Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який під час розгляду справи уточнив, посилаючись на те, що 29.10.2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір №107/АМПК/56/2007-840, згідно з умовами якого банк надав [PERSON] на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в доларах США з метою придбання автотранспортного засобу на загальну суму 40 000 доларів США із розрахунку 13,7 % на рік строком з 29.10.2007 року по 19.10.2012 року. Відповідно до розділу 3.2 «Порука» кредитного договору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зобов'язалися відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Відповідно до п. 2.2.1, 2.2.3 кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно до 18 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж визначений в п.п. 2.2.1, 2.2.2 кредитного договору. [PERSON] станом на 14.04.2014 року порушені пункти 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 4.3.3 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Станом на 25.03.2015 року [PERSON] має заборгованість по кредитному договору в сумі 100 955 доларів США 55 центів, що за курсом НБУ становить 2 378 211 гривень 91 копійка, в тому числі: непогашений кредит - 38 305 доларів США 79 центів; несплачені відсотки - 34 337 доларів США 68 центів; комісія за консультаційні послуги - 383 долари США 06 центів; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 18 784 долари США 33 центи; штраф за порушення умов додаткової угоди - 9 144 долари США 69 центів. Позивач просить стягнути з [PERSON], [PERSON] [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором №107/АМПК/56/2007-840 від 29.10.2007 року в сумі 72 643 долари США 47 центів та 666 948 гривень 16 копійок, а також стягнути з відповідачів в рівних частинах витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в редакції від 08.05.2015 року та просив позов задовольнити. В судове засідання 17.08.2015 року представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про причини неявки не повідомили, тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (тепер публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] (позичальник), [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (поручитель) був укладений договір «Автопакет» №107/АПМК/56/2007-840 (т.1 а.с. 10-16 - копія договору), відповідно до якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 40 000 доларів США в порядку та на умовах, визначених цим договором, на придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.1.1.3.1 відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,7 % на рік. Термін погашення кредиту - до 19.10.2012 року. Згідно п.п. 3.2.1, 3.2.2 договору поручитель безвідзивно та безспірно зобов'язується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору, у тому ж об»ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. 29.09.2010 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (позичальник) укладено додаткову угоду №1 до договору №107/АПМК/56/2007-840 від 29.10.2007 року (т.1 а.с. 17-25), згідно якої договір «Автопакет» викладено у новій редакції. Договором визначено щомісячну суму мінімального необхідного платежу, яка зазначена у графіку, що є додатком до договору. За додатковою угодою розмір процентів визначений у розмірі 13,7 % річних, кінцевий термін повернення кредиту - 19.10.2012 року. Як зазначено в п. 2.4 додаткової угоди, порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 20 числа поточного місяця з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 19.10.2012 року на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.6 додаткової угоди передбачено, що проценти нараховуються щомісяця у кінці місяця. Період нарахування процентів починається з дня надання кредитних коштів в перший період, а в наступному - з першого календарного дня і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Відповідно до п. 1.1.1 додаткової угоди комісія за консультації по кредитних операціях визначена у розмірі 1%. Сплата штрафів передбачена п.п. 5.2, 5.3 додаткової угоди до кредитного договору. Штраф відповідно до п.5.2 нараховано за порушення п.4.3.2 додаткової угоди, а саме за неоформелення договору страхування транспортного засобу. Штраф відповідно до п.5.3 додаткової угоди нараховано за порушення абз.1 п.2.4 договору, тобто несплату необхідного платежу у строк більше 30 календарних днів. Пунктом 5.1 додаткової угоди передбачено сплату пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення у випадку невиконання позичальником зобов»язань щодо строків та повноти сплати кредиту і процентів відповідно до умов договору. Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, в новій редакції договору помилково розмір кредиту зазначений в сумі 23 454 долари США 79 центів, а насправді кредит був виданий в розмірі 40 000 доларів США. Також в додатковій угоді помилково зазначено дату укладення кредитного договору 19.10.2007 року, а в дійсності договір №107/АПМК/56/2007-840 був укладений 29.10.2007 року. Згідно прибутково-видаткового касового ордеру №1 від 29.10.2007 року [PERSON] видано кредит в розмірі 40 000 доларів США. Грошові кошти після здійснення валютно-обмінної операції 30.10.2007 року відповідно до меморіального ордеру №1 були перераховані ТОВ «Сантери» як плата за автомобіль згідно з кредитним договором від 29.10.2007 року (т.1 а.с.8-9). Позивач виконав свої зобов»язання, надавши [PERSON] кредит. Відповідачка [PERSON] своєчасно не здійснює платежі в рахунок погашення суми кредиту та процентів, порушує умови договору. Згідно з розрахунком (т.2 а.с.29-34) станом на 25.03.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 100 955 доларів США 41 центів, що за курсом НБУ становить 2 378 208 гривень 71 копійка, в тому числі: заборгованість за кредитом - 38 305 доларів США 79 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 902 370 гривень 30 копійок; заборгованість по сплаті відсотків - 34 337 доларів США 68 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 808 893 гривні 45 копійок; комісія за консультаційні послуги - 383 долари США 06 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 9 023 гривні 75 копійок; пеня за прострочення сплати кредиту - 18 784 долари США 23 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 442 500 гривень 50 копійок; штраф за порушення умов додаткової угоди - 9 144 долари США 65 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 215 420 гривень 71 копійка. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором солідарно з позичальника [PERSON] та поручителів [PERSON] і [PERSON] Частиною 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В постанові у справі №6-53цс14 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). За умовами кредитного договору від 29.10.2007 року договір , а отже і порука, діє до повного виконання зобов'язань (п.8.5 договору). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість по тілу кредиту виникла у червні 2008 року, а останній платіж по відсоткам проведений у грудні 2010 року. За умовами кредитного договору погашення основної суми кредиту та процентів має здійснюватися шляхом сплати позичальником щомісячних необхідних платежів відповідно до графіку (пункт 2.2.1 договору та п.2.4 додаткової угоди). Отже, з липня 2008 року, т.т. із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, упродовж шести місяців банк має пред'явити у судовому порядку вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов'язання за договором. Позивачем даний позов подано в липні 2014 року, т.т майже через шість років з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. Доказів того, що позивач пред'являв вимогу поручителям або звертався до суду з позовом упродовж шести місяців, банком не надано. За таких обставин суд вважає, що порука є припиненою, а тому вимоги про стягнення заборгованості з поручителів не підлягають задоволенню. Представник [PERSON] [PERSON] 28.07.2015 року подав до суду заяву про застосування позовної давності, в якій просив з цих підстав відмовити в задоволенні позову. В пункті 7.3 кредитного договору «Автопакет» від 29.10.2007 року зазначено про те, що сторони дійшли згоди збільшити строк позовної давності до десяти років. В додатковій угоді від 29.09.2010 року до договору«Автопакет» від 29.10.2007 року в пункті 1 вказано, що договір «Автопакет» викладається у новій редакції. В цій редакції кредитного договору відсутня домовленість про збільшення строку позовної давності. А тому суд вважає, що має застосовуватися загальна позовна давність тривалістю у три роки відповідно до ст.257 ЦК України. Згідно зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. В постанові судових палат у цивільних та у господарських справах від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14 Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеня кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові судових палат у цивільних та у господарських справах від 06.11.2013 року у справі №6-116цс13. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом у липні 2014 року, позовна давність за щомісячними платежами та процентами до липня 2011 року включно сплила, а тому щомісячні платежі та проценти до липня 2011 року не підлягають стягненню. Доказів поважності причин пропущення позовної давності позивач суду не надав. Отже, станом на 25.03.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає: заборгованість за кредитом - 12 673 долари США 94 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 298 560 гривень; заборгованість по сплаті відсотків - 19 451 доларів США 10 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 458 209 гривень 56 копійок; комісія за консультаційні послуги - 383 долари США 06 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 9 023 гривні 75 копійок; пеня за прострочення сплати кредиту - 18 784 долари США 23 центи, що еквівалентно за курсом НБУ 442 500 гривень 50 копійок; штраф за порушення умов додаткової угоди - 9 144 долари США 65 центів, що еквівалентно за курсом НБУ 215 420 гривень 71 копійка. Отже, загальна заборгованість за кредитом та процентами становить 32 125 доларів США 04 центи, а загальна заборгованість за комісією, пенею і штрафом становить 666 944 гривні 96 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідачкою порушені умови кредитного договору, добровільно заборгованість не погашена, вона підлягає стягненню з неї на користь позивача за рішенням суду. Таким чином, в судовому засіданні позов ПАТ КБ „Надра" доведений частково, а тому підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідачки підлягає також судовий збір. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527, 530, 559, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: partial