Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тягинської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову посилаються на те, що [INFO] в селі Тягинка Бериславського району, Херсонської області помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина - земельна ділянка загальною площею 10,22 га, яка знаходяться на території Тягинської сільської ради Херсонської області Бериславського району. При житті [PERSON] залишив на ім'я [PERSON] заповіт. Даним заповітом [PERSON] заповів позивачці все майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті. За її заявою Бериславською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену спадщину нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме: земельна ділянка загальною площею 10,22 га, яка знаходяться на території Тягинської сільської ради Херсонської області Бериславського району. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON], а саме: земельна ділянка загальною площею 10,22 га, яка знаходяться на території Тягинської сільської ради Херсонської області Бериславського району. Представник відповідача Тягинської сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи в суді були повідомлені завчасно належним чином, причина неявки суду ненадана. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність відповідача, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [INFO] померла [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] на підставі державного акту серії ЯБ №497232 належала земельна ділянка загальною площею 10,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 18). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом був її чоловік [PERSON], який мешкав в с. Тягинка Бериславського району Херсонської області та за своє життя отримав спадщину за законом від своєї покійної дружини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 16 ). 04.01.2014 [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належала земельна ділянка площею 10,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області. 20.04.2012 року [PERSON] заповів [PERSON] все майно де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті (а.с. 13). Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця). До інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З відповіді державного нотаріуса Бериславської державної нотаріальної контори вбачається, що за заявою позивача була заведена спадкова справа №92/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON], [INFO], який на момент смерті мешкав в с. Тягинка Бериславського району Херсонської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Наданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №497232, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 29.10.2007 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 24.07.2007 року за №541, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №1АА002127-0107715000128, не зареєстрований у відповідних органах. З цього випливає, що право власності не земельну ділянку у [PERSON] не виникло. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із зазначеним позовом. Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві вона позбавлена можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 19 ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім іншого нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу та рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягає задоволенню. На основі ст. 1216, 1223, 1233, 1235 ЦК України, ст. 125 ЗК України,

Outcome: approved