Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Чернігівського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення нею трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO].н., яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, не бажає виконувати свої обов'язки по утриманню доньки, має регулярний стабільний дохід, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO].н. у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу ), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач зазначає, що на даний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, будь яких заробітків не має, у зв'язку з чим просить суд також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу ), щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду й до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник по договору адвокат [PERSON] не з'явилися, в матеріалах справи знаходяться їхні заяви в яких вони просять розглянути справу в їх відсутність, на позовних вимогах наполягають ( а.с. 13, 17 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, в розмірі ? частини доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітньої доньки, та ? частини доходу на утримання дружини, до досягнення донькою трирічного віку ( а.с. 18 ). На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Як вбачається з довідки виконкому Новоказанкуватської сільської ради Чернігівського району Запорізької області від 30.07.2014 року, [PERSON] має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення, або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У силу ст.ст. 181, 182 СК України у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. Таким чином, судом встановлено, що позивачка має право на отримання аліментів на утримання малолітньої доньки. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати дитині допомогу, достатню для задоволення її розумних потреб. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки , оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] має постійну роботі, тому суд вважає за доцільним, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду й до досягнення дитиною повноліття. Статтею ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Статтею ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно до положень частини 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Законодавець визначає право дружини отримати утримання від чоловіка - батька дитини. При цьому законодавець не встановлює обов"язок батька дитини (відповідача) утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. З огляду на це право дружини на утримання від чоловіка може бути реалізоване при наявності наступних юридичних фактів: 1) наявності зареєстрованого шлюбу; 2) виховання дружиною спільної дитини, яка не досягла трьох років; 3) наявність у чоловіка достатніх коштів. Тобто аліменти з чоловіка на утримання дружини в аспекті ч.2 ст. 84 СК України стягуються за умови, що відповідач в змозі їх сплатити, маючи для цього достатні кошти. З урахуванням матеріального стану відповідача, суд також приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення розміру аліментів її на утримання, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] (дружини) у розмірі 1/4 частини від його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду й до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved