Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду звернувся позивач ТОВ „ОТП Факторинг Україна" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором згідно якої просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2007210971 від 12.12.2013 року в загальній сумі 19784.51 грн.,та понесені судові витрати по сплаті судового збору посилаючись на наступне: 12.12.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2007210971. За умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 16800 грн. В зв'язку з невиконанням боржником зобов'язаннь за вищевказаним кредитним договором станом на 02.02.2017 року за відповідачем існує заборгованість перед банком в сумі 19784 грн. 51 коп., яка складається з наступного: - 15394.28 грн., заборгованість за кредитом; - 4390.23 - заборгованість за комісією. Згідно з умовами договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст. 512, 514. 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2007210971 від 12.12.2013 року, укладеному між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON], Таким чином позивач є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» Вказану вище суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти укладення кредитного договору та наявності заборгованості. Проте посилався на те, що на його думку банк незаконного розголосив дані про нього іншій особі, позивачу за справою. Працівники позивача постійно телефонують йому та погрожують забрати все його майно, позбавити волі та виказують інші погрози. Він на даний час не в змозі погашати заборгованість за укладеним договором, так як має велику кількість кредитів, а в зв'язку з подіями, що відбулись у країні, він втратив роботу. Його пенсії недостатньо для того, щоб погашати заборгованість за кредитом. Його діти також втратили роботу та перебувають на його утриманні. На даний час він має намір влаштуватись на роботу і як в нього з'являться кошти він буде погашати заборгованість за договором. Суд вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з укладеного між сторонами договору № 2007210971 від 18.12.12.2013 року відповідач [PERSON], отримав кредит у розмірі 16800 грн., Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов'язки за укладеним кредитним договором, а саме видав споживачу кредит в сумі 16800 грн. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. В супереч умовам укладеного кредитного договору, відповідач [PERSON], належним чином його не виконував. Станом на 02.02.2017 року за відповідачем існує заборгованість перед банком в сумі 19784 грн. 51 коп., яка складається з наступного: - 15394.28 грн., заборгованість за кредитом; - 4390.23 - заборгованість за комісією. Також судом встановлено, що згідно з умовами договору факторингу № 22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.. 512, 514. 1077-1079 . 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 2007210971 від 12.12.2013 року, укладеному між ПАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до пп.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що до позивача правомірно перейшло право вимоги до відповідача на підставі укладеного правочину. Посилання відповідача на те, що Банк розголосив про нього відомості, які розголошувати заборонено, суд вважає безпідставними, так як розголошення відомостей про позивача, його приватне життя не відбулось. А можливість відступлення права вимоги передбачена чинним законодавством та згоди боржника не потребує. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2007210971 від 12 грудня 2013 року в загальній сумі 19784 грн.51 коп., яка складається з: - 15394.28 грн., - заборгованість за тілом кредиту; - 4390.23 грн., - заборгованість за комісією . Наявність тяжкого матеріального становища не є підставою для звільнення боржника у зобов'язанні від виконання взятих на себе за зобов'язанням обов'язків. Наявність погроз ніякими доказами не підтвердженого. Крім того з цього приводу відповідач має право звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Outcome: approved