Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

в провадження Голосіївського районного суду м.Києва надійшла позовна заява КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» до [PERSON], [PERSON] в розмірі 4 038,56 гривень, 3% річних в розмірі 162,30 гривень та судових витрат у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району». Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею у квартирі зареєстрована та проживає [PERSON] (зареєстрована з 26.03.2009 р.). На ім»я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок [NUMBER]. У будинку і квартирі за вищевказаною адресою безперебійно надавались та надаються житлово-комунальні послуги. Однак, в порушення Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, а також вимог Житлового кодексу України, відповідачі ухиляються від виконання покладених на них зобов'язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість, сума якої за період з 01.05.2015 р. по 01.09.2016 р. складає 4 038,56 гривень. Крім того, з урахуванням ч.2 ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі в розміфрі 162,30 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсягі, стягнувши з відповідачів заборгованість по квартирній платі та комунальним послугам, 3% річних та судові витрати у справі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі, посилаючись на неналежне та неякісне надання позивачем житлово-послуг, відсутності між сторонами договірних правовідносин. Крім того, [PERSON] вказала на безпідставність позову в частині вимог до [PERSON], зазначивши, що реєстрація її за вказаною вище адресою не свідчить про наявність обов»язку щодо оплати житлово-комунальних послуг і зазначене питання відповідно до вимог Житлового законодавства повинно вирішуватись безпосередньо з власником. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду була повідомлена належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась. За згодою всіх учасників процесу суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. Зазначена квартира є приватизованою, що підтверджується довідкою Форми 3, яка міститься в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] є власником вказаної квартири. На її ім»я відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва». Відповідачі отримують житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Жодних повідомлень про непроживання у квартирі [NUMBER] та неотримання комунальних послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило. Також, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що зазначений вид послуг не надається, або ж надається не в повному обсязі, або ж неналежної якості, або ж її звернень у спірний період до обслуговуючої організації або балансоутримувача будинку з приводу неналежного надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території.. Між сторонами договір про обслуговування прибудинкової території та надання комунальних послуг не укладався, але обов»язок сплачувати квартплату та за надані комунальні послуги в даному випадку виникає в силу положень спеціального закону, який регулює даний вид правовідносин. В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов»язує. Згідно з положеннями ст.322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до п.5. ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується розрахунком заборгованості, загальний борг по оплаті житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] в період за період з 01.05.2015 р. по 01.09.2016 р. становить 4 038,56 гривень. Згідно зі ст.509 ЦК України цивільні права та обов»язки вникають з підстав, передбачених законодавством, а в силу зобов»язання одна особа зобов»язана вчинити на користь іншої особи певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки, на день розгляду справи з боку відповідача [PERSON], як власника квартири, не надано докази про виконання обов»язку щодо оплати житлово-комунальних послуг, а саме послуг з утримання будинку і прибудинкової території, суд приходить до висновку, що позов в даній частині підлягає задоволенню. Підлягають частковому задоволенню вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від суми заборгованості з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком, 3% річних від суми боргу за період з травня 2015 р. по серпень 2016 р. становить 162 гривні 30 копійок. Однак, зазначений розрахунок проведений в порушення вимог чинного законодавства. При визначенні розміру 3% річних, які підлягають стягненню, позивач виходив з наступного порядку розрахунку: сума боргу х 3% х кількість днів прострочення зобов»язання : 365: 100. Внесення плати за надані послуги є періодичними платежами і передбачають сплату щомісяця відповідної суми коштів, які є окремим зобов»язанням. Тому, в даному випадку, 3% річних повинні розраховуватись за прострочення виконання зобов»язання за кожний окремий період прострочення такого зобов»язання, а не на загальну суму зобов»язання за весь період, а в подальшому зазначені суми підсумовуються. За розрахунком, проведеним судом, сума 3% річних за період з 01.05.2015 р. по 01.09.2016 р. становить 10 гривень 19 копійок, яка і підлягає стягненню з відповідача [PERSON] за прострочення виконання зобов»язання по сплаті житлово-комунальних послуг.. Не підлягають, на думку суду, задоволенню вимоги в частині пред'явлення позову до [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.156 ЖК України, члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайлитво ставитися до житлового будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім»ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. В силу положень ст..162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (кварирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата з комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Тобто, аналізуючи зазначену норму, питання щодо розміру участі члена сім»ї власника квартири у витратах на утримання будинку і прибудинкової території вирішується за угодою сторін, тобто власником та членом його сім»ї (наймачем), а у разі наявності спору в судовому порядку. Відповідачем [PERSON] в ході судового розгляду зазначено, що між нею та [PERSON], яка є її донькою, відсутні будь-які спори щодо участі останньої у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, а тому вимоги позивача до [PERSON] є безпідставними. Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial