Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом доВійськово-цивільної адміністрації м . Авдіївка Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 травня 2014 року помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та належними до нього спорудами, розташовані за адресою: м. Авдіївка, вул.. Некрасова, 4. Даний будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 1977 року. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були позивач та її мати [PERSON]. Інших спадкоємців не було. 06 червня 2014 року померла [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не встигла її оформити. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. На підставі цієї заяви було заведено спадкову справу № 83/2014 від 03 грудня 2014 року. 07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в договорі купівлі-продажу будинку вказане прізвище [PERSON], в той час як в свідоцтві про смерть батька позивача вказано прізвище [PERSON]. Через це неможливо встановити належність спадкового майна померлому. [PERSON] був постійно зареєстрований за вказаною адресою, усі договори на постачання комунальних послуг були укладені від його імені. Через його смерть не можливо внести зміни у правовстановлюючі документи. На підставі вищевикладеного позивач просить суд встановити факт належності [PERSON], померлому 27 травня 2014 року, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Авдіївка, вул. Некрасова, 4, а також визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 06 червня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надаладо суду заяву, в якій зазначила, що та позовні вимоги підтримує повністю, а також просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 04 травня 1977 року, житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: м. Авдіївка, вул. Некрасова, 4, належить [PERSON]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЭГ № 297964, виданого Кремянівською сільською радою Коренєвського району Курської області. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 257889, виданого 07 вересня 1974 року , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва серії І-НО № 956078, виданого 07 грудня 2016 року Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області , [PERSON] помер 27 травня 2014 року. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії № 771995, виданого 07 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області [PERSON] померла 06 червня 2014 року. 07 грудня 2016 року приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії , відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] Відповідно до даної постанови, [PERSON] була спадкоємицею свого чоловіка [PERSON] стосовно належного йому на праві власності житлового будинку , так як згідно довідки , наданої Центром надання адміністративних послуг про наявність зареєстрованих осіб на час смерті [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою, але за життя не встигла оформити своїх спадкових прав. В договорі купівлі-продажу від 04 травня 1977 року покупцем майна зазначено гр. [PERSON]. При цьому встановити належність спадкового майна [PERSON] не є можливим. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Як вбачається з відповіді Першої селидівської нотаріальної контори № 12/01-09 від 12 січня 2017 року, згідно даних Спадкового реєстру спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 27 травня 2014 року, не заводилось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Заповітів від імені померлого не посвідчувалось. Частиною 1 ст. 67 Закону України « Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності, на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцям, які прийняли спадок в порядку встановленому цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: м. Авдіївка, вул.. Некрасова, 4. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] за життя не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду. З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved