Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком, що в с. Межиріч Острозького району по вул. Молодіжна, 33, оскільки останній біля 20 років в ньому не проживає, звернулась [PERSON] Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. В поданій заяві позов не визнав. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та пояснили, що позивачу належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Межиріч Острозького району по вул. Молодіжна, 33, який вона успадкувала після смерті в 2010 р. їх з відповідачем батька [PERSON] Зазначили, що відповідач з 1996 року не проживає в зазначеному житловому приміщенні, а є лише зареєстрованим за місцем проживання в ньому з 2005 року і зареєструвався там за місцем проживання за згоди їх батька [PERSON], який до часу своєї смерті в 2010 році був власником зазначеного будинку. Пояснили, що відповідач залишив своє місце проживання добровільно, з зазначеного житлового будинку його ніхто не виганяв, оскільки одружився та переїхав на місце проживання своєї дружини. Близько 20 років він не користується будинком, не бере участі у витратах на його утримання та проживає в іншому населеному пункті. Зазначили, що особистих речей відповідача у вказаному житловому будинку немає, договору найму житлового приміщення між ними не укладалося та наміру укладати такий договір позивач немає. Вказуючи на те, що відповідач протягом тривалого часу не проживає в зазначеному житловому приміщенні без поважних причин і позивач не чинить йому перешкод в праві користування житлом, а факт реєстрації місця проживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні створює для неї, як власника, незручності, в тому числі в оформленні житлової субсидії, просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проживає в [INFO] напроти домогосподарства [PERSON] Йому відомо, що в зазначеному житловому будинку проживає лише позивач з чоловіком та дітьми. Зазначив, що [PERSON] не проживає в даному будинковолодінні більше десяти років. [PERSON] добровільно залишив місце проживання в [INFO] ще за життя їх з позивачкою батьків, так як пішов проживати до своєї дружини. Вказує, що [PERSON] зловживає спиртним та декілька років тому приходив до будинку [PERSON] будучи в стані алкогольного сп"яніння, в звязку з чим між ним та [PERSON] виникали конфлікти. Зазначив, що конфлікти не стосувалися того що [PERSON] перешкоджала [PERSON] проживати в будинку. Фактів, які б вказували на те, що [PERSON] не допускала [PERSON] в будинок йому не відомо. Зазначив, що представники сільської ради запрошували його щоб засвідчити факт непроживання [PERSON] в спірному будинковолодінні, про що було складено відповідний акт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що постійно проживає в [INFO] та є сусідом позивача. Зазначив, що знайомий з [PERSON] з дитинства. Йому відомо, що з 1996р. відповідач [PERSON] в будинку, який знаходиться в с. Межиріч по вул.Молодіжна,33 не проживає. Востаннє [PERSON] бачив [PERSON] на похоронах його батька в 2010р. Вказує, що [PERSON] залишив місце проживання в [INFO] після того як одружився та пішов проживати до дружини. Йому не відомо фактів, які б вказували на те, що відповідача хтось виганяв з зазначеного будинку, та що [PERSON] перешкоджала йому там проживати. Зазначив, що представники сільської ради запрошували його щоб засвідчити факт не проживання [PERSON] в спірному будинку, про що було складено відповідний акт обстеження на зареєстроване місце проживання [PERSON] в с. Межиріч по вул. Молодіжна, 33 Острозького району. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 18.01.2016 року встановлено, що під час розгляду в апеляційному суді Рівненської області цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], Межиріцької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], Межиріцької сільської ради про визнання права власності на ? частину житлового будинку, [PERSON] підтвердив, що на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем у спірному будинку не проживав, а лише був зареєстрований з 2005 року. Пояснив, що після одруження він з 1996 року фактично проживав разом з сімєю в с. Точивики Острозького району Рівненської області, а протягом останніх шести років проживає в [INFO]. \~\~ З рішення Апеляційного суду Рівненської області від 18.01.2016 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Молодіжній,33 в с. Межиріч Острозького району. З акту обстеження від 07.06.2016 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за місцем проживання в [INFO], але фактично там не проживає з 1996р. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач з членами сім'ї та відповідач є зареєстрованими за місцем проживання в [INFO], який належить позивачу. З пояснень позивача, свідків в судовому засіданні встановлено, що відповідач з 1996 року в будинку № 33 по вул. Молодіжній в с.Межиріч Острозького району не проживає. В судовому засіданні встановлено, що договору найму житлового приміщення між сторонами не укладалось. Частиною 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідач в судове засідання не з'явився та жодними доказами своїх заперечень проти позову (звернення до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, суду) з приводу створення йому позивачем перешкод в користуванні житлом не надав. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. В той же час, ч. 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним та власником житла чи законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] близько 20 років без поважних причин не проживає в [INFO], договору на користування житлом як з попереднім власником [PERSON], так і з теперішнім власником будинку не укладав і відповідно до ст. 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України за ним житлове приміщення не зберігається, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходить з того, що ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, то з [PERSON] на її користь необхідно стягнути витрати на сплату судового збору. На підставі ст. 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved