Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що у відповідності до укладеного договору № ZRXRRJ00130764 від 14.09.2008 року, відповідач отримав кредит у сумі 4000 грн. у зі сплатою відсотків у розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.03.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і банком Договір про що свідчить підпис Відповідача у заяві. У зв'язку з порушенням відповідачем строків погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 25.12.2012 року утворилась заборгованість в сумі 40396, 86 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 2666, 48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 0, 98 грн, пеня - 35329, 55 грн., штраф (фіксована частка) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1899, 85 грн., а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Сторони у судове засідання 01.12.2014 року не з"явились. Представник позивача Гарбар М.В. надав клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у його відсутності і не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судове засідання надав заяву про застосування позовної давності, розгляд справи у його відсутності та просив відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення у відсутності представника позивача, відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. У відповідності із заявою від 14.09.2008 року [PERSON] згоден, що ця заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( "Розстрочка") (Стандарт), Тарифами складає між ним та банком кредитно - заставний договір. [PERSON] підтвердив в заяві, що його надана інформація достовірна. Крім того, в указаній вище заяві підписання якої не заперечував відповідач вказано, що він ознайомився та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ( "Розстрочка") (Стандарт), які були надані йому у письмовій формі. Та своїм підписом він підтверджує факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. До того ж, в заяві вказано, що при порушенні Позичальником зобовязань із погашнення Кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений у п. 5.1. Умов за кожний день прострочки.(а.с. 3) Тобто між сторонами по справі діють договірні правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором є домовленість двої або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов»язків. (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Враховуючи викладене, вказаний вище договір складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, а також Тарифів банку. Банком запропоновано позичальникові саме такі умови Кредитного договору і відповідач з ними погодився шляхом підписання відповідної заяви позичальника. Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України № 6-116/цс13 від 06.11.2013 року в справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України. Статтею 258 ч. 1 ЦПК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більше тривала порівняно із загальною позовною давністю. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Цивільний Кодекс України не передбачає заборони пред»явлення окремих вимог у зв»язку з пропущенням позовної давності. П. 7 ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв»язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону, стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрясований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. Так як договір укладено 14.09.2008 року з теміном виконання по 14.03.2009 року (+5 років позовної давності відповідно до п. 5.5. Умов та правил), то кінцевий термін звернення до суду в межах строку позовної давності закінчився 14.03.2014 року як вбачається з матеріалів справи, а звернувся позивач до суду в січні 2013 року, тобто в межах позовної давності. Тому суд заяву представника позивача про застосування строку позовної давності не може взяти за основу. Позовні вимоги позивача до відповідача в частині стягнення заборгованості щодо заборгованості за кредитом в сумі 2666, 48 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 0, 98 грн., штрафу (фіксована частка) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 1899, 85 грн. підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. Враховуючи значний розмір нарахованої пені для боржника що перевищує заборгованість в тому числі прострочене тіло 2666,48 грн., нараховані штрафи та відсотки, відсутність негативних наслідків для позивача, те, що згідно ч. 1 ЦПК України, рішення суду повинно бути справедливим, суд приходить до висновку про можливість зменшити розмір пені до 265,65 грн. ( 2666,48 - 2400,83 ( 1899,85 + 500 + 0,98 = 2400,83) = 265,65 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем витрати по оплаті судового збору, відповідно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд задовольняє позов частково та стягує на користь позивача з відповідача заборгованість в сумі 5332,95 грн., з них: заборгованість за кредитом в сумі 2666, 48 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 0, 98 грн, пеня - 265,65 грн., штраф (фіксована частка) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 1899, 85 грн. та 229,40 грн. судового збору.

Outcome: partial