Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, понад 4 роки вони проживають окремо, з того часу не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, протягом вказаного терміну він проживає з іншою жінкою, з якою створив іншу родину, тому вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, термін для примирення призначати не потрібно. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні також вимоги заяви просила задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні поясненням заявника. Заслухавши заявників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. За правилами ч.2, ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. 12.12.2003 року року був укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований у відділі РАГС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1225 (а.с.2). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). 18.08.2015 року сторони уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини, за яким спільна дитина сторін був проживати з матір'ю, а [PERSON] зобов'язався сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини в розмірі 5000 грн. щомісяця (а.с.3-4). Як встановлено у судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалось, понад 4 роки вони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тривалий час [PERSON] проживає з іншою жінкою, з якою створив нову родину. Згідно ч.3-4, ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як сторони повідомили, що будь-які відносини між ними припинені.

Outcome: approved