Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В травні 2014 року Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради (на далі - позивач) звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути суму наданої тимчасової державної допомоги з [PERSON] ( на далі - відповідач), який обґрунтував тим, що відповідач, відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2012 року, повинна була сплачувати аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку.[PERSON] аліменти не отримував у зв'язку з тим, що боржник ухилявся від сплати аліментів. 09 липня 2013 року [PERSON] звернувся до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та почав отримувати її на період з 01 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року. Починаючи з січня 2014 року [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги не звертався. В зв'язку з чим спеціалісти управління зв'язались з [PERSON] в телефонному режимі на, що він їм повідомив, що мати дитини з січня 2014 року почала сплачувати аліменти в розмірі 20 гривень щомісяця, тому він більше не звертався. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради 2200,80 гривень, як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилялась від сплати аліментів (а.с.1-3). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що [PERSON], відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2012 року, повинна була сплачувати аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (а.с.4). Однак [PERSON] у період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року, аліменти не отримував, про що свідчить довідка про неотримання аліментів (а.с.5). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 "Про затвердження Порядку призначення та 12.07.2013 року була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на шість місяців (а.с.7) Згідно з п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем. Вирішуючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову було звільнено від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved