Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягувати із відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановлення для дитини відповідно віку, до досягнення ним 23-річного віку. Посилається на те, що із відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі із 21 жовтня 2000 року до 21 січня 2013 року. Від сумісного проживання у шлюбі мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 25 липня 2018 року і по даний час син навчається у Військовому інституті телекомунікацій та інформації. Відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює у фермера [PERSON] на посаді водія. Матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. 12 квітня 2019 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у вищезазначений строк відзиву на позов до суду не направив. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Переяслав-Хмельницького міськвиконкому Київської області (актовий запис № 163). Від сумісного проживання у шлюбі мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 08 січня 2013 року щлюб між сторонами був розірваний. Рішення суду набрало законної сили 21 січня 2013 року (а.с.8). Згідно рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2012 року відповідач повинен був сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 750 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). На виконання вищезазначеного рішення суду 04 грудня 2012 року був виданий виконавчий лист (а.с.11). Відповідно до акту № 01-02/903 від 05 березня 2019 року, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, [PERSON] проживає із своїм сином [PERSON] без реєстрації по [ADDRESS] (а.с.12). Згідно акту депутата № 01-02/902 від 05 квітня 2019 року [PERSON] дійсно сама виховує свого сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні (а.с.13). Відповідно до довідки № 1/53/17/287 від 14 березня 2019 року [PERSON] є курсантом 1-го курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації з 25 липня 2018 року (а.с.14). Згідно довідки Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації № 57 від 09 квітня 2019 року [PERSON] працює на посаді архіваріуса архівного відділу і її середньомісячна заробітна плата становить 3873 (три тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 00 коп. (а.с.15). Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] Суд приймає до уваги подані позивачем та відповідачем докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 16 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п.п.15, 20 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. В силу вимог ст. 198, ч.2 ст. 200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що повнолітній син сторін по справі потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні не за місцем свого постійного проживання, не працює. Позивач працює, отримує стабільну заробітну плату, розмір якої є недостатній для задоволення всіх потреб дитини. Відповідач є особою працездатного віку, доказів незадовільного стану здоров`я чи інших обставин, які б вказували на неможливість надання ним допомоги повнолітньому сину, який навчається, суду не надано, будь-яких заперечень з приводу позову відповідачем не направлено. Відповідно до ч.ч.5, 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову та можливість стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 182,198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved