Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по договору про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 15.11.2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № [NUMBER], в редакції Договору про внесення змін та доповнень №1 від 22.01.2014 року, згідно якого було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.11.2016 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. Умови договору відповідач належним чином не виконував, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, таким чином загальна заборгованість станом на 11.04.2016 р. становить 6230,83 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 та ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ Державний експортно-імпортний банк України письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 15.11.2013 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № [NUMBER], в редакції Договору про внесення змін та доповнень №1 від 22.01.2014 року, згідно якого було відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4000,00 грн. на строк до 30.11.2016 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік. У звязку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту, станом на 11.04.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 6230,83 грн., яка складається з: заборгованості за процентами 1475,02 грн.; заборгованості за кредитом 3997,92 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за процентами 267,65 грн.; пені, нарахованої на прострочену заборгованість за кредитом 490,24 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності із ст. 625 цього ж Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно до норм статей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Правовими наслідками порушення зобовязання є сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до норм ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно із ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. У відповідності до норм, передбачених ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved