Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на рахунки малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та з [PERSON], [INFO] на рахунок [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів їх заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту подачі заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином (а.с.29). Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с. 31). У зв'язку з зазначеним, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. З огляду положень ст.ст.141, 153 та 157 СК України вбачається, що батьки мають рівні права щодо дитини, батьки та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Інший з батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона,він не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як вбачається з положень ст.ст.3, 9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 17 травня 2013 року, [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 липня 2016 року, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Відповідно до наказів Служби у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області від 01.02.2017 № 16 та № 17, на обліку служби у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації перебувають малолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], як діти які опинились в складних життєвих обставинах у зв'язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов'язків (а.с.5,6). Згідно з довідкою Васильківського ВП ГУНП в Київській області від 25.04.2017 № 4/325, останнє відоме місце проживання [PERSON], [INFO], за адресами: [ADDRESS] (а.с.11). Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 17.05.2013 № 00012173243 (а.с.12). Як вбачається з повідомлення від Застугнянської сільської ради 02.02.2017 року № 61 [PERSON] залишила дітей без батьківського піклування, в будинку, де проживає, на чотири доби, на телефонні дзвінки не відповідала, місце її знаходження не було встановлено, діти знаходились під наглядом співмешканця бабусі (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету села Червоне Застугнянської сільської ради від 02.02.2017 року № 5 «Про негайне відібрання дітей у сім'ї [PERSON]» вилучено із сім'ї [PERSON], [INFO] дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] та тимчасово влаштовані в дитяче відділення Васильківської ЦРЛ для проведення медичного обстеження (а.с. 14). Згідно з характеристикоюЗастугнячнської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] проживає в будинку своєї матері [PERSON], 1958 року народження, за вищевказаною адресою, в шлюбі не перебуває, на даний час ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дітьми. Малолітню доньку [PERSON] народила в місцях позбавлення волі, до виховання дітей відноситься безвідповідально, не приділяє їм належної уваги, часто зникає з дому на тривалий період, залишаючи дітей на бабусю (а.с.15). Відповідно до довідки Комунального закладу Київської обласної Ради «Спеціалізований Обласний будинок дитини м. Біла Церква» від 03.10.2017 № 507-508, малолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], з 09.03.2017 перебувають в даному закладі на повному державному утриманні (а.с.17). Як вбачається з актів про невідвідування дитини в КЗ КОР «Спеціалізованому обласному будинку дитини м. Біла Церква» від 03 жовтня 2017 року, за час перебування дітей в закладі батьки їх не відвідували, не цікавились їх життям та станом здоров'я, не брали участі у їх вихованні та утриманні (а.с.17,18). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. від 31.07.2017 року № 1586/6-23, зважаючи на те, що батьки самоусунулись від виховання дитини і не виконують передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язків перед ними, а також враховуючи вимоги ст. 164 Сімейного кодексу України, Васильківська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] року народження відносно малолітніх дітей [PERSON], 20.04.2013 рок народження, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] відносно малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.19). Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляється від належного виконання своїх обов'язків по вихованню, утриманню дітей, не піклується про їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, ними порушуються права дитини на належне батьківське виховання, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки та сина, [PERSON] відносно сина, та таке рішення буде відповідати найкращим інтересам дітей. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону від 13.01.2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» держава здійснює повне забезпечення дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа. Відповідно передбачено порядок фінансування такого забезпечення за рахунок державного та місцевого бюджетів. Крім того, практично не існує механізму контролю за цільовим використанням коштів, перерахованих як аліменти, зокрема на конкретну дитину. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Такий механізм є оптимальним з точки зору забезпечення інтересів дитини та належного використання стягнутих аліментів, але не існує визначеного механізму створення таких рахунків та перерахування коштів на них, і тому, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, переданої до органу опіки та піклування для влаштування в державний дитячий заклад, необхідно перераховувати аліменти на користь органів опіки та піклування або інших державних установ. Відповідно до узагальнення ВСУ «Про практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» за відсутності передбаченого законом механізму перерахування аліментів на особистий рахунок дитини така практика вбачається правильною. Враховуючи, що відповідачі не виконують своїх обов'язків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та присудження про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з [PERSON] та з [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з кожного, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved