~відпочинку на\~косі Федотова.\~Пунктом 3\~вказаного розпорядження\~доручено Якимівській\~районній державній\~адміністрації укласти\~з ПП\~ [PERSON] \~договір оренди\~землі.20.06.2003 між Якимівською районною державною адміністрацією та ПП [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0, 51 га пасовищ. Земельну ділянку передано в оренду під розташування бази\~відпочинку.\~Договір посвідчено\~державним нотаріусом\~Якимівської державної\~нотаріальної контори\~Тимченко Є.С.\~та зареєстровано\~в Якимівському\~районному відділі\~земельних ресурсів\~01.07.2003\~за №\~19.Рішенням Запорізької обласної ради від 29.09.2004 в межі смт. Кирилівка включено село Азовське загальною площею 288, 7 га, село Степок загальною площею 8, 3 та 1078, 38 га земель та затверджено межі смт.\~Кирилівка загальною\~площею 1654,\~28\~га.У зв`язку з цим, 04.07.2007 до вказаного договору оренди від 20.06.2003\~укладено додаткову\~угоду,\~яку з\~боку орендодавця\~підписано Кирилівською\~селищною радою.У послідуючому,\~рішенням сесії\~Кирилівської селищної\~ради №\~23\~від28.12.2009 \~ \~ \~ \~надано ПП [PERSON] згоду на зміну функціонального використання означеної земельної ділянки з «бази відпочинку» на «дачне будівництво» без\~зміни її\~цільового призначення.Таким чином, земельну ділянку площею 0, 51 га, яку надано в оренду ПП [PERSON] на підставі договору оренди від 20.06.2003, який зареєстровано в Якимівському районному відділі земельних ресурсів 01.07.2003 за № 19 віднесено до земель рекреації на підставі вказаного проекту відведення земельної ділянки ПП [PERSON] для розміщення бази відпочинку. Переведення земель із пасовищ до земель рекреації передбачено зазначеним проектом відведення. Вказане підтверджується також інформацією\~відділу Держгеокадастру\~у Якимівському\~районі від\~14.03.2018\~№0-8-0.36-690/115-18.Підпунктом 1.5\~п.\~1\~рішення сесії\~Кирилівської селищної\~ради №\~15\~від25.02.2010 \~ \~ \~ \~«Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для дачного будівництва» надано згоду [PERSON] на передачу у власність земельної ділянки для дачного будівництва. Передача вказаної ділянки здійснюється на підставі відповідних заяв громадян та за рахунок земельної ділянки площею 0, 51 га, яка була надана в оренду ПП [PERSON] на підставі договору\~оренди від\~20.06.2003.З урахуванням вказаного вище рішення сесії Кирилівської селищної ради, п.п. 1.5 п.1, п.п. 2.5 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 №27 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] \~для дачного\~будівництва в\~ [ADDRESS] .На підставі вказаного рішення відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької\~області 03.08.2010\~ [PERSON] \~видано державний акт ЯК №9003934 на право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, про що у Книзі записів реєстрації актів\~на право\~власності на\~землю вчинено\~запис №011026400375.У послідуючому\~03.08.2010\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~дарування земельної\~ділянки кадастровий\~номер 2320355400:11:002:0101\~відповідно до\~якого [PERSON] \~передала безоплатно\~у власність\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 0,\~1000\~га з\~кадастровим номером\~2320355400:11:002:0101,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] .Вказаний договір\~03.08.2010\~посвідчено нотаріусом\~Якимівського районного\~нотаріального округу\~Тимченко Є.С.\~та зареєстровано\~у реєстрі\~за №\~594.Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2018 № 128248053 власником земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:11:002:0101 на цей час є [PERSON] . Зазначене рішення Кирилівської селищної ради, в частині затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки [PERSON] , прийнято з порушеннями вимог законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно і подальше відчуження земельної ділянки, отриманої у власність з порушенням вимог законодавства, є незаконним з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Підстави для набуття права власності на земельну ділянку встановлені ст.116 ЗК України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин) уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 Водного кодексу (далі\~-\~ВК)\~України.Відповідно до статті 88 ВК України уздовж морів та навколо морських заток\~і лиманів\~встановлюється прибережна\~захисна смуга\~шириною не\~менше двох\~кілометрів від\~урізу води.Згідно статей 85, 88 ВК України, статей 59, 84 ЗК України, землі прибережних захисних\~смуг перебувають\~виключно у\~державній та\~комунальній власності\~і можуть\~надаватися лише\~в користування\~та для\~спеціально визначених\~цілей.Таким чином, прибережна захисна смуга може використовуватися лише відповідно до її цільового призначення з урахуванням законодавчих обмежень щодо ведення господарської діяльності, а землі, на яких розташована прибережна смуга, не підлягають відчуженню. Фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством. Відсутність такого проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як\~відсутність самої\~прибережної захисної\~смуги та\~правомірність передачі\~у приватну\~власність ділянки,\~розташованої у\~нормативне визначеній\~смузі від\~урізу води.Прокурор зазначив, що відсутність окремого проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом та не змінює правовий режим\~захисної смуги.Відповідно до інформації Кирилівської селищної ради від 19.03.2018 № 428 проект землеустрою із виготовлення меж прибережної захисної смуги Азовського моря та лиманів на території смт. Кирилівка на цей час знаходиться на\~погодженні в\~Міністерстві екології\~та природних\~ресурсів України,\~тобто на\~час прийняття\~спірного рішення\~сесії не\~був погоджений.Відповідно до\~схеми прив`язки\~земельної ділянки\~до берегової\~лінії Азовського\~моря,\~яка виконана\~КП «Градпроект»,\~спірна земельна\~ділянка,\~яка надана\~у власність\~ [PERSON] ,\~розташована на\~відстані 216\~метрів від\~урізу води\~Азовського моря.На підставі викладеного прокурором було зроблено висновок про те, що спірна земельна ділянка входить до меж прибережної захисної смуги Азовського моря та щодо неї\~встановлені і\~діють спеціальні\~обмеження.Надання у власність [PERSON] спірної ділянки для індивідуального дачного\~будівництва у\~цій місцевості\~суперечить вимогам\~земельного та\~водного законодавства.Так, відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі державних актів) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим\~Кодексом.Разом з тим, технічну документацію [PERSON] щодо відведення земельної ділянки для дачного будівництва погоджено та затверджено з порушенням водного, земельного та містобудівного законодавства.Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу України, у редакції від 30.04.2010,\~чинній на\~момент розробки\~технічної документації\~та прийняття\~оскаржуваного рішення\~сесії Кирилівської\~селищної ради,\~до земель\~рекреаційного призначення\~належать земельні\~ділянки,\~надані для\~дачного будівництва.Згідно з\~положеннями ст.ст.\~19,\~20,\~51\~ЗК України\~спірна земельна\~ділянка відноситься\~до земель\~рекреаційного призначення.Зазначене підтверджується відповідною інформацією відділу Держгеокадастру у Якимівському районі від 01.02.2018 № 0-8-0.36-149/115-18.При прийнятті Кирилівською селищною радою рішення про надання [PERSON] спірної земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва допущено також порушення законодавства у сфері містобудування.Відповідно до проектних рішень генерального плану розвитку смт. Кирилівка будівництво нових дачних районів в межах смт. Кирилівка не передбачено. Заборона на будівництво нових дачних районів в міських населених пунктів, також передбачена пунктом 3.39 ДБН 360-92 «Планування і\~забудова міських\~і сільських\~поселень».У межах вказаної зони, згідно пункту 10.17 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету у справах будівництва, архітектури і охорони історичного середовища №44 від 17.04.1992, та пункту 7 Постанови Ради Міністрів УРСР №238 від 1986 року «Про підвищення ефективності робіт по захисту берегів Чорного і Азовського морів від руйнування» у трикілометровій зоні узбережжя Азовського і Чорного морів забороняється будівництво індивідуальних будинків.Отже, індивідуальне дачне будівництво в трикілометровій зоні узбережжя Азовського моря суперечить вищевказаній містобудівній документації та чинному містобудівному законодавству, будівельним нормам,\~державним стандартам\~і правилам.Таким чином,\~надання [PERSON] \~спірної земельної\~ділянки,\~розташованої у\~межах прибережної\~захисної смуги\~Азовського моря,\~у власність\~для індивідуального\~дачного будівництва\~суперечить вимогам\~земельного,\~водного законодавства\~та містобудівній\~документації. Крім того, договір дарування спірної земельної ділянки укладено між [PERSON] та [PERSON] 03.08.2010, тобто - в день видачі [PERSON] державного акту на право власності на спірну земельну ділянку, що взагалі свідчить про відсутність у останньої намірів використовувати\~земельну ділянку\~для дачного\~будівництва.Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Якимівському районі від 01.02.2018 № 0-8-0.36-149/115-18 на підставі заяв [PERSON] до Національної кадастрової системи державним кадастровим реєстратором вносились зміни щодо категорії земель, виду використання та\~цільового призначення\~земельних ділянок.Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2018 №№ 127425774 на земельній ділянці з кадастровим номером 2330355400:11:002:0101 відсутні об`єкти нерухомості, у т.ч. які належать [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до листа Кирилівської селищної ради від 25.01.2018 об`єкти нерухомого майна\~на вказаній\~спірній земельній\~ділянці відсутні,\~будівельні роботи\~не проводяться.З огляду на викладене, прокурор заначає, що п.п. 1.5 п.1, п.п. 2.5 п.2 рішення сесії Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 № 27, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] для індивідуального дачного будівництва в [ADDRESS] \~суперечать законодавству,\~порушують інтереси\~держави,\~що згідно\~зі ст.ст.16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання його незаконним в судовому порядку.Також, підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2320355400:11:002:0101 площею 0,1000 га серії ЯК №900394, виданий [PERSON] 03.08.2010, який є правовстановлюючим документом та виданий на підставі оскаржуваного розпорядження органу місцевого самоврядування і лише посвідчує виникнення права\~власності.Діючи від\~імені територіальної\~громади с.\~Кирилівка,\~Кирилівська сільська\~рада,\~приймаючи рішення\~щодо передачі\~у власність\~спірної земельної\~ділянки,\~в порушення\~вимог Законів\~України «Про\~місцеве самоврядування в Україні» діяла не в інтересах відповідної територіальної громади, тож спірна земельна ділянка вибула з володіння власника не з його волі іншим\~шляхом.Реалізуючи право власності територіальної громади орган місцевого самоврядування діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством України, тож належного волевиявлення власника на передачу земельної ділянки не було, що зумовлює застосування положення ч. 1 ст. 388 ЦК України про витребування спірної земельної ділянки. Отже, вибуття спірної земельної ділянки відбулось без волі власника - територіальної громади смт. Кирилівка. Тому належним способом захисту порушеного права власності є витребування земельної ділянки від нинішнього власника [PERSON] у власність належного власника - територіальної громади смт. Кирилівка в особі Кирилівської селищної ради. На підставі викладеного, прокурор просив суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом. Визнати незаконними та скасувати п.п. 1.5 п.1, п.п. 2.5 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 № 27 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для дачного будівництва», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] , [INFO] , для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку ЯК №900394 площею 0,1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, виданий [PERSON] , [INFO] , про що у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю вчинено запис №011026400375. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] , [INFO] у власність територіальної громади смт. Кирилівка Якимівського району в особі Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, що розташована адресою: [ADDRESS] . Стягнути з Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області на користь прокуратури Запорізької області, кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1762 грн. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь прокуратури Запорізької області в особі Мелітопольської місцевої прокуратури кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1762 грн.. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь прокуратури Запорізької області в особі Мелітопольської місцевої прокуратури кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1762 грн. У судовому засіданні представник позивача, прокурор Лисенко І.С. підтримала доводи позову та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з`явились про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, заперечень проти позову до суду не надавали. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, заперечень проти позову до суду не надавали, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Зважаючи на наведене, суд, відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів. У позовній заяві позивач просив визнати причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом у зв`язку з тим, що місцевій прокуратурі про наявність порушень вимог земельного законодавства при прийнятті спірного рішення сесії Кирилівської селищної радою стало відомо у 2017 році у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.12.2016 під №42016080000000410\~за ч.2\~ст.\~364\~КК України.Так, технічна документація та державний акт на земельну ділянку, надану у власність [PERSON] , вилучено 19.01.2017 у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження на підставі відповідної ухвали слідчого судді, що підтверджується відповідною ухвалою суду та протоколом обшуку від 19.01.2017, копію договору дарування спірної земельної ділянки отримано 31.01.2018 (лист приватного нотаріуса Тимченка Є.С. № 41/01-16), рішення сесії Кирилівської селищної ради № 23 від 28.12.2009,\~№ 15\~від 25.02.2010\~отримано 14.03.2018\~(лист\~Кирилівської селищної\~ради №\~398),\~схему відстані\~земельної ділянки\~до урізу\~води Азовського\~моря отримано\~06.03.2018\~(лист\~Мелітопольської міської\~ради №\~626/02-11-4),\~інформацію щодо\~віднесення земельної\~ділянки до\~земель рекреаційного\~призначення отримано\~01.02.2018\~та 14.03.2018\~(листи\~відділу Держгеокадастру\~у Якимівському\~районі №\~0-8-0.36-149/115-18\~та №\~0-8-0.36-690/115-18).При опрацюванні вказаних вище документів, даних Публічної кадастрової карти України, опрацюванні Схеми відстані земельних ділянок від урізу води Азовського моря, виготовленої та наданої до місцевої прокуратури КП\~«Градпроект»,\~з`ясовано,\~що спірна\~земельна ділянка\~розташована на\~відстані [NUMBER] \~м від\~урізу води\~Азовського моря\~та відповідно\~розташована у\~межах нормативне\~визначеної прибережної\~захисної смуги.При цьому, зважаючи, що на цей час власником спірної земельної ділянки є [PERSON] встановити незаконність передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки та незаконність рішення сесії Кирилівської селищної ради № 27 від 18.05.2010 можливо було лише системним аналізом вказаних документів. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України) і перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положення ст.ст. 257, 261 ЦК України підлягають застосуванню також у разі звернення прокурора із позовами, які пред`являються від імені держави і направлені на захист права державної власності, порушеного незаконними правовими актами органу державної влади, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 16.09.15 у справі № 6-68цс15. У силу ч. 5 ст.\~267\~Цивільного кодексу\~України якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне\~подання позову,\~вирішується судом\~у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку позовної давності суд виходить крім іншого з того, що ключовими принципами\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Правова справедливість є безумовним першочерговим, моральним обовязком влади, який повинен бути вищим від будь-яких прогресистських намірів та устремлінь. Наявність справедливості насамперед має існувати як принцип адекватності суспільних зусиль, спрямованих на відновлення священної рівноваги права, порушеної внаслідок діяльності чи бездіяльності суспільства чи конкретної особи. Суд вважає, що при поновлені позивачу строку позовної давності буде відновлена можливість захисту інтересів держави при порушенні встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності. Отже, суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено поважність пропуску строку для звернення до суду, а тому він підлягає поновленню. Судом встановлено,\~що Запорізькою обласною державною адміністрацією листом №08-20/585 від 08.04.2002 надано ПП [PERSON] дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування бази відпочинку на косі Федотова на землях запасу Кирилівської селищної ради Якимівського району в довгострокову оренду на 49 років. На підставі вказаного дозволу на замовлення ПП [PERSON] розроблено проект відведення земельної ділянки для розміщення бази відпочинку. Згідно з вихідною земельно-кадастровою інформацією вказаного проекту, відведення земельної ділянки в оренду площею 0, 51 га запроектовано за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення на - землі рекреаційного призначення. Вказаним проектом відведення передбачено відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у зв`язку з вилученням сільськогосподарських угідь для несільськогосподарських потреб. Зазначений проект отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 21.02.2003 № 215. Розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 73 від 27.02.2003 «Про відведення земель» надано в довгострокову оренду ПП [PERSON] землі запасу Кирилівської селищної ради Якимівського\~району площею\~0,\~51\~га пасовищ\~на 49\~років для\~розміщення бази\~відпочинку на\~косі Федотова.\~Пунктом 3\~вказаного розпорядження\~доручено Якимівській\~районній державній\~адміністрації укласти\~з ПП\~ [PERSON] \~договір оренди\~землі. 20.06.2003 між Якимівською районною державною адміністрацією та ПП [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0, 51 га пасовищ. Земельну ділянку передано в оренду під розташування бази\~відпочинку.\~Договір посвідчено\~державним нотаріусом\~Якимівської державної\~нотаріальної контори\~Тимченко Є.С.\~та зареєстровано\~в Якимівському\~районному відділі\~земельних ресурсів\~01.07.2003\~за №\~19. Рішенням Запорізької обласної ради від 29.09.2004 в межі смт. Кирилівка включено село Азовське загальною площею 288, 7 га, село Степок загальною площею 8, 3 та 1078, 38 га земель та затверджено межі смт.