overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

КС «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВS0000000199 від 02.08.2013 року в сумі 12715,13 грн., покликаючись на те, що відповідачі неналежно виконують зобов'язання за кредитом, порушують строки його погашення, передбачені договором. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву, в якій, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідачів 11615,13 грн. боргу у зв»язку з частковим погашенням такого, справу слухати без її участі. Відповідачі у судове засідання не з"явились, подали заяви про те, що згідні сплатити заборговану суму 11615,13 грн., справу просять слухати без їх участі. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 02.08.2013 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВS0000000199. Крім того, 02.08.2013 р. між КС «Самопоміч» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № ВS0000000183-П. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачі не виконують належним чином зобов»язання за договором кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідачі були повідомлені про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача, який перевірено судом, вбачається, що заборгованість відповідачів за кредитним договором № ВS0000000199 від 02.08.2013 станом на 31.08.2015 р. становить - 11615,13 грн. (з них:11064,75 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту та 550,38 грн. - процентів за користування кредитними коштами), а відповідачі з позовом згідні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

КС «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BS0000000202 від 06.08.2013 року в сумі 9525,07 грн., покликаючись на те, що відповідачі неналежно виконують зобов'язання за кредитом, порушують строки його погашення, передбачені договором. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати без її участі. Відповідачі у судове засідання не з"явились, хоч були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення отриманого ними 22.09.2015 р. У зв»язку з чим та враховуючи заяву представника позивача судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 06.08.2013 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BS0000000202. Крім того, 06.08.2013 р. між КС «Самопоміч» та [PERSON] і [PERSON] укладено договір поруки № BS0000000186-П. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачі не виконують належним чином зобов»язання за договором кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідачі були повідомлені про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача, який перевірено судом, вбачається, що заборгованість відповідачів за кредитним договором № BS0000000202 від 06.08.2013 року станом на 27.08.2015 р. становить - 9525,07 грн. (з них:8220,94 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту та 1304,13 грн. - проценти за користування кредитними коштами), а відповідачі проти позову не заперечили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

КС «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ВS0000000296 від 12.12.2013 року в сумі 10655,68 грн., покликаючись на те, що відповідачі неналежно виконують зобов'язання за кредитом, порушують строки його погашення, передбачені договором. В судове засідання представник позивача не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з"явились, подали заяву про те, що з позовом згідні в повному обсязі, справу просять слухати без їх участі. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 12.12.2013 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВS0000000296. Крім того, 12.12.2013 р. між КС «Самопоміч» та [PERSON] укладено договір поруки № ВS0000000247. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачі не виконують належним чином зобов»язання за договором кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідачі були повідомлені про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача, який перевірено судом, вбачається, що заборгованість відповідачів за кредитним договором № ВS0000000296 від 12.12.2013 станом на 29.01.2015 р. становить - 10655,68 грн. (з них:5048,38 грн. ( що складається з 3270,81 грн. - суми простроченого основного боргу по кредиту та 1777,57 грн. - процентів за користування кредитними коштами) та 5607,30 грн. - непрострочена сума кредиту), а відповідачі з позовом згідні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

КС «Самопоміч» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BS0000000016 від 24.01.2014 року в сумі 1527,47 грн., покликаючись на те, що відповідачка неналежно виконує зобов'язання за кредитом, порушує строки його погашення, передбачені договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просить слухати без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з"явилась, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в порядку п.5 ст.74 ЦПК України рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що отримане відповідачкою 22.09.2015 р. У зв»язку з чим та враховуючи заяву представника позивача судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 24.01.2014 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] був укладений кредитний договір № BS0000000016. Позивач свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачка не виконує належним чином зобов»язання за договором кредиту, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Відповідачка була повідомлена про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед позивачем. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником не погашена. Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку позивача, який перевірено судом, вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором № BS0000000016 від 24.01.2014 року станом на 27.08.2015 р. становить - 1527,47 грн. (з них:1316,85 грн. - сума простроченого основного боргу по кредиту та 210,62 грн. - процентів за користування кредитними коштами), а відповідачка проти позову не заперечила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

КС «Швидка фінансова допомога» (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 8406 гривень 97 копійок. Вимоги мотивовані тим, що 06.02.2008 р. між КС «Швидка фінансова допомога» і [PERSON] був укладений кредитний договір на суму 7500 гривень строком на 24 місяця із сплатою 45 % річних за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав, а відповідач кредит не погашав, у зв'язку з чим за ним станом на 27.09.2013 р. утворилася заборгованість по кредиту, процентам на суму 8406 гривен 97 копійок. Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути суму заборгованості по кредиту, процентам з відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлена належним чином. Суд розглянув справу на підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів і даних про права і взаємостосунки сторін . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін регулюються нормами глави 47 - 49, 51 Розділу І „Загальні положення про зобов'язання" і глави 71 § 2 Кредит ЦК України. Судом встановлено, що 06.02.2008 р. між КС «Швидка фінансова допомога» і [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно якому відповідач одержав від позивача кредит в сумі 7500 гривень строком на 24 місяця із сплатою 45 % річних за користування кредитом. Як встановив суд, позивач свої зобов'язання виконав повністю, надавши кредит. Проте, відповідач належним чином зобов'язання не виконував. З березня 2011 р. [PERSON] щомісячно кредит і проценти погашав не регулярно і за ним утворилася заборгованість станом на 27.09.2013 р. на суму 8406 гривень 97 копійок ( заборгованість по кредиту - 2853 грн. + 5553,97 грн. - прострочені та нараховані проценти). Розрахунок складений вірно. Викладене підтверджується копіями кредитного договору від 06.02.2008 р., розрахунком заборгованості. При таких обставинах суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і з відповідача підлягає стягненню 8406 гривень 97 копійок, і судовий збір в сумі 229 гривень 40 копійок, сплачений позивачем при пред'явлені позову, а всього 8636 гривень 37 копійок. На підставі ст. 526, 536, 549, 611, 612, 1046, 1048 - 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Лікар звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], що проживає [ADDRESS], який хворіє на деменцію внаслідок раннього органічного ураження ЦНС (родова травма з утворенням вродженої кісти тьмяно- скроневої долі головного мозку зліва) з частими поліморфними пароксизмами, дистрофія, супутній діагноз, ДЦП, правосторній геміпарез зі стійкими рухомими порушеннями, Доліхосігма в ст. компенсації. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просить заяву задоволити , зазначає про те, що [PERSON] є інвалідом 1 групи по психічному захворюванню, згідно рішення суду від 22.01.2016 року визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON], остання госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» з 30.10.2018 року по 11.12.2018 року. Зазначила, що теперішня госпіталізація пов»язана з погіршенням психічного стану в зв"язку з чим потребує госпіталізації згідно рішення Конституційного Суду. В судовому засіданні опікун зазначила, що став агресивним , хвороба прогресує, потребує лікування. Прокурор вважає, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] в силу хвороби не розуміє факту госпіталізації. Судом встановлено , що [PERSON] є інвалідом 1 групи по психічному захворюванню, згідно рішення суду від 22.01.2016 року визнано недієздатним та призначено опікуна [PERSON], остання госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» з 30.10.2018 року по 11.12.2018 року. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, опікуна, думку прокурора, суд дійшов висновку , щодо задоволення заяви, оскільки за нормами ст. ст. 341,342 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про надання психіатричної допомоги фізичній особі як у амбулаторному так і в примусовому порядку на підставі вимог, встановлених законом, зокрема Законом України «Про психіатричну допомогу». За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа , яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Встановлені судом обставини доводять, що [PERSON], потребує госпіталізації, оскільки в силу хвороби не розуміє небезпеки, яку вчиняє по відношенню до себе і оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Лікар-інтерн-психіатр Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні №3 [PERSON] звернулася до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] в психіатричний стаціонар без її згоди, у зв'язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який зумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду її здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. В судовому засіданні лікар-психіатр вказану заяву підтримала. Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо госпіталізації [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] відповідала не по суті поставлених запитань. Судом встановлено наступні обставини. 02.11.2016 року [PERSON] була госпіталізована в Обласну психоневрологічну лікарню №3. Направлення на госпіталізацію було видане районним психіатром Тисменицького району Івано-Франківської області [PERSON] Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її матері. 02.11.2016 року [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. 03.11.2016 року, після проведення огляду, комісія лікарів-психіатрів зробила висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] в психіатричний стаціонар. [PERSON] поставлено діагноз: параноїдна шизофренія, прогредієнтний тип перебігу, афективно - параноїдний синдром на фоні порушеного соціального функціонування. За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Однак [PERSON] від запропонованої госпіталізації відмовляється. З огляду на викладене, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 13, 14, 17 Закону України ,,Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Лікар КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарн» звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], що проживає [INFO], який хворіє на параноїдну шизофренію. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просить заяву задоволити , зазначає про те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, знаходився на лікуванні в Вільнянській ІК , часта госпіталізація 1-2 рази на рік. Зазначив, що теперішня госпіталізація пов»язана з погіршенням психічного стану в зв"язку з чим потребує госпіталізації . Прокурор вважає, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] не заперечує проти госпіталізації. Судом встановлено , що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню, раніше знаходився на лікуванні в Вільнянській ІК № 20 , часта госпіталізація 1-2 рази на рік. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, особи відносно якого подана заява, думку прокурора, суд дійшов висновку , щодо задоволення заяви, оскільки за нормами ст. ст. 341,342 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про надання психіатричної допомоги фізичній особі як у амбулаторному так і в примусовому порядку на підставі вимог, встановлених законом, зокрема Законом України «Про психіатричну допомогу». За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа , яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Встановлені судом обставини доводять, що [PERSON] потребує госпіталізації, оскільки в силу хвороби не розуміє небезпеки, яку вчиняє по відношенню до себе і оточуючих.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Лікар КЗ Кіровоградська обласна психіатрична лікарня звернувся до суду з заявою про госпіталізацію недієздатного [PERSON], [INFO], проживаючого [ADDRESS], який хворіє на шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром, виражений емоційно- вольовий дефект. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просить заяву задовольнити, зазначає про те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безтерміново, 12.05.2016 року рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області, визнаний недієздатним, опікуном призначений [PERSON]. Остання госпіталізація до КЗ «КОПЛ» з 31.05.2017 року по 15.09.2017 року . Зазначив, що теперішня госпіталізація пов»язана з погіршенням психічного стану в зв"язку з чим потребує госпіталізації згідно рішення Конституційного Суду. Прокурор вважає, що заява підлягає задоволенню. Опікун зазначив, що син погано спить, постійно говорить сам до себе та погрожує всім оточуючим , на зауваження реагує агресивно. [PERSON] не заперечує проти його госпіталізації. Судом встановлено , що [PERSON] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безтерміново, 12.05.2016 року рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області визнаний недієздатним, опікуном призначено батька [PERSON]. Остання госпіталізація до КЗ «КОПЛ» з 31.05.2017 року по 15.09.2017 року . Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, хворого, опікуна, думку прокурора, суд дійшов висновку , щодо задоволення заяви, оскільки за нормами ст. ст. 341,342 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про надання психіатричної допомоги фізичній особі як у амбулаторному так і в примусовому порядку на підставі вимог, встановлених законом, зокрема Законом України «Про психіатричну допомогу». За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа , яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Встановлені судом обставини доводять, що [PERSON] потребує госпіталізації , оскільки в силу хвороби не розуміє небезпеки, яку вчиняє по відношенню до себе і оточуючих.

Outcome: approved