Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний світ», третя особа: [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди та просить визнати недостовірною інформацію викладену у абз. 2 статті «[INFO]» нотаріального самоврядування» [PERSON], опублікованій [INFO] у щотижневій інформаційно-правовій газеті «Правовий тиждень» [NUMBER] на сторінці 6 на офіційному веб-сайті газети «Правовий тиждень» http://legalweekly.com.ua щодо З'їзду нотаріусів України від 10 січня 2014 р. та процедури обрання Президента Нотаріальної Палати України Нотаріальної палати України, «Так, п. 5.4 Статуту в редакції затвердженій 29 березня 2013 р. встановлено, що про скликання З'їзду нотаріусів України Рада НПУ оголошує за шістдесят календарних днів до дня його проведення. Рішення про проведення Позачергового З'їзду 10 січня 2014 р. було прийнято Радою НПУ на своєму засіданні 4 грудня 2013 р. (протокол №7 засідання Ради НПУ). Отже, процедуру скликання З'їзду було проведено з порушенням вимог Статуту НПУ. Крім того, Статутом НПУ в попередній редакції було передбачено, що про день, час, місце проведення З'їзду нотаріусів України та питання, що вносяться на його обговорення, делегати повідомляються Радою НПУ не пізніш як за чотирнадцять календарних днів до дня З'їзду Порядок денний З'їзду, який було затверджено Радою НПУ на своєму засіданні 4 грудня 2013 р. оголошено на зібраннях в областях і по цьому порядку уповноважено голосувати і приймати рішення на з'їзді. В той же час, Позачерговим З'їздом нотаріусів України були прийняті рішення про зміну порядку денного, шляхом його доповнення питаннями: «про дострокове відкликання з посади Президента та обрання Президента», визнання роботи президента НПУ [PERSON] та членів ради НПУ незадовільною, дострокове відкликання [PERSON] з посади президента НПУ та членів ради НПУ, обрання президентом НПУ [PERSON], затвердження нової редакції статуту Нотаріальної палати України, та інші. Дані рішення були оформлені протоколом Позачергового З'їзду нотаріусів України №2 від 10 січня 2014 р. Суть в тому, що голосування делегата за квотою від 10-и нотаріусів, що його обрали по суті є представництвом. Такі нотаріуси уповноважили свого представника певним чином голосувати з питань оголошеного порядку денного від їх імені. Після голосування за зміну порядку денного, його зміст слід було довести до відома нотаріусів, інакше делегат голосує по додаткових питаннях на власний розсуд і тільки особисто (від свого імені), але не можна стверджувати, що він одержав погодження своїх довірителів. Статутом встановлено, що президент НПУ, члени Ради НПУ, члени Ревізійної комісії та Інспекції з питань професійної відповідальності нотаріусів можуть бути достроково відкликані з посад за рішенням З'їзду нотаріусів України. Рішення про дострокове відкликання президента НПУ та членів Ради НПУ приймаються шляхом відкритого голосування не менш ніж двома третинами голосів делегатів, які беруть участь у З'їзді. Разом з тим делегати від м. Києва та Львівської області у порядку встановленому Статутом Нотаріальної палати України фактично не обиралися. До Ради НПУ уповноваженими представниками НПУ в цих регіонах було подано відповідні письмові підтвердження про те, що загальні збори нотаріусів по обранню делегатів на З'їзд у місті Києві та Львові не відбулись у зв'язку з неявкою більшості нотаріусів. В той лее час, особи, які представилися такими делегатами були присутні на З'їзді, приймали участь у голосуванні, та обговоренні питань порядку денного. Статус делегатів цим особам було надано голосуванням на самому З'їзді, що є порушенням Статуту та мало наслідком спаплюження волевиявлення нотаріальної спільноти м. Києва та Львівської області. Весь цей процес був результатом діяльності «продюсерського центру» під головуванням [PERSON] та [PERSON]. Тиск, який здійснювався на членів Ради НПУ та нотаріусів був очевидним, про це неодноразово зазначалось в ЗМІ, на телеканалах та на офіційному сайті Нотаріальної палати. По суті відбулось рейдерське захоплення Нотаріальної палати України. Листи Президента НПУ [PERSON] до прем'єр-мініста України, Генерального прокурора України, в.о голови Національного агентства України з питань державної служби щодо протиправних дій директора профільного департаменту та припинення свавільного втручання в роботу самоврядної організації нотаріусів результату не дали. Дуже боляче усвідомлювати те, що ці події відбувались за участю і сприяння деяких нотаріусів». Визнати, що інформація розміщена у абз. 2 статті «[INFO]» нотаріального самоврядування» [PERSON], опублікованій [INFO] у щотижневій інформаційно-правовій газеті «Правовий тиждень» [NUMBER] на сторінці 6 на офіційному веб-сайті газети «Правовий тиждень» http://legalweeklv.com.ua є такою, що порушує ділову репутацію Нотаріальної палати України. Зобов'язати [PERSON] (як автора статті) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридичний світ» спростувати недостовірну інформацію, яка була поширена щодо НПУ, протягом 14 робочих днів з моменту набрання рішення суду законної сили шляхом опублікування в найближчому випуску газети «Правовий тиждень» на сторінці 6 та розміщення па веб-сайті http://legalweeklv.com.ua під заголовком «Спростування» статтю відповідь щодо статті [PERSON] «[INFO]» нотаріального самоврядування» за наступним змістом «Про спростування недостовірної інформації [INFO] у щотижневій інформаційно-правовій газеті Правовий тиждень» [NUMBER] на сторінці 6 та на офіційному веб- сайті газети «Правовий тиждень» http://lesalweekly.com.ua була опублікована стаття під назвою «[INFO]» нотаріального самоврядування». Автором вказаної статі є [PERSON]. Устатті міститься недостовірна інформація щодо проведення З'їзду нотаріусів України від 10 січня 2014 р. та процедури обрання Президента Нотаріальної Палати України,. Автор статей, [PERSON], та редакція газети «Правовий тиждень» приносить свої вибачення.» В обґрунтування посилається на те що [INFO] була розміщена стаття «[INFO]» нотаріального самоврядування», автором якої є [PERSON] ,на сторінці 6 щотижневій інформаційно-правовій газеті «Правовий тиждень» в [NUMBER]. Крім того, стаття з аналогічним змістом та назвою розміщена на офіційному веб-сайті газети «Правовий тиждень» за посиланням:[INFO] Видавцем та власником газети «Правовий тиждень» та веб-сайту littp://legalvveekly.com.ua є ТОВ «Юридичний світ» (ідентифікаційний код юридичної особи 34485346) . Вказують на те що автор [PERSON] у вказаній статті поширила недостовірну інформацію щодо діяльності Нотаріальної Палати України, зокрема порядку проведення З'їзду нотаріусів України від 10 січня 2014 р. та процедури обрання Президента Нотаріальної Палати України, що спростовується проведеним з»їздом, відповідно до п. 5.4. Статуту НПУ в редакції від 19.04.2013 р. При поширенні інформації [PERSON] діяла з прямим умислом, оскільки розуміла наслідки фактичних тверджень . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала , просила задовольнити та стягнути моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував , вказував на те що наведені у тексті позовної заяви висловлювання у своєму переважному обсязі не є відомостями. Дані висловлювання [PERSON] є як члена Нотаріальної палати України оцінкою діяльності конкретних фізичних осіб, які призвели до зміни керівництва цієї організації, зокрема - колишнього Міністра юстиції України [PERSON] та [PERSON], яка виконувала обов'язки Президента Нотаріальної палати України у період незаконного відсторонення від цієї посади попереднього її керівника - [PERSON] Миколаївни.Така оцінка є беззаперечним і невід'ємним її правом, як і будь-якого іншого громадянина України, статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний світ» не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся за останньою відомою адресою. Суд, вважає можливим розглянути у відсутність. Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст. ст. 3, 28). Разом із цим, Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України). За правилами ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації, а також право на спростування недостовірної інформації та право на відповідь. Водночас, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Встановлено , що [INFO] була опублікована стаття «[INFO]» нотаріального самоврядування», автором якої є [PERSON] ,яка була розміщена на сторінці 6 щотижневій інформаційно-правовій газеті «Правовий тиждень» в [NUMBER]. Крім того, стаття з аналогічним змістом та назвою розміщена на офіційному веб-сайті газети «Правовий тиждень» за посиланням:[INFO], де вказано " Так, п. 5.4 Статуту в редакції затвердженій 29 березня 2013 р. встановлено, що про скликання З'їзду нотаріусів України Рада НПУ оголошує за шістдесят календарних днів до дня його проведення. Рішення про проведення Позачергового З'їзду 10 січня 2014 р. було прийнято Радою НПУ на своєму засіданні 4 грудня 2013 р. (протокол №7 засідання Ради НПУ). Отже, процедуру скликання З'їзду було проведено з порушенням вимог Статуту НПУ. Крім того, Статутом НПУ в попередній редакції було передбачено, що про день, час, місце проведення З'їзду нотаріусів України та питання, що вносяться на його обговорення, делегати повідомляються Радою НПУ не пізніш як за чотирнадцять календарних днів до дня З'їзду Порядок денний З'їзду, який було затверджено Радою НПУ на своєму засіданні 4 грудня 2013 р. оголошено на зібраннях в областях і по цьому порядку уповноважено голосувати і приймати рішення на з'їзді. В той же час, Позачерговим З'їздом нотаріусів України були прийняті рішення про зміну порядку денного, шляхом його доповнення питаннями: «про дострокове відкликання з посади Президента та обрання Президента», визнання роботи президента НПУ [PERSON] та членів ради НПУ незадовільною, дострокове відкликання [PERSON] з посади президента НПУ та членів ради НПУ, обрання президентом НПУ [PERSON], затвердження нової редакції статуту Нотаріальної палати України, та інші. Дані рішення були оформлені протоколом Позачергового З'їзду нотаріусів України №2 від 10 січня 2014 р. Суть в тому, що голосування делегата за квотою від 10-и нотаріусів, що його обрали по суті є представництвом. Такі нотаріуси уповноважили свого представника певним чином голосувати з питань оголошеного порядку денного від їх імені. Після голосування за зміну порядку денного, його зміст слід було довести до відома нотаріусів, інакше делегат голосує по додаткових питаннях на власний розсуд і тільки особисто (від свого імені), але не можна стверджувати, що він одержав погодження своїх довірителів. Статутом встановлено, що президент НПУ, члени Ради НПУ, члени Ревізійної комісії та Інспекції з питань професійної відповідальності нотаріусів можуть бути достроково відкликані з посад за рішенням З'їзду нотаріусів України. Рішення про дострокове відкликання президента НПУ та членів Ради НПУ приймаються шляхом відкритого голосування не менш ніж двома третинами голосів делегатів, які беруть участь у З'їзді. Разом з тим делегати від м. Києва та Львівської області у порядку встановленому Статутом Нотаріальної палати України фактично не обиралися. До Ради НПУ уповноваженими представниками НПУ в цих регіонах було подано відповідні письмові підтвердження про те, що загальні збори нотаріусів по обранню делегатів на З'їзд у місті Києві та Львові не відбулись у зв'язку з неявкою більшості нотаріусів. В той лее час, особи, які представилися такими делегатами були присутні на З'їзді, приймали участь у голосуванні, та обговоренні питань порядку денного. Статус делегатів цим особам було надано голосуванням на самому З'їзді, що є порушенням Статуту та мало наслідком спаплюження волевиявлення нотаріальної спільноти м. Києва та Львівської області. Весь цей процес був результатом діяльності «продюсерського центру» під головуванням [PERSON] та [PERSON]. Тиск, який здійснювався на членів Ради НПУ та нотаріусів був очевидним, про це неодноразово зазначалось в ЗМІ, на телеканалах та на офіційному сайті Нотаріальної палати. По суті відбулось рейдерське захоплення Нотаріальної палати України. Листи Президента НПУ [PERSON] до прем'єр-мініста України, Генерального прокурора України, в.о голови Національного агентства України з питань державної служби щодо протиправних дій директора профільного департаменту та припинення свавільного втручання в роботу самоврядної організації нотаріусів результату не дали. Дуже боляче усвідомлювати те, що ці події відбувались за участю і сприяння деяких нотаріусів». Як зазначено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі, або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідач [PERSON] посилається на те що її висловлювання, які Позивач просить суд спростувати, не містять будь-якої інформації про події та явища та не спрямовані на доведення до їх реципієнтів відомостей про певні події та явища. Дані висловлювання - це суб'єктивний аналіз їх автора відомим широкій громадськості подіям та явищам, які пов'язані з зловживаннями представників Партії Регіонів під час перебування їх при владі, зокрема - колишнього Міністра Юстиції України [PERSON]. Жодних висловлювань, які дійсно містять інформацію про події та явища, вказані Позивачем публікації не містять.Стаття з негативною оцінкою незаконного призначення керівництва НПУ та її органів як подій та явищ - невід'ємне право, і публічне відстоювання своєї позиції . У п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено: . Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їйчастиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення")у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Отже, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Тому, інформація, яку просить спростувати позивач, не є фактичними твердженнями, а оціночними судженнями. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» Європейська Конвенція та рішення Європейського суду є джерелом права в Україні, національні суди мають використовувати практику Європейського суду. Так, рішенням від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки інформацію, висловлену відповідачем, не можна перевірити на наявність фактичних тверджень. Така інформація містить оціночні судження . Згідно з ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не доведено, що висловлена інформація відповідачем є недостовірною, порушує його особисті немайнові права, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України сплачений судовий збір позивачем йому не відшкодовується. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed