Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та стягнути з останньої аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частки з усіх доходів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2003 року по 2009 року перебував у шлюбі з [PERSON], від якого [INFO] народилась донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу переїхала проживати за місцем реєстрації, доньку бачила лише кілька разів, долею та життям доньки не цікавиться, участі у вихