Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за договором кредиту та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що 14 жовтня 2008 р. між Київською міською кредитною спілкою «Київське кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 110/к, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на купівлю побутової техніки в сумі 72 000 гривень зі сплатою 58% річних та строком користування на 36 місяців. Відповідно до п.3.2.1, 3.2. Договору, відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, щомісячно погашати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитними коштами. Позивач посилається на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, у зв'язку з чим станом на 01.01.2013 р. наявна заборгованість в сумі 215 136,77 гривень. В подальшому позивач подав заяву про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та 3% річних станом на 01.11.2013 р. становить 242 736,09 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та обґрунтування позову підтримав в повному обсязі і просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача суму боргу за кредитним договором з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та суму судового збору. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2008 р. між Київською міською кредитною спілкою «Київське кредитне товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 110/к, відповідно до умов якого відповідачу на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості було надано кредит на купівлю побутової техніки в сумі 72 000 гривень зі сплатою 58% річних. Договір укладено на строк 36 місяців. Відповідно до п.п.3.3.1, 3.2.2 [PERSON] зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, щомісячно погашати кредит частинами та сплачувати проценти в порядку, визначеним р.4.2 цього Договору. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, надавши [PERSON] зазначені вище кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.10.2008 р. Як встановлено судом, відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов»язань, останній платі в рахунок погашення кредитної заборгованості був здійснений 15.06.2009 р., у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних станом на 01.11.2013 р. становить 242 736 гривень 09 копійок, з яких: - заборгованість за сумою кредиту - 64 579,63 гривень; - заборгованість за відсотками - 161 107,45 гривень; - інфляційні втрати - 11 236,85 гривень; - 3% річних - 5 812,16 гривень. Відповідно до п.4.3 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту та процентів згідно п.4.2 Договору не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитором. З метою досудового врегулювання спору позивач 25 вересня 2009 р. та 03.03.2012 р. звертався до [PERSON] із претензіями щодо погашення простроченої заборгованості за договором, однак відповідачем зазначені листи було проігноровано, заборгованість не погашено. Відповідно до п.п.4 п.3.1.1 Договору, Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів у разі наявності хоча б однієї із обставин: а) використання кредиту не за цільовим призначенням; б) затримання сплати частини кредиту таабо відсотків щонайменше на один календарний місяць; в) перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків; г) несплати Позичальником більш однієї виплати, яка перевищує 5% від суми кредиту; г) невиконання Позичальником обов'язків, встановлених цим Договором, щодо забезпечення повернення кредиту, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які Кредитодавець не несе відповідальності. Відповідно до п.9.1 Договору кредиту, за невиконання чи не належне виконання зобов'язань сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди одна сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З матеріалів справи вбачається, що боржник [PERSON] порушив взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, прострочив визначені графіком строки погашення кредиту. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, внаслідок чого завдано матеріальні збитки позивачу, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних з відповідача з наступних підстав. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки. Встановлені договором або законом. В силу положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до наданого розрахунку інфляційні збитки становлять 11 236, 35 гривень, 3% річних - 5 812,16 гривень. Оскільки на спростування наданого розрахунку будь-яких доказів не надано, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в справі. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 526, 611, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved