Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.08.2002 року позивач уклав шлюб з відповідачкою у Виноградівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 124. Майже два роки вони проживають окремо. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідачка, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець стабільного доходу не має, надає незначні кошти для матеріального забезпечення дитини. Позивач вказує, що цих коштів не вистачає, так як він має невеликі доходи від підприємницької діяльності і ці кошти не можуть забезпечити щоденні потреби дитини. У зв`язку з наведеним позивач просить стягувати з відповідачки аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі по 2000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Дидинська Б.М. подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідачка заявлені позовні вимоги визнає частково та не заперечує щомісяця сплачувати аліменти утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що заявлений позов є непосильно завеликим для відповідачки та при визначенні розміру аліментів просить суд звернути увагу на те, що із 06 жовтня 2018 року відповідачка не проживає з позивачем у своєму особистому будинку, який успадкувала після смерті матері, тому що позивач її переслідував та створив для неї неможливі та нестерпні умови для проживання. Вона тимчасово проживає у тітки по [ADDRESS] . Звернулась до суду з позовом про виселення [PERSON] з будинку. Рішенням Виноградівського районного суду від 27 листопада 2019 року в позові відмовлено. На даний час подана апеляційна скарга на рішення суду і справа є на розгляді в Закарпатському апеляційному суді. Крім того, що позивач захопив її особистий будинок, в його користуванні знаходиться все рухоме майно, яке є в будинку та їхній спільний автомобіль марки MERCEDES-BENZ П VITO 109 CDI , 2005 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ., який після подачі відповідачкою заяви до суду про розірвання шлюбу позивач перереєстрував на свого батька. Фактично автомобіль знаходиться в користуванні позивача, він їздить на ньому, неофіційно займається підприємницькою діяльністю таксуванням. Рішенням Виноградівського районного суду від 18 лютого 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за половину автомобіля, але до сьогоднішнього дня він не повернув жодної копійки. До вирішення в усіх судових інстанціях справи про виселення [PERSON] з будинку, відповідач підшукує інше житло. За оренду житла та за комунальні послуги їй потрібно платити. Вона вимушена придбавати предмети першої необхідності для влаштування нормальних умов свого проживання. Для цього позичила кошти, щоб купити собі все необхідне та зайнятись підприємницькою діяльністю. 08 жовтня 2018 року зареєструвалась як приватний підприємець, займається реалізацією швейної фурнітури на ринку ТОВ «Урожай». За 2018 рік отримала взагалі нульові доходи, що підтверджує декларацією про доходи. З 2019 року щомісяця в середньому отримує доходи в розмірі 4000-5000 гривень. З цих коштів щомісяця сплачує наступні платежі : товариству «Ринок» за оренду торгового кіоску суму 1350 грн, податок в розмірі 192 грн і єдиний соціальний внесок на суму 920 грн, що підтверджує квитанціями. Після сплати щомісячних платежів в розмірі по 2462 грн їй залишається чистого доходу в розмірі 2000-2500 грн. В зв`язку з карантином на ринку два місяці не працювала, взагалі не мала ніяких доходів. При вирішенні питання про стягнення аліментів просить суд звернути увагу на її майнове становище. Вона залишилась без майна, житла, яке від батьків успадкувала. Все необхідне повинна придбавати наново, для чого позичила кошти,які також треба буде повернути. По можливості, коли в неї будуть кошти вона своїй дитині завжди допоможе. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Дидинська Б.М. будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник відповідачки подала до суду письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність та часткове визнання позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що з 10.08.2002 року по 15.02.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 27.02.2020 року серії [NUMBER] . Спільне життя у сторін не склалося і рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.02.2019 року по цивільній справі № 299/3202/18 шлюб між сторонами розірвано. Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем, що стверджується довідкою Виноградівської міської ради від 03.03.2020 року за № 953. Сторони не досягли згоди щодо утримання своєї неповнолітньої дочки. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. За змістом\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов"язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка є працездатною людиною, згідно виписки з Єдиного державного реєстру фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з 08.10.2018 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, займається реалізацією швейної фурнітури на ринку ТОВ «Урожай», інших дітей та утриманців, крім спільної з позивачем дочки не має, а тому суд вважає, що вона як мати зобов`язана брати участь в утриманні дочки. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідачки, як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial