Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] в його користь 21668,00 грн. матеріальної шкоди, 6941,34 грн. - інфляційне збільшення заборгованості, 2958,62 грн. - 3% річних, та 500000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 19.09.2006 року на ділянці дороги Турка-Пісочне, поблизу с.Солонське Дрогобицького району, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відповідач, який керував мікроавтобусом «Мерседес - Спринтер», д.н.р. [NUMBER], своїми діями сприяв тому, що мікроавтобус «Форд - Транзит» заїхав у кювет і перекинувся. У мікроавтобусі «Форд - Транзит» їхала його дочка - [PERSON], яка загинула. У відповідності до постанови Дрогобицького міськрайонного суду від 11.09.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, але провадження у даній кримінальній справі закрито внаслідок акту амністії. Вважає, що внаслідок вказаних дій відповідача йому та його сім'ї завдано матеріальної шкоди в загальному розмірі 21668,00 грн. Ними було придбано в магазині ритуальних послуг труну та інші необхідні для здійснення поховання речі на суму 2584,00 грн. та встановлено пам'ятник вартістю 18700,00 грн., а також затрачено на благоустрій 384,00 грн. Крім цього, вважає, що йому та його сім'ї завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 500000 грн. Моральна шкода полягає у стійкому розладі здоров'я, зміні нормальних життєвих зв'язків, отримав душевну травму на все життя, так як втратив дочку молодого віку. Зокрема, з вересня 2006 року, після перенесення психоемоційної травми, почали турбувати загрудні та головні болі, часті тривалі підвищення та перепади артеріального тиску, поганий сон, приступи задухи, запаморочення, погіршення загального стану, не враховуючи психологічного дискомфорту та душевних переживань, які неможливо охарактеризувати будь-якими земними цінностями. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що згадана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача і це встановлено судом, про що викладено в постанові Дрогобицького міськрайонного суду. Однак, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії. Оскільки позивачу та його сім'ї завдано великого душевного болю внаслідок протиправних дій відповідача, так як в результаті ДТП загинула їхня донька, вважає, що останній повинен понести відповідальність шляхом відшкодування завданої шкоди. Тим самим, на її думку, відповідач понесе покарання за вчинене. Тому просить повністю задоволити позовні вимоги, стягнувши з [PERSON] матеріальну та моральну шкоду в користь позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив щодо їх задоволення. Підтримав викладене у письмовому запереченні на позовну заяву. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмовому запереченні. Доповнила, що позивач неправомірно просить стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості та 3% річних, оскільки позовні вимоги не стосуються боргових зобов'язань. Щодо суми матеріальної шкоди, то вважає таку не обґрунтованою належним чином. Стягнення моральної шкоди в розмірі, який просить позивач, призведе до скрутного матеріального становища відповідача, який має на утриманні дружину та малолітню дитину. Погоджується, що неможливо оцінити розмір душевних страждань внаслідок втрати близької людини, однак, при визначенні розміру моральної шкоди слід враховувати принцип розумності та справедливості. Крім цього, не зважаючи на те, що відносно [PERSON] закрита кримінальна справа внаслідок акту амністії, останній не вчинив умисний злочин, а надто, не бажав тяжких наслідків, зокрема, для позивача. Вислухавши учасників судового розгляду, беручи до уваги вищенаведене та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Як вбачається з постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.09.2012 року (яка вступила в законну силу), 19.09.2006 року о 16.30 год [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Спринтер», д.н.з. [NUMBER], рухався зі швидкістю близько 100 км/год автодорогою Турка - Пісочне в напрямку м.Львова. Поблизу с.Солонсько Дрогобицького району, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, [PERSON], проявивши злочинну недбалість та неувагу до дорожньої обстановки, перед початком обгону не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, що смуга руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.ю виконуючи обгін колони автомобілів, пересік вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на зустрічну смугу руху, де створив аварійну ситуацію для водія автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], в якій останній був позбавлений можливості уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування. Внаслідок цього [PERSON], уникаючи лобового зіткнення транспортних засобів, перекинувся. Під час даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Форд Транзит» отримали тілесні ушкодження, а саме: [PERSON] - тяжкі тілесні, від яких померла на місці пригоди. Дана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Мерседес Спринтер», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], який порушив правила безпеки руху, передбачених діючими Правилами дорожнього руху України. Дані порушення є в прямому зв'язку з наслідками, що настали. Постановлено звільнити [PERSON] від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України. Провадження у кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] закрито внаслідок акту амністії. Цивільний позов потерпілого [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, залишено без розгляду. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Із наявними у матеріалах справи копій товарних чеків та накладних, встановлено, що на поховання дочки позивач [PERSON] поніс витрати в розмірі 2584 грн., а також на благоустрій могили затрачено 384,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на виготовлення пам'ятників та огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості. Як вбачається з накладної від 20.04.2010 року, наданої позивачем, вартість пам'ятника становить 18700 грн., що є вищою, ніж гранична вартість стандартних пам'ятників у відповідній місцевості, визначена у постанові правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» №45 від 03.10.2008 року. Згідно додатку до вказаної постанови, розмір витрат, пов'язаних із виготовленням та встановленням пам'ятника, огорожі, для Львівської області становить 2000 гривень. Отже, вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі (2584 грн. + 384 грн. + 2000 грн.) 4968 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON] вчинив злочин, який є в прямому зв'язку із наслідками, що настали, зокрема, зі смертю дочки позивача. Відтак, відповідач спричинив [PERSON] моральних (душевних та психічних) страждань, пов'язаних із втратою рідної, близької людини. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, в тому числі тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак, вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 20000 гривень, що відповідатиме зазначеному. Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави відповідний розмір судового збору.

Outcome: approved