Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13.02.1999 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 26.12.2013 року шлюб між ними розірвано та з цього часу вони стали проживати окремо, при цьому діти залишилися проживати з батьком, відповідачка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не належним чином виконує свої батьківські обов"язки, тому він просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання батька - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судовому засіданні просить позов задовольнити повністю з викладених підстав, а судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач у судовому засіданні визнала позов та не заперечує проти його задоволення. Представник органу опіки і піклування у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. В судовому засіданні неповнолітня [PERSON] пояснила суду, що вона разом з своєю сестрою [PERSON] проживають з батьком [PERSON] , якій створює належні умови для їх проживання та розвитку. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що в період з 13.02.1999 до 26.12.2013 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час позивач і відповідач проживають окремо, при цьому неповнолітні діти проживають з батьком в с. Кичкирі Радомишльського району. Позивач займається вихованням неповнолітніх дітей, створює належні умови для проживання та розвитку. Поряд з цим, неповнолітні діти відвідують Кичкирівську ЗОШ І-ІІІ ст. Радомишльського району. Позивач позитивно характеризується по місцю проживання. Орган опіки і піклування Радомишльської районної державної адміністрації вважає, що у вирішенні спору щодо місця проживання дітей з позивачем, необхідно задовольнити позов і визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з батьком, про що надав відповідний висновок. У відповідності до ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Крім цього, за правилом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком (позивачем по справі) [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Проте частиною 3 статті 160 СК України встановлено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою. Враховуючи те, що дитина [PERSON], [INFO], тобто їй виповнилось 15 років, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині. Судові витрати суд стягує з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial