Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач 19.09.2019 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. Він з 15.04.1985 року працював і був членом колгоспу імені Горького, а з 30.04.1994 року був переведений до Колгоспу-комбінату, де працював і був членом даного колгоспу, що підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника та довідкою № 172 від 16.09.2019 року, виданою правонаступником КК «Катеринівський» ПП «Агрофірма Катеринівська 1». Відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу - комбінату «Катеринівський», який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 08.06.1995 року за № 12 на території Покровської сільської ради він знаходився у списку громадян - членів колгоспу - комбінату „Катеринівський" на отримання земельної частки (паю) № [NUMBER] , проте сертифікат на право на земельну частку (пай) на його ім`я не виготовлявся. Зазначає, що йому стало відомо, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по справі № 182/2128/17 позовні вимоги Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області задоволено, визнано недійсним розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації "Про затвердження розрахунків по земельному паю колгоспу-комбінату «Катеринівський Нікопольського району" №28/3-р від 27.01.1997 року в частині надання [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП-комбінату «Катеринівський» розміром 1,57 га в умовних кадастрових гектарах, визнано нікчемним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0160269, виданий Нікопольською районною державною адміністрацією 12 лютого 1997 року. Покровською сільською радою йому було відмовлено у наданні земельної ділянки. Враховуючи вище наведене, просить суд визнати за ним право власності на пай, площею 1, 57 кадастрових гектарів, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, з земель колишнього Колгоспу-комбінату «Катеринівський» Зобов`язати Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області виділити йому пай площею 1,57 кадастрових гектарів, що розташований на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, з земель колишнього Колгоспу-комбінату «Катеринівський». Ухвалою суду від 20.09.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по даній справі. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався право на відзив. Від Начальника відділу з питань правового забезпечення та роботи зі зверненнями громадян Нікопольської районної державної адміністрації, [PERSON] на адресу суду 29.10.2019 року було надано пояснення, які просив урахувати при розгляді справи (а.с. 38-40). Ухвалою суду від 15.11.2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явилася, згідно її заяви, наданої суду (а.с. 53), просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від сільського Голови Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, [PERSON] на адресу суду надано заяву про розгляд справи без участі представника (а.с. 58). Від Начальника відділу з питань правового забезпечення та роботи зі зверненнями громадян Нікопольської районної державної адміністрації О.І. Панчук до суду надано клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с. 59). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Право на земельну частку (пай) згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.04.1985 року працював і був членом колгоспу імені Горького, а з 30.04.1994 року був переведений до Колгоспу-комбінату,де працював і був членом даного колгоспу, що підтверджується записами у трудовій книжці колгоспника та довідкою № 172 від 16.09.2019 року, виданою правонаступником КК «Катеринівський» ПП «Агрофірма Катеринівська 1». (а.с. 10 на звороті, 11,12 ). Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ДПНК № 000007 від 08.06.1995 року, виданого колгоспу-комбінату «Катеринівський» Покровською сільською радою народних депутатів Нікопольського району Дніпропетровської області у тому, що вказаному власнику землі передається у колективну власність 1169,6 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Покровської сільської ради народних депутатів від 01.06.1995 року (а.с. 16-19). Відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю колгоспу - комбінату «Катеринівський» , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 08.06.1995 року за № 12 на території Покровської сільської ради позивач знаходився у списку громадян - членів колгоспу - комбінату „Катеринівський на отримання земельної частки (паю) № 147 (а.с. 20-31). Відповідно повідомлення відділу у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 05.07.2019 року, що [PERSON] дійсно включений до списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю колгоспу - комбінату «Катеринівський» за № 147, сертифікат на [PERSON] не виготовлявся (а.с. 15). Судом встановлено, що позивач звертався до Сільського голови Покровської сільської ради Хнюкало М. В. із заявою про виділення йому земельної частки (пай № [NUMBER] , розміром 1,57 умовних кадастрових гектарів) в натурі на місцевості і надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості із земель колишнього КПС-комбінату «Катеринівський», на території Покровської сільської ради та отримав повідомлення про відмову у виділенні йому земельної ділянки (паю),оскільки ним не додано документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) (а.с. 13-14). Згідно З рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по справі № 182/2128/17 позовні вимоги Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області задоволено, визнано недійсним розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації "Про затвердження розрахунків по земельному паю колгоспу-комбінату «Катеринівський Нікопольського району" №28/3-р від 27.01.1997 року в частині надання [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП-комбінату «Катеринівський» розміром 1,57 га в умовних кадастрових гектарах, визнано нікчемним сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0160269, виданий Нікопольською районною державною адміністрацією 12 лютого 1997 року. (а.с. 6-8). Крім того, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року у цивільній справі № 182/5026/18 визнано право власності на земельну частку (пай) за громадянином [PERSON] (а.с. 48-51). Земельна частка (пай) № [NUMBER] , про яку йдеться в рішенніНікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по справі № 182/2128/17, на яке посилається позивач у позові та в рішенні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року у цивільній справі № 182/5026/18 є одною земельною ділянкою. Таким чином рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 року у цивільній справі № 182/5026/18 вже визнано право власності на земельну частку (пай), право на отримання якого було скасовано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2018 року по справі № 182/2128/17. Крім того, згідно пояснень Начальника відділу з питань правового забезпечення та роботи зі зверненнями громадян Нікопольської районної державної адміністрації, [PERSON] від 29.10.2019 року, що маються в матеріалах справи, розпорядженням голови Нікопольської районної державної адміністрації від 29.12.2018 року № Р-528/0/321-18 надано дозвіл [PERSON] на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 46-47). Виходячи з викладених обставин, суд приходить до висновку, що даний спір виник щодо визнання права власності за позивачем на конкретно визначену земельну частку (пай), право власності на яку вже визнано за іншою особою, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом. Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Згідно з вимогами статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями 78 і 79 цього Кодексу. Відповідно до статтею 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Відповідна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду по справі № 481/1795/18 (провадження № 61-19888св19) від 26.12.2019. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що після розпаювання земель колгоспу-комбінату „Катеринівський Нікопольського району у 1995 році пройшло більше 20 років. Отже, оскільки право на позов у позивача виникло ще у 1995 році, тому позивач, як член КСП, повинен був дізнатись про порушення свого права на земельну частку (пай) з часу видачі колгоспу-комбінату «Катеринівський» державного акта на право колективної власності на землю (08.06.1995 року), коли члени колгоспу отримали сертифікати на земельні частки (паї) однак, позивач у передбачений законом строк, встановлений ст. 71 ЦК УРСР, в редакції 1963 pоку, не звернувся до суду з вказаними вимогами, та в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав суду переконливих доказів, які свідчать про поважність причин пропуску зазначеного ним строку. Проте, враховуючи встановлені судом обставини по даній справи, суд відмовляє у задоволенні позову саме через безпідставність позовних вимог.

Outcome: dismissed