Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення товарного сілськогосподарського виробництва площею 4,6971 га, що розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Мотивує позов тим, що дана земельна ділянка належала її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Крім цього, спадщину померлої прийняв її син - брат позивача, оскільки проживав з нею разом на час смерті. Позивач не може здійснити оформлення спадкових прав у зв"язку з винекненням спору щодо поділу спадкового майна. Це стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. 07.12.2017 року до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, позов визнає, на земельну ділянку не претендує. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач є дочкою [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла (копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER], а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,6971 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в адміністративних межах Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ( а.с. 12). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заповіту померла не складала (а.с.31). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач та відповідач [PERSON] як діти померлої є спадкоємцями першої черги після її смерті. Статтею 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З довідки Староковрайської сільської ради від 28.11.2017 року № 863 вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала з сином [PERSON] (а.с.11). З заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Чорнобаївської державної нотаріальної контори звернувся лише позивач, що вбачається з листа № 2225/01-16 від 30.12.2017 р. (а.с. 29-30). Відтак, спадщину померлої прийняло два спадкоємці першої черги за законом - позивач та відповідач. Разом з тим, відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Позивач зверталася до Чорнобаївської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте їй було відмовлено у зв"язку з тим, що інший спадкоємець, який проживав разом з спадкодавцем на час її смерті у шестимісячний строк заяви про відмову від спадщини не подав. А відтак, спадщину прийняв і частки кожного спадкоємця є рівними (лист № 1695/02-16 від 01.12.2017, а.с. 6). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В розумінні глави 12 Цивільного кодексу України земельна ділянка як нерухоме майно є об"єктом цивільних прав. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об'єктом права власності. За приписом ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved