Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що МКП „Херсонтеплоенерго" надає відповідачу послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS]. Однак відповідач не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, в зв»язку з чим за період з 01.12.2001 року по 01.10.2014 року виникла заборгованість у сумі 10931,57 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості, а також та за сплачені судові витрати. 18.08.2015 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 11700,23 грн. заборгованості за період з 01.12.2001 року по 01.08.2015 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає, що позивачем не застосований строк позовної давності, який просить застосувати до позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що, відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а аткож дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Тобто, між позивачем та відповідачем виникли фактичні договірні відносини, що породжують цивільні права та обов»язки, оскільки позивач надає послуги із централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач ними користується. В силу ст. 525 ЦК України, відповідач зобов»язаний сплатити кошти за спожиті послуги, а позивач має право вимагати виконання обов»язку щодо оплати наданих послуг. Як вбачається з особистого рахунку [NUMBER], [PERSON] є абонентом МКП «Херсонтеплоенеро» та вона не відмовлялася від отримання наданих послуг. З доданого до матеріалів справи розрахунку вбачається, що відповідач не оплачувала надані їй послуги, в зв»язку з чим виникла заборгованість. 10.11.2014 року за заявою МКП «Херсонтеплоенерго» був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання в сумі 10931,57 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн. Однак в грудні місяці 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу №667/9144/14-ц від 10.11.2014 року. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.12.2014 року вказаний судовий наказ було скасовано. Відповідно до п. 3 ст. 118 ЦПК України, при наявності спору заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. 16.07.2015 року позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості в позовному провадженні. В процесі розгляду позивач неодноразово збільшував позовні вимоги. Згідно наданого суду розрахунку станом на 01.08.2015 року, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.12.2001 року по 01.08.2015 року склала 11700,23 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В даному випадку, стороною у спорі заявлено про застосування строку позовної давності, а тому з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 5009,38 грн. за період з 01.11.2011 року (в листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, тому трьохрічний строк позовної давності слід рахувати від цього моменту) по 01.08.2015 року. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем не доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, а її докази проти вимог позовних вимог обґрунтовано заперечувалися представником позивача у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved