Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири. Мотивуючи свої вимоги тим, що він є співвласником квартири [ADDRESS] Через поверх вище у квартирі [ADDRESS] зареєстрована та мешкає відповідачка, яка є власником даної квартири. 08 вересня 2017 року відбулося залиття його квартири водою, яке згідно акту комісії ЖБК «Хімік-21», є недбале ставлення відповідача, як мешканця квартири [ADDRESS], до санітарно-технічного обладнання квартири, а саме причиною аварії стало розірвання труби гарячого водопостачання на самовільно заміненій ділянці трубопроводу квартири [ADDRESS], що і стало причиною залиння квартир [ADDRESS], [NUMBER], [ADDRESS]. В результаті залиття було зіпсовано стелі та стіни, меблі в кухні та двері коридору, електропроводка у його квартирі. Вартість майнового збитку згідно висновку від 06 листопада 2017 року спеціаліста ТОВ «Ай експерт», які виникли внаслідок залиття квартири складає 59 370 грн. 00 коп. Внаслідок залиття квартири йому завданого моральної шкоди, яку оцінює в сумі 10 000 грн. 00 коп., та обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дії/бездіяльності відповідача вимушений робити ремонт, й на час, коли він не зроблений, перебувати у антисанітарних умовах, спричинених внаслідок недбалих дій відповідачки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2018 року, позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задоволенти уцілому, посилаючись на обов"язок заподіювача шкоди на її відшкодування. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні за недоведеністю, визнавши факт аварійної ситуації щодо розриву труби гарячого водопостачання у її квартирі уночі 08 вересня 2017 року, за наслідком якого сталося залиття її квартири та квартир двома поверхами нижче, при цьому не визнавши суму завданих збитків, вважаючи її значно завищеною. При цьому із клопотанням про призначення судової експертизи не зверталась. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач - є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 20 листопада 1996 року (а.с.9-10), є її постійним мешканцем. Квартира трикімнатна, загальною площею 72, 7 кв м. Двома поверхами вище у квартирі [ADDRESS] за вказаною адресою проживає відповідачка, яка є власницею квартири, що визнано нею в ході розгляду справи. 08 вересня 2017 року о 3 годині 45 хвилин відбулося залиття квартири позивача водою, яке згідно акту комісії ЖБК «Хімік-21», є недбале ставлення відповідача, як мешканця квартири [ADDRESS], до санітарно-технічного обладнання квартири, а саме причиною аварії стало розірвання труби гарячого водопостачання на самовільно заміненій ділянці трубопроводу квартири [ADDRESS], що і стало причиною залиння квартир [ADDRESS], [NUMBER], [ADDRESS]. В результаті залиття було зіпсовано стелі та стіни, меблі в кухні та двері коридору, електропроводка у квартирі позивача. Вартість майнового збитку згідно висновку від 06 листопада 2017 року спеціаліста ТОВ «Ай експерт», проведеного на замовлення позивача, які виникли внаслідок залиття квартири, складає 59 370 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1 Розділу Х Правових позицій, висловлених Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України при перегляді цивільних справ у касаційному порядку і у зв»язку з винятковими обставинами у 2008 році, у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодження речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2, ч.1 ст. 22 ЦК України). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК України). Суд вважає доведеною вину відповідача у завданих матеріальних збитках, заподіяних майну позивача внаслідок залиття його квартири, яке відбулося вночі 08 вересня 2017 року (а.с.14-15-16, 17-18, 19-51), у розмірі 59 370 грн. 00коп. (а.с.19-51). Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків є обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. За проведення експертизи вартості завданих збитків, позивачем понесено витрати в розмірі 1 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною квитанцією на зазначену суму (а.с. 52), які згідно п.2 ч.3 ст. 133, ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд, надавши оцінку письмовим доказам в частині відшкодування моральної шкоди, характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеню вини відповідача, який завдав моральної шкоди позивачу внаслідок дій, що вплинули на права позивача, вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково, й оцінює її в розмірі 5 000 грн. 00 коп. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених відповідними статтями Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи, позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп., проте суд вважає, що не всі підстави, на які посилається позивач є належними та обґрунтованими. Проте, суд приймає до уваги й ті обставини, які мають суттєве значення та впливають на задоволення вимог відшкодування моральної шкоди, а саме те, що позивач після залиття квартири був позбавлений нормальних санітарних умов проживання, вимушений проводити ремонт унаслідок протиправни дій/бездіяльності відповідача, й на час, коли він не зроблений, перебувати у антисанітарних умовах, спричинених внаслідок недбалих дій відповідачки. Таким чином, судом встановлений факт понесеної моральної шкоди позивачем, що виявилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв»язку із пошкодженням його майна (пункт 3 частини 2 статті 23 ЦК України), та оцінює її у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 3 частини 2, частин першої, 4 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 141 та ч.2 ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір за дві вимоги в загальній сумі 1 409 грн. 60 коп. (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі зазначеної норми закону з відповідача має бути стягнуто 704 грн. 80 коп. - судовий збір за вимоги майнового характеру та 352 грн. 40 коп. - за вимогу немайнового характеру (моральної шкоди) (50% від розміру задоволеної позовної вимоги), а всього - 1 057 грн. 20 коп. (704 грн. 80 коп. + 352 грн. 40 коп. = 1 057 грн. 20 коп.). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial