Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом в інтересах своєї онуки [PERSON], до відповідача [PERSON], який в подальшому уточнила та просила визнати за її онукою [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом та ? частини квартири [ADDRESS] залишити відкритою для спадкування за законом [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] р. помер батько [PERSON]- [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби міського управління юстиції - актовий запис №7544 від 1 червня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до листа приватного нотаріуса Юдіної О.С. із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися неповнолітня донька померлого [PERSON], [INFO], та мати померлого - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом. Інших спадкоємців не має. У видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на ім"я [PERSON] було відмовлено в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на квартиру [ADDRESS]. Тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України, в обґрунтування позову зазначила, що мати [PERSON] - [PERSON] в червні 2012 року звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, який 21.11.2012 було задоволено заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року. Тобто, було позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітньої дочки - [PERSON]. Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON], яка зазначає, що з батьком не спілкується 8 років, не пам'ятає його та вважає своїм батьком [PERSON] Тобто, [PERSON] не виявляла бажання піклуватися над рідним батьком, спілкуватися з ним та надавати будь-яку моральну підтримку, що дає підстави для усунення її від права спадкування. Медичними документами підтверджено, що [PERSON] досить тривалий час, по день смерті хворів та був непрацездатний. Дані обставини дають право вважати, що за своїм станом здоров'я він потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала лише мати. Тому позивач [PERSON] просила усунути [PERSON] від спадкування після смерті її батька. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити за безпідставністю. Представник зазначила, що на запит суду надійшла інформація, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1999 р. р.[NUMBER] виданого 25.06.1999 р. за [NUMBER]. Представник відповідача у суді первісний позов не визнала, просила задовольнити зустрічний позов. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] заявлений в інтересах неповнолітньої [PERSON] підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов залишити без задоволення з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданим повторно 29.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 7544 (т. 1 а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 червня 1999, реєстраційний номер 9-99-197562. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмові від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦУ України. Згідно ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихст.1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] мали бути: мати - [PERSON] та донька [PERSON] родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], де у графі батько значиться: [PERSON] (т. 1, а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли шляхом звернення з відповідною заявою до приватного нотаріуса Юдіної О.С., яка увидачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на ім'я [PERSON] та [PERSON] відмовила в зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на квартиру [ADDRESS]. (т. 1, а.с. 5). Суд відмовляє в задоволені позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про усунення від спадкування [PERSON], так як судом не встановлено доведеність фактів безпорадного стану спадкодавця, його потреби в отримані допомоги від неповнолітньої доньки, яка проживає в іншій державі - Російська Федерація. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно відповіді на запит директора ХОКПЛ № 3 [PERSON] - [PERSON] знаходився на лікуванні в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні у період з 26.03.2012 по 03.04.2012 і йому поставлений діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, непереривний тип перебігу (т. 2 а.с. 1). [PERSON] було встановлено інвалідність 2-ї групи, захворювання загальне (т. 1 а.с. 57-61). [PERSON] помер [INFO] року по причині - колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця, що підтверджує лікарське свідоцтво про смерть № 1570-ДМ (т.1 а.с. 51). Згідно наданого суду договору-замовлення № 105/с5 на організацію і проведення поховання було укладено матір'ю [PERSON] - [PERSON] (т. 1 а.с. 54-55). Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкуваннята статтею 1224 ч.5 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Таким чином не доведено, що [PERSON] був у безпорадному стані, згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 179117 від 25.04.2012 року [PERSON] було дозволено легка праця без психоемоційних навантажень (т.1 а.с. 57), те що він рухався самостійно та не був лежачим хворим. Як встановленно у судовому засіданні шлюб між батьками [PERSON] було розірвано 26.04.2005 року, актовий запис № 119. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частина усіх видів доходів громадян, починаючи з 06.09.2004 та до досягнення дитиною повноліття. (т.1 а.с. 53). Крім того, рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 було позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] (т.1 а.с. 47-50). Позивачем не надані достовірні докази того, що [PERSON] звертався до доньки [PERSON] за будь якою допомогою, а відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцю. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем не доведено факти, викладені у позовній заяві стосовно вимог ч.5 ст. ч. 5 ст. 1224 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що підстав для усунення від права на спадкування спадкоємця першої черги немає. Відповідно до ст.1261 ЦК України за [PERSON] необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири. Щодо вимоги позивача за первісним позовом про визнання 1/2 частини кваритри [ADDRESS] залишити відкритою для спадкування за законом [PERSON], суд вважає правильним в цій частині відмовити, оскільки [PERSON] не позбавлена права на захист свого права власності на спірну квартиру у судовому порядку. Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261, 1269 ЦК України, ст.ст.3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial