Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до відповідачки про стягнення боргу за договором позики в сумі 10000.00 грн. Вимоги мотивуються тим, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні представник позивача настоює на позовних вимогах про стягнення з відповідачки боргу за договором позики в сумі 10000.00 грн., так як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики в сумі 10000.00 грн. не визнає, так як за договором позики отримала від позивача 2000.00 грн. Зобов"язання за договором позики виконала в повному обсязі, але у неї відсутні письмові докази про повернення позивачу боргу в сумі 2000.00 грн. У позивача, як приватного підприємця, у магазині придбала товаро-матеріальні цінності на суму 8000.00 грн., який нею погашено в повному обсязі. Не визнає позовні вимоги про стягнення боргу договором позики в сумі 10000.00 грн., так як грошове зобов"язання позивачу погашено в повному обсязі. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У письмовій розписці [PERSON] та [PERSON] від 10 жовтня 2014 року, зазначено: "Я, [PERSON], з соціальних коштів, буду віддавати [PERSON] 3500 грн., собі залишати 1000 грн. 10.10 2014 р. Загальна сума заборгованності складає десять тисяч грн." Підписи сторін письмового документу. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що підпис у документі від 10 жовтня 2014 року належить їй. Письмова розписка [PERSON] та [PERSON] від 10 жовтня 2015 року не відповідає вимогам форми договору позики, в якій не зазначено про укладення сторонами договору позики, передання у власність позичальникові грошових коштів та зобов'язання позичальника повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, коли відповідно до положень ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст.527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] за договором позики передано [PERSON] у власність грошові кошти в сумі 2000.00 грн., яка зобов'язалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що зобов"язання за договором позики виконала в повному обсязі, але у неї відсутні письмові докази про повернення позивачу боргу в сумі 2000.00 грн. В судовому засіданні представник позивача заперечує факт виконання відповідачкою грошового зобов'язання за договором позики на суму 10000.00 грн. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При встановлених обставинах, коли [PERSON] визнає укладення з [PERSON] договору позики на суму 2000.00 грн., але у неї відсутній письмовий документ про виконання перед позивачем грошового зобов'язання за договором позики в сумі 2000.00 грн., позовні вимоги в цій частині позову є обгрунтованими, так як позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України), обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ч.2 ст.59 ЦПК України). Позовні вимоги є необгрутованими відповідно до позовних вимог про стягнення боргу за договором позики і задоволенню не підлягають в частині стягнення з [PERSON] боргу в сумі 8000.00 грн., так як письмова розписка [PERSON] та [PERSON] від 10 жовтня 2015 року не відповідає вимогам форми договору позики, [PERSON] пояснила обставини, при яких у позивача, як приватного підприємця, у магазині придбала товаро-матеріальні цінності на суму 8000.00 грн. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідачки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial