Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області третя особа на боці позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за ним, право власності на майно колгоспного двору та в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги аргументує тим, що за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали його батьки: [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] [INFO] його батько [PERSON] помер, та після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ., яку прийняла його мати. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Відповідно до чинного законодавства він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері. Однак виявилось що майно належить до колгоспного двору, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовить, оскільки ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на майно колишнього колгоспного двору. За таких обставин він змушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають. Від третьої особи у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їхньої участі в рішенні покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складалося з житлового будинку та господарських будівель, належало до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивача, [PERSON] , [INFO] . Факт належного спірного домоволодіння до типу колгоспного двору підтверджується довідкою Виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 27.06.2019 року № 747. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області від 18.06.2019 року № 719 станом на 15.04.1991 року за адресою [ADDRESS] були зареєстровані та проживали батьки позивача: [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] [INFO] його батько [PERSON] помер, про що Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було повторно видано свідоцтво про смерть від 20.06.2019 року серія [NUMBER] та зроблено актовий запис за № 1. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ., яку прийняла його мати. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівської області 03.07.1995 року було видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до чинного законодавства він звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері. Однак виявилось що майно належить до колгоспного двору, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовить, оскільки ці обставини є загальновідомими фактами, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на майно колишнього колгоспного двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли був відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ введений в дію Закон України «Про власність». Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Нині чинне законодавство не містить визначення поняття «колгоспного двору». Дане положення регулювалося відповідними положенням ЦК Української РСР, які були виключені у 1993 році (Закон від 16.12.1993 року № 3718-ХІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 18.01.1994 року). Відповідно до 4.1,2 ст.5 Цивільного кодексу України" від 16.01.2003 року, № 435-ІУ, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ч. 2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина, відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду слід залишити за ним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved