Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти в сумі 17981,40 грн., отримані як допомога по безробіттю. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач 02.12.2008 року та 07.12.2011 року зверталась до Центру за сприянням у працевлаштуванні та за відсутності підходящої роботи їй 09.12.2008 року та 14.12.2011 року було надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю. За період з 09.12.2008 року по 06.05.2009 року відповідач отримала допомогу по безробіттю в сумі 1776,78 грн., за період з 14.12.2011 року по 03.03.2013 року в сумі 16204,62 грн., а всього на загальну суму 17981,40 грн. [PERSON] не повідомила центр зайнятості про те, що вона є зайнятою особою, перебувала на обліку як безробітна, отримувала допомогу по безробіттю, проте належала до категорії зайнятого населення і не мала права на отримання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, посилалась на те, що не займалась підприємницькою діяльністю, посилаюись на те, що 07.07.2008 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про припинення підприємницької діяльності ФОП - [PERSON]. Пояснила, що про існування вказаного рішення суду відповідач довідалась в 2008 році. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 09.12.2008 року по 07.06.2009 року та з 14.12.2011 року по 04.03.2013 року. Згідно заяв від 09.12.2008 року та 14.12.2011 року [PERSON] зверталась до Центру зайнятості з проханням надати їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю. В заявах, зокрема, зазначала, що не зареєстрована як суб"єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається В акті №1068 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 19.10.2016 року встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) була зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 13.01.1997 року по 18.09.2014 року, внаслідок чого в цей період належала до зайнятого населення Відповідно до наказу Житомирського міського центру зайнятості від 19.10.2016 року №298, поверненню підлягають кошти у сумі 17981,40 грн., виплачених [PERSON] у вигляді допомоги по безробіттю, у зв'язку з виявленням факту належності останньої до числа зайнятих осіб в період отримання статусу безробітної. Відповідно до підпункту «б» пункту 3 статті 1 Закону України від 1 березня 1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» (чинного у період виникнення спірних правовідносин) визначено, що в Україні до зайнятого населення належать, зокрема, громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців. Безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи( ст. 2 зазначеного Закону). Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Статтею 22 цього Закон визначено, що умови виплати допомоги по безробіттю, пов'язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного. Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. У разі, коли кошти не повернено в установлений строк, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку відповідно до законодавства. Посилання відповідача на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2008 року, якою припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] в якому, зазначено, що після набрання постановою законної сили направити її копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності, та на думку відповідача саме посадові особи органів державних служб не виконали рішення суду своєчасно, тому лише 18.09.2014 року внесено відомості про припинення ФОП [PERSON], суд до уваги не приймає виходячи з наступного. Частини перша і третя ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі: прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності; смерті фізичної особи - підприємця; постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Відповідно до статті 49 вказаного Закону суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дата надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій. Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. Державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. Порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності за судовим рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи - підприємця, здійснюється за процедурами, встановленими частинами дев'ятою - вісімнадцятою статті 47 цього Закону. Аналізуючи наведені положення закону, вбачаєтьсяє, що внесення державним реєстратором відомостей про судове рішення про припинення підприємницької діяльності не є фактом припинення фізичної особи-підприємця. Запис до Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] внесено лише 18.09.2014 року, оскільки відповідачем достовірно знаючи про наявність рішення суду про припинення ФОП [PERSON], власне не виконано вимоги ч.9-18 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в період з 13.01.1997 року по 18.09.2014 року [PERSON] належала до категорії зайнятих осіб, виплати по безробіттю отримувала безпідставно, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved