Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

В червні 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, просили стягнути в рахунок відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю батька, з відповідача Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - ПАТ "ЦГЗК") - на їхню користь суму в розмірі по 280 000 грн, кожному. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що тривалий час переносять біль та страждання, з вини відповідача, а саме у зв'язку з тривалою працею в умовах шкідливих факторів у період з 04 вересня 1969 року по 24 травня 2000 року, батько отримав професійне захворювання. Згідно пункту 19 Акту особами, які порушили законодавство про охорону праці, в тому числі є керівництво Глеюватського кар'єру ВАТ «Центральний ГЗК», правонаступником якого є ПАТ «ЦГЗК». Згідно довідки від 16 травня 2008 року встановлено причинний зв'язок смерті батька з професійним захворюванням, встановленим йому у 2007 році. Внаслідок смерті батька позивачам завдано моральної шкоди, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулися у їхньому особистому житті. У судовому засіданні представник позивачів адвокат Бутко О.О. позовні вимоги заявлені [PERSON], [PERSON] у позовних заявах, підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на ті самі обставини, та стягнути на їхню користь з відповідача по 280 000 гривень у відшкодування спричиненої їм моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «ЦГЗК» - Громко Н.В. позовні вимоги позивачів про відшкодування моральної шкоди не визнала, надала письмові заперечення, та просила суд у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки позивачами не надано доказів доведення факту завдання моральної шкоди та вина підприємства не доведена. Вислухавши представника позивачів, представника відповідача, вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності всі досліджені в справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON], який помер [INFO]. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, з вересня 1969 року по лютий 2007 року [PERSON] працював на різних посадах у структурних підрозділах ПАТ «ЦГЗК». Відповідно до акту №14 розслідування хронічного професійного захворювання від 12 грудня 2006 року причиною професійного захворювання померлого [PERSON] було визнано багаторічну роботу в умовах впливу запиленості повітря робочої зони, що перевищувала ГДК. Згідно пункту 19 Акту особами, які порушили законодавство про охорону праці, в тому числі є керівництво Глеюватського кар'єру ВАТ «Центральний ГЗК» під час роботи батька позивачів. Матеріалами справи підтверджено, що [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть). Згідно довідки серії ДНА №000204 від 16 травня 2008 року розширена експертна комісія №2 встановила причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням, встановленим у 2007 році. Внаслідок смерті батька позивачам завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному: вони втратила батька, якого дуже любили, звістка про смерть призвела до того, що вони тривалий час перебували у напруженому психічному стані, адже залишилися без підтримки у житті, при цьому моральні переживання з приводу втрати рідної людини, незважаючи на достатньо тривалий строк з дня його смерті, тривають до теперішнього часу. З вини відповідача, який порушував норми з безпеки праці та не забезпечив безпечні умови роботи, позивачам була спричинена моральна шкода. У зв'язку з цим змінився образ і якість життя позивачів, що завдає їм моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (ч.1 ст.1168 ЦК України). Внаслідок смерті батька позивачам спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення їхнього звичайного способу життя та вимагає від них додаткових зусиль для його організації. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), зазначив, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачів до ПАТ «ЦГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягають задоволенню частково, беручи до уваги конкретні обставини по справі, обсяг фізичних та моральних страждань позивачів, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наслідків, що наступили, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачам моральної шкоди є сума в розмірі по 15000 грн, кожному. На підставі п. 2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: partial