Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що основним предметом діяльності Концерну „Міські теплові мережі" є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій і її збут. На виконання своєї мети Концерн "МТМ" здійснював постачання теплової енергії відповідачу в викуплене нежитлове приміщення № 104 загальною площею 295,90кв.м., яке знаходиться в будинку № 2 по вул. Портова в м. Запоріжжя та має єдину, невідокремлену систему теплопостачання з будинком. Властивості теплової енергії є такими, що неможливо її накопичувати у значній кількості і зберігати, процес її виробництва, як правило, неперервний і невід'ємно пов'язаний як з її транспортуванням, так і з споживанням, теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена. Позивачем було відпущено теплової енергії відповідачу за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014р. по квітень 2015р. на загальну суму 43087,87 грн. 22.04.2014 року представниками позивача здійснено обстеження системи теплоспоживання приміщення відповідача про що складено відповідний акт, на підставі якого здійснено розрахунок теплового потоку на опалення та відповідно визначено обсяг теплового навантаження на постачання теплової енергії до приміщення відповідача. Відповідачем договір з позивачем на надання послуг з теплопостачання укладений не був по незалежним та невідомим позивачу підставам. Відповідач на протязі тривалого часу не виконував свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії, у зв'язку з чим станом на 31.08.2015 року має заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 43087,87грн. Позивач направив відповідачу акти приймання - передачі теплової енергії за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014р. по квітень 2015р. згідно особового рахунку № 102232 із супровідним листом № 3090/09-3 від 21.07.2015р., але до теперішнього часу заборгованість відповідачем не сплачена у звязку з чим вони змушені звертатись із позовом до суду. Просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування вартості безпідставно набутої теплової енергії 43087,87грн., а також понесені позивачем судові витрати у звязку зі сплатою судового збору в розмірі 430,87грн. В судове засідання представник позивача не зявився подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у разі відсутності відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, заперечень щодо позову не надав. Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача. Дослідив матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків. Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Представниками Міської теплової мережі здійснено обстеження системи теплоспоживання приміщення абонента [PERSON] про що 22 квітня 2015 року складено відповідний акт, на підставі якого 10.07.2014 року Концерн МТМ здійснено розрахунок теплового потоку на опалення відповідно до якого визначено обсяг теплового навантаження на постачання теплової енергії до приміщення відповідача. Відповідно до п. 3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 19 ЗУ „Про теплопостачання" плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.03.2010 [PERSON] придбав нежиле приміщення цокольного поверху, загальною площею 295,9кв.м., що знаходиться по вул. Портова, 2, прим.104, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» визначено одним із основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Проте відповідачем не було укладено договору з позивачем про надання послуг з теплопостачання, що також підтверджується актом працівників МТМ від 22.04.2015р., де приписом зобовязано відповідача укласти договір купівлі-продажу теплової енергії до 08.05.2014р., але до теперішнього часу договір відповідачем укладений не був. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.1213 ЦК України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Позивачем було відпущено теплову енергію до нежитлового приміщення цокольного поверху, загальною площею 295,9 кв.м., що знаходиться по вул. Портова, 2, прим. 104, що належить [PERSON] за період з жовтня 2012 року по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014р. по квітень 2015р. на загальну суму 43087,87 грн., але станом на 31.08.2015р. відповідачем надані послуги не сплачені, що підтверджено в судовому засіданні належними доказами по справі. Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору 243,60 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved