Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.02.2012 року [PERSON] (надалі - відповідач 1) отримала кредит у розмірі 13500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, з метою забезпечення виконання зобов'язання між банком та [PERSON] (надалі відповідач 2) був укладений договір поруки № 01/AZ від 02.07.2015 року. Розмір поруки - 1000,00 грн. Проте відповідачка в порушеня умов договору несвоєчасно та не в повному обсязі вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом з відсотками, на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 25 626,05 грн. та понесені судові витрати, а з відповідача -2 - 1000 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позові міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином: судова повістка надсилалась їм поштою рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації. Однак, поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою поштового відділення № 71: "За закінченням терміну зберігання».У такому разі вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу без осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов такким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного 29.02.2012 року кредитного договору між банком та відповідачем-1, останній отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням умов вказаного договору у відповідача-1 станом на 31.07.2015 року перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 25626,05 грн., з яких: 15406,71 грн. - заборгованість за кредитом, 7772,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 750 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1196,48 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком. За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до договору поруки, укладеного 31.07.2015 року між позивачем та відповідачем-2, останній виступив перед банком поручителем відповідача-1, зобов'язався нести відповідальність за укладеним кредитним договором за виконання названим позичальником своїх обов'язків у розмірі 1000 гривень, за що відповідачі виступають перед позивачем як солідарні боржники (п. 4 договору). Отже, заявлений позов підлягає частковому задоволенню щодо відповідача-1 - за вирахуванням суми заборгованості, тягар якої несе відповідач-2 (1000 гривень) та про стягнення якої в солідарному порядку позивач і не заявляв. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи,

Outcome: partial