Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

в позові вказано, що відповідно до кредитного договору №014/0002/74/90792 від 19.09.2008 року відповідач отримав кредит у сумі 42000 доларів США строком до 19.09.2021 року зі сплатою 14,50% річних та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідачем не виконуються умови договору, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє позивачу матеріальну шкоду. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 44824,01 доларів США, з них: заборгованість за кредитом - 32338,42 доларів США, заборгованість по відсотках - 3341,93 доларів США, пеню за невчасну сплату кредиту та відсотків - 9143,66 доларів США. Представник позивача просив розглядати справу за відсутності представника, підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити клопотання про зменшення розміру неустойки. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. 19.09.2008 року сторони уклали кредитний договір №014/0002/74/90792, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у сумі 42000 доларів США строком до 19.09.2021 року зі сплатою 14,50% річних. Згідно із розрахунком заборгованість відповідача за договором №014/0002/74/90792 станом на 03.02.2015 року, становить 44824,01 доларів США (728006,88 грн.), з них: заборгованість за кредитом - 32338,42 доларів США (525222,8 грн.), заборгованість по відсотках - 3341,93 доларів США (54277,79 грн.), пеня - 9143,66 доларів США (148506,29 грн.). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №014/0002/74/90792 від 19.09.2008 року відповідач не надав. Відповідачу направлялась вимога від 14.11.2014 року про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. 26.04.2016 року відповідач подав клопотання, в якому просив зменшити на 99% розмір пені, заявленої до стягнення позивачем, до 91,44 долара США. В клопотанні вказано, що відповідачем невчасно сплачується кредит та відсотки позивачу через скрутне фінансове становище. Зниження доходів відповідача, зростання вартості долара США відносно гривні та ріст споживчих цін призвели до скрутного матеріального становища відповідача, що є причиною того, що з 2013 року був змушений затримувати виплату щомісячних платежів позивачу, а з червня 2014 року - взагалі не може погашати кредит. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п.9.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.16.3 кредитного договору за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. Згідно роз'яснень викладених в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 ,,Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Відповідач в клопотанні про зменшення розміру пені вказує, що зниження доходів відповідача, зростання вартості долара США відносно гривні та ріст споживчих цін призвели до скрутного матеріального становища відповідача, що є причиною того, що з 2013 року був змушений затримувати виплату щомісячних платежів позивачу, а з червня 2014 року - взагалі не може погашати кредит. Відповідач переконаний, що не завдав позивачу збитків, про які зазначено в позові. Борг перед позивачем визначений у доларах США, у валюті вартість якої за час дії кредитного договору лише зросла. Просив зменшити на 99% розмір пені, заявленої до стягнення позивачем, до 91,44 долара США. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання. В ч.3 ст.551 ЦК України мова йде про значне перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків. У даному випадку розмір збитків без урахування пені складав 35680,35 доларів США, а розмір пені 9143,66 доларів США - тобто розмір пені не тільки не перевищує, а й менший за розмір збитків. В матеріалах справ відсутні будь-які докази, які можна вважати істотними обставинами для зменшення пені та застосування ч.3 ст.551 ЦК України. Підстав для зменшення розрахованої відповідно до умов договору пені у суду не немає. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved