Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі свого представника адвоката Гиря М.М., яка діє на підставі договору № 13-15/Ц від 11 серпня 2015 року про надання правової допомоги та ордеру № 00089271 від 11.08. 2015 року, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 04.10.2008 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, місце реєстрації шлюбу- відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1821. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] року народження. Подружні відносини між сторонами на протязі останніх років не складалися та поступово погіршувалися з різних причин. Причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ним та відповідачкою взаєморозуміння і довір'я. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливими, оскільки з липня 2015 року припинили шлюбні відносини і з цього часу проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гиря М.М. , яка діє на підставі договору № 13-15/Ц від 11 серпня 2015 року про надання правової допомоги та ордеру № 00089271 від 11.08. 2015 року( а.с.9- 11) позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, до питання про розірвання шлюбу підійшли виважено. Наданий судом строк для примирення ними не використаний для збереження сім"ї, оскільки відновлення подружніх стосунків між ними не відбулося, а відносини між ними значно погіршилися з питань виховання та утримання їх сумісної доньки, оскільки донька більше часу проживає з ним то подальше утримання та виховання доньки він буде ставити у примусовому порядку через суд. Відповідачка в судове засідання належним чином повідомлена про дату, час, день розгляду справи під особистий підпис ( а.с.30) не з"явилася, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи надання додаткового строку на примирення через загальну канцелярію до суду не надійшло, а тому на підставі заяви позивача у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача та його представника , які наполягали на розірванні шлюбу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2008 року який зареєстрували у відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1821 ( а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] року народження ( а.с. 8) . Починаючи з липня 2015 року позивачка та відповідач остаточно розійшлись, перестали вести спільне домашнє господарство, підтримувати між собою подружні стосунки , мають різний грошовий бюджет, різні інтереси, та шлюб носить формальний характер.Позивач в судовому засіданні зазначив, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому він свідомо прийняв рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довів дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Судом встановлено, що сім'я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної та фізіологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, що підтверджується ухвалою суду від 14.09. 2015 року про надання сторонам строку на примирення у три місяці, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Майнового спору у сторін не виникає. Щодо виховання неповнолітньої доньки, яка періодично проживає разом як з матір"ю так і з батьком , сторони визначаться у примусовому порядку через суд. На підставі викладеного, ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя" та,

Outcome: approved