\~Кирилівка загальною\~площею 1654,\~28\~га. У зв`язку з цим, 04.07.2007 до вказаного договору оренди від 20.06.2003\~укладено додаткову\~угоду,\~яку з\~боку орендодавця\~підписано Кирилівською\~селищною радою. Рішенням сесії\~Кирилівської селищної\~ради №\~23\~від28.12.2009 \~ \~ \~ \~надано ПП [PERSON] згоду на зміну функціонального використання зазначеної земельної ділянки з «бази відпочинку» на «дачне будівництво» без\~зміни її\~цільового призначення. Рішенням Кирилівської селищної ради від 25.02.2010\~№15\~надано згоду\~на передачу\~у власність\~ земельної ділянки площею 0,1000 га, [PERSON] для дачного будівництва за рахунок земельної ділянки, наданої в оренду ПП [PERSON] для дачного будівництва згідно договору оренди від 20.06.2003 року. Рішенням Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 №27 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] \~для дачного\~будівництва в\~ [ADDRESS] . 03.08.2010 відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької\~області [PERSON] \~видано державний акт ЯК № 9003934 на право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, про що у Книзі записів реєстрації актів\~на право\~власності на\~землю вчинено\~запис №\~011026400375. 03.08.2010\~між [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~дарування земельної\~ділянки кадастровий\~номер 2320355400:11:002:0101\~відповідно до\~якого [PERSON] \~передала безоплатно\~у власність\~ [PERSON] \~земельну ділянку\~площею 0,\~1000\~га з\~кадастровим номером\~2320355400:11:002:0101,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] .Вказаний договір\~03.08.2010\~посвідчено нотаріусом\~Якимівського районного\~нотаріального округу\~Тимченко Є.С.\~та зареєстровано\~у реєстрі\~за №\~594. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2018 № 128248053 власником земельної ділянки кадастровий номер 2320355400:11:002:0101 на цей час є [PERSON] . Згідно зі ст. 58 Земельного кодексу України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів. Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережна захисна смуга вздовж морів, навколо морських заток і лиманів встановлюється шириною не менше двох кілометрів від урізу води. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Так, згідно зі ст. 62 Земельного кодексу України та ст. 90 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачено нормами закону (ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України). Відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених ст. 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон. Надання у власність або користування земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахувань обмежень, зазначених у ст. 59 Земельного кодексу України, суперечить нормам ст. ст. 83, 84 цього Кодексу. Відповідно до інформації Кирилівської селищної ради від 19.03.2018 року за № 428, проект землеустрою із встановлення меж прибережної захисної смуги Азовського моря та лиманів на території смт. Кирилівка знаходиться на погодженні в Міністерстві екології та природних ресурсів України, тобто на час прийняття спірного рішення сесії не був погоджений. З дослідженої схеми розташування земельної ділянки, виготовленої КП «Градпроект», встановлено, що відстань спірної земельної ділянки з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101 від урізу води Азовського моря становить 216 метри. Відповідно до висновку експерта КНІДСЕ від 30.09.2020 року №22701/20-41 за результатами проведення земельно-технічної експертизи по зазначеній цивільній справі встановлено, що станом на 18.05.2010 року, тобто на момент затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] для дачного будівництва в [ADDRESS] , а саме земельна ділянка з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101 була розташована в межах прибережних захисних смуг. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101 перебуває в межах прибережної захисної смуги та відноситься до земель водного фонду. Крім того, судом встановлено, що при прийнятті Кирилівською селищною радою рішення про надання [PERSON] спірної земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва не враховані вимоги законодавства у сфері містобудування. Відповідно до\~ст.\~17\~Закону України\~«Про основи\~містобудування» основою\~для вирішення\~питань щодо\~вилучення (викупу),\~передачі (надання)земельних ділянок\~у власність\~чи користування громадян та юридичних осіб є містобудівна документація. Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку, є підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до п.п. 2.4, 5.14, 5.21 Державних будівельних норм 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування № 44 від 17.04.1992 (далі ДБН 360-92), пункту 3.4 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 173 від 19.06.1996, територія населеного пункту з урахуванням функціонального використання, окрім іншого, включає в себе ландшафтно - рекреаційну територію, яка охоплює приміські ліси, лісопарки, лісозахисні смуги, водоймища, зони відпочинку та курортні зони, землі сільськогосподарського використання та інші, які разом з парками, садами, скверами, бульварами селищної території формують систему озеленення та оздоровчі зони. Відповідно до проектних рішень генерального плану розвитку смт. Кирилівка будівництво нових дачних районів в межах смт. Кирилівка не передбачено. Заборона на будівництво нових дачних районів в міських населених пунктах, також передбачена пунктом 3.39 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». У межах вказаної зони, згідно пункту 10.17 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету у справах будівництва, архітектури і охорони історичного середовища №44 від 17.04.1992, та пункту 7 Постанови Ради Міністрів УРСР №238 від 1986 року «Про підвищення ефективності робіт по захисту берегів Чорного і Азовського морів від руйнування» у трикілометровій зоні узбережжя Азовського і Чорного морів забороняється будівництво індивідуальних будинків. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що надання [PERSON] спірної земельної ділянки, розташованої у межах прибережної захисної смуги Азовського моря, у власність для індивідуального дачного будівництва суперечить вимогам земельного, водного законодавства та містобудівній документації. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 152 Земельного кодексу України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що п.п. 1.5 п.1, п.п. 2.5 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 № 27 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам для дачного будівництва», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яку надано у власність [PERSON] , [INFO] , для індивідуального дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] , суперечать діючому законодавству, порушують інтереси держави, що згідно зі ст.ст.16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є підставою для визнання його незаконним в судовому порядку. Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 № 3, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких провадилась реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв`язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо визнання незаконними та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №900394 площею 0,1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, виданий [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), про що у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю вчинено запис №011026400375, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ст. 388 Цивільного кодексу України. Частиною 3 ст. 388 ЦК України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. За змістом ст.ст. 80, 83 ЗК України, суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Реалізація права в цивільних правовідносинах від імені територіальної громади села відповідає її волі лише тоді, коли здійснюється на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це визначено ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні". Відповідно до\~Постанови Верховного\~Суду України\~№ 6-2510\~цс 15від 16.12.2015, прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті\~в сфері\~земельних правовідносин\~важливу роль\~відіграєконституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Відповідно до практики ЄСПЛ щодо пропорційності втручання у мирне володіння майном від 29.03.2010 у справі «Депаль проти Франції», зазначено, що право вирішувати які заходи необхідно прийняти для захисту прибережної зони належить в першу чергу національній владі. Визначення таких заходів повністю знаходиться в полі можливого втручання держави, зокрема і за допомогою контролю правового режиму власності з метою публічної користі та загального інтересу.Дозволити зробити виключення із приписів закону у справі заявника, який не може відстояти набуті права, суперечило б змісту Закону про прибережну зону (п. 89 вказаної Постанови ЄСПЛ). За наведених обставин стосовно землі прибережної захисної смуги закон установлює пріоритет державної, комунальної власності на землю над приватною і, крім того, прямо забороняє органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади передавати таку землю в порядку приватизації. Враховуючи, що судом зроблено висновок про необхідність визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №900394 площею 0,1000 га з кадастровим номером 2320355400:11:002:0101, виданого [PERSON] , [INFO] , про що у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю вчинено запис №011026400375, та відпадають правові підстави для збереження права власності на вказану земельною ділянкою за [PERSON] , а тому спірна земельна ділянка повинна бути повернута її власнику територіальній громаді смт Кирилівка в особі Кирилівської селищної ради. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, оскільки вони належним чином є підтвердженими відповідними квитанціями про сплату судового збору при поданні позову та при поданні заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved