Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2000 року. Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 14 вересня 2013 року. Примирення між ними неможливо. Також, зазначила, що бажає на утримання дітей стягувати з відповідача аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сім'я [PERSON] фактично перестала існувати, між сторонами припинені шлюбні відносини та ведення спільного господарства з 14 вересня 2013 року. Позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що примирення між ними є неможливим, так як кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду й до досягнення дітьми повноліття. З огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з 09 січня 2014 року й до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття, а після досягнення ним повноліття, аліменти стягувати в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення сином [PERSON], [INFO] повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., в дохід держави.

Outcome: approved