Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 151341, 29 грн. матеріальної шкоди, 1400 грн. за послуги експерта та судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач 11.03.2013 року був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів у ТзОВ «Овертранс». Для виконання покладених обов'язків з відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 25.03.2013 року під час виконання трудових обов"язків [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] з н/причепом KOEGEL, реєстраційний номер [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та з'їхав у кювет, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода та транспортні засоби отримали пошкодження. Згідно постанови Залізничного районного суду м. Львова від 13.05.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. У відповідності до висновків експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля МАN TGA 18.483, реєстраційний номер [NUMBER] становить 56638, 35 грн., а напівпричепа KOEGEL SN-24, реєстраційний номер [NUMBER] становить 94702, 94 грн., загальна сума матеріального збитку становить 151341, 29 грн. Крім того, 05.03.2014 року відповідача було звільнено з посади водія ТзОВ «Овертранс» відповідно до поданої заяви. Добровільно відшкодувати товариству завдану шкоду відповідач відмовився, тому просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позов підтримує в повному обсязі та просить про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що позов слід задоволити. Відповідно до ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Відповідно до ч.1,3 ст.136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що у відповідності до наказу № 38-к від 11.03.2013 року [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів у ТзОВ «Овертранс» ( а.с. 7). З метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, які належать ТзОВ «Овертранс» з [PERSON] 11.03.2013 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 8). З постанови Залізничного районного суду м. Львова вбачається, що [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн. за те, що 25.03.2013 року о 20.45 год. на автодорозі Київ-Ковель 285км+90 м, керуючи автомобілем [NUMBER] з напівпричепом KOEGEL реєстраційний номер [NUMBER], проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та з'їхав у кювет, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с. 9). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4471/13 від 17 вересня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 56638, 35 грн. (а.с.12-15), а у відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4473/1 від 07 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту напівпричепа KOEGEL SN-24 реєстраційний номер [NUMBER] становить 94702, 94 грн. (а.с. 28-30). З копії наказу № 22-к від 05.03.2014 року вбачається, що [PERSON] звільнений з посади водія автотранспортних засобів за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 44). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що шкода, заподіяна з вини відповідача, а тому підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 151341, 29 грн. З відповідача також слід стягнути на користь позивача 1400 грн. за послуги експерта (а.с. 45) та 1513, 41 грн. судового збору (а.с. 48).

Outcome: approved