Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.06.1993 р. померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно 1/2 частина житлового будинку в смт.Королево по вул.Центральна, 175. Заповітного розпорядження залишено не було. Після смерті [PERSON] спадщину в розмірі по 1/4 частки житлового будинку прийняла мати позивача [PERSON]. Дід [PERSON] теж отримав 1/4 частку спадкового майна і з цього моменту фактично в його володінні знаходилось 3/4 частки спадкового майна. За життя спадщину мати не оформила, а 27.07.2000 року [PERSON] померла. Спадкоємцями до майна матері позивача були дід [PERSON], батько позивача [PERSON], брат позивача [PERSON] та позивач, кожен з яких отримали по 1/16 частки. Дід позивача [PERSON] помер 19.01.2001 року і залишив за собою спадкове майно, а саме 13/16 загальної частки. Після його смерті, позивач [PERSON] та його брат [PERSON] успадкували за дідом рівні частки по 13/32 на кожного, тобто брати набули по 15/32 від загальної частки кожен, якщо врахувати і попередні 1/16 частки від матері [PERSON] З довідки БТІ вбачається, що спірний житловий будинок рахується за [PERSON] Позивач вказує, що ним у встановлений законом термін прийнято спадщину, оскільки він проживав разом із спадкодавцями на день їхньої смерті і надалі продовжує проживати у спірному житловому будинку. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок в смт.Королево по вул.Центральна, 175 Виноградівського району. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, однак до суду його представником по довіреності подано письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідачі подали до суду письмові заяви про визнання позову. Розгляд справи просять провести без їхньої участі. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надходило. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, з врахуванням того, що відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ч.4 ст.207 ЦПК України визнання відповідачами позову прийнято судом. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення. В судовому засіданні встановлено, що 12.06.1993 року в смт.Королево Виноградівського району померла [PERSON], бабуся позивача. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №437973 від 14.06.1993 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево по вул.Центральна, 175 Виноградівського району. Заповітного розпорядження на випадок смерті вона не залишила. Після смерті [PERSON] спадщину було прийнято її донькою [PERSON], матірю позивача, в розмірі 1/4 частки спадкового майна, та чоловіком спадкодавця [PERSON], дідом позивача, який в сукупному мав право на 3/4 частки спадкового майна. За життя мати позивача [PERSON] спадщину не оформила і 27.06.2000 року померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] стали дід позивача [PERSON], батько позивача [PERSON], позивач та його брат [PERSON], які отримали право на 1/16 частку спадкового майна кожен. 19.01.2001 року в смт. Королево Виноградівського району помер [PERSON] дідусь позивача. Дана обставина стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №016806 від 19.01.2001 року. Після смерті дідуся [PERSON], позивач та його брат [PERSON] успадкували у рівних частках - по 13/32 із спадкового майна, а врахувавши і попередні 1/16 частки після смерті матері [PERSON] - по 15/32 частки від загальної частки кожен. В матеріалах справи містяться довідки виконавчого комітету Королівської селищної ради №№449, 450, 451 від 20.02.2018 року, з яких слідує, що на день смерті [PERSON], яка померла 12.06.1993 року в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук та [PERSON] - внук. На день смерті [PERSON]., яка померла 27.06.2000 р. в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - батько, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син та [PERSON] - син. На день смерті [PERSON], який помер 19.01.2001 р. в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: [PERSON] - зять, [PERSON] - внук та [PERSON] - внук. Дана обставина вказує на те, що позивач в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із поданих позивачем документів на ствердження своїх позовних вимог, житловий будинок в смт.Королево по вул.Центральна, 175 побудований на підставі будівельного паспорту земельної ділянки (1975 р.) та дозволу на ведення робіт. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 розяснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. В зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори. Разом з тим державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що спадкодавцем за життя не було оформлено правовстановлючі документи на спадковий будинок та розяснено про необхідність звернутися з даним питанням до Виноградівського районного суду, що стверджується відмовою нотаріуса за №71/01-16 від 23.02.2018 року. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ Технічного паспорту та довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №139 від 21.02.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями в смт.Королево по вул.Центральна, 175 Виноградівського району Закарпатської області будівництвом завершений та інвентаризаційна вартість станом на березень 2018 року становить - 122161 грн. Загальна корисна площа житлового будинку становить 88,1 кв.м., в тому числі житлова площа 40,9 кв.м. Житловий будинок рахується за [PERSON] згідно будівельного паспорту від 11.11.1975 року. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved