Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, посилаючись на наступне. [INFO] помер його батько [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Менш ніж через 6 місяців, а саме: [INFO] , померла мати позивача [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 27.10.1950 року до дня смерті перебували у шлюбі. Після їхньої смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Заповітів батьки не залишали. Він є рідним сином померлих [PERSON] та [PERSON] . У померлих, крім нього, інших спадкоємців немає. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася. З метою оформлення спадщини, 19.09.2018 року він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на вищезазначене майно, але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2018 року за № 3279/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок, а саме: у Дублікаті договору купівлі-продажу житлового будинку, виданого 20 червня 2018 року виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-119, значиться житлова площа 32,0 кв.м., а в інформаційній довідці з описом об`єкта № 494, виданій КП «Нікопольське МБТІ» 02.10.2018 року, - 24,8 кв.м. Із вказаної причини нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1261 ЦК України, він є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на викладені норми права, які були чинні на момент відкриття спадщини, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, та не заявляв про відмову від спадщини. На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України, спірний житловий будинок визнається належним спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спірний будинок належав його батькам (подружжю) [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.1988 року, посвідченого секретарем Виконкому Придніпровської сільської Ради народних депутатів 16.05.1988 року та зареєстрованого в реєстрі за № 54. У зв`язку із втратою оригіналу вказаного договору він отримав на вказаний будинок Дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку, виданого 20.06.2018 року виконавчим комітетом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1-119. З 1988 року по 1989 рік його батьки на законних підставах прибудували до будинку «сіни - а1», площею 6,4 кв.м. та 31.07.1989 року зареєстрували відповідні зміни у встановленому порядку, про що свідчить надана до позову копія Технічного паспорту на житловий будинок (станом на 31.07.1989 року). З вказаної причини змінилася площа будинку. Таким чином, через втрату правовстановлюючого документу на житловий будинок та через зміну площі будинку він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. За таких обставин за ним як за спадкоємцем першої черги за законом може бути визнано право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки він її прийняв та не заявляв про відмову від неї, а прийнята ним спадщина визнається належною йому з моменту відкриття спадщини. З огляду на викладені вище обставини, він може набути право власності на спадкове майно лише в судовому порядку, а, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. За таких обставин звернувся до суду. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.76), представник відповідача проти задоволення позову не заперечував (а.с.74). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти та батьки спадкодавця. Згідно з ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер батько позивача по справі [PERSON] (а.с.8, 72), який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.64 зв). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.7, 51-52), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.62зв.). [PERSON] та [PERSON] з 27.10.1950 року перебували у шлюбі (а.с.10). Після смерті батьків позивача залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-21). Заповітів спадкодавці не залишали. Позивач по справі є сином померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с.56). 19.09.2018 року позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом на вищезазначене майно (а.с.61), але Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2018 року за № 3279/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок, виданого 20.06.2018 року значиться житлова площа 32,0 кв.м., а в інформаційній довідці з описом об`єкта № 494, виданій КП «Нікопольське МБТІ» 02.10.2018 року, - 24,8 кв.м. (а.с.22). Спірний будинок належав батькам позивача [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.05.1988 року, посвідченого секретарем Виконкому Придніпровської сільської Ради народних депутатів 16.05.1988 року та зареєстрованого в реєстрі за № 54 (а.с.11). У зв`язку із втратою оригіналу вказаного договору позивач отримав на вказаний будинок Дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.11). З 1988 року по 1989 рік батьки позивача прибудували до будинку «сіни - а1», площею 6,4 кв.м. та 31.07.1989 року зареєстрували відповідні зміни у встановленому порядку, про що свідчить надана до позову копія Технічного паспорту на житловий будинок (станом на 31.07.1989 року). З вказаної причини змінилася площа будинку. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved