Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що йому на праві власності згідно договору дарування належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Також, в даному будинку зареєстровані троє дітей позивача, його матір [PERSON] та бувша дружина, а відповідачка по справі - [PERSON] Позивач з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2013 рік. З січня 2013 року відповідачка в даному будинку не проживає, вона змінила місце проживання, однак знятися з реєстрації добровільно не бажає, тому позивач просить визнати її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву, просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з"явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином через оголошення в пресі ( газета «Час Київщини» від 14 листопада 2014 року). Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] згідно Договору дарування жилого будинку від 08 травня 2003 року належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.11). Право власності на будинок зареєстроване в Фастівському МБТІ 08 жовтня 2003 року. Крім позивача в належному йому будинку зареєстровані його діти - [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2008 року народження, його мати - [PERSON] та відповідачка [PERSON]. Позивач з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року по 06 лютого 2013 року. А з січня 2013 року відповідачка в будинку [ADDRESS] не проживає, вона змінила місце проживання, однак знятися з реєстрації не бажає. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зважаючи на те, що відповідач за вказаною адресою не проживає без поважної причини, будь-якої домовленості про збереження житлової площі за період його не проживання не існує. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, провадиться в судовому порядку. Тобто тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Разом з цим ч.2 ст.405 ЦК України передбачає, що член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Факт не проживання відповідачки [PERSON] з 13.01.2013 року за вказаною адресою підтверджується довідкою Фастівецької сільської ради №385 від 03.06.2014 року (а.с.9). Згідно постанови Верховного суду України від 16 січня 2012 року вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статт 71,72, 116, 156 ЖК України, ст..405 ЦК України). Ожте, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема зняття особи з реєстрації місця проживання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved