Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

В листопада 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначив, що 20.10.2011 року між ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитний договір №047-Н/11/104/ФО, відповідно до якого [PERSON] надав кредитні кошти у сумі 80 000,00 грн., а позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати проценти за користування кредитом та виконати інші умови кредитного договору, своєчасно повернути кредит та нараховані проценти в порядку, передбаченому графіком. Термін повернення кредиту не пізніше 19 жовтня 2016 року. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком за кредитним договором між позивачем та [PERSON]. був укладений договір поруки №047-Н/11/104/ФО/S-1 від 20 жовтня 2011 року та з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед банком за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №047-Н/11/104/ФО/S-2 від 20 жовтня 2011 року. У звязку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобовязань станом на 03.11.2016 року утворилась загальна заборгованість за кредитним договором в розмірі 68\~153,89 гривень, з яких: заборгованість за кредитним договором 43\~690,46 гривень; проценти за кредитним договором 24\~463,43 гривень, яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, а також суму судового збору в розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, на підставах, вказаних в позовній заяві, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 жовтня 2011 року між ПАТ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Сбербанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №047-Н/11/104/ФО, відповідно до якого банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти у сумі 80 000,00 грн. на цілі зазначені п. 1.3. цього договору, а позичальник зобовязався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, використовувати його за цільовим призначенням, виконати інші умови кредитного договору і своєчасно повернути кредит та сплатити нараховані проценти в порядку, передбаченому графіком, з терміном повернення не пізніше 19 жовтня 2016 року, з процентною ставкою, 25 % річних. Крім того, 20 жовтня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №047-Н/11/104/ФО/S-1, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Також, 20 жовтня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки №047-Н/11/104/ФО/S-2, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед банком за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Банк виконав свої обов'язки згідно кредитного договору у повному обсязі, проте відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед\~\~кредитором\~\~за\~\~порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 03 листопада 2016 року в розмірі 68 153,89 гривень, з яких: заборгованість за кредитним договором 43 690,46 гривень; заборгованість по нарахованим процентах за кредитним договором 24 463,43 гривень. Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, підлягає солідарному стягненню з останніх на користь позивача наявна сума заборгованості в розмірі 68 153,89 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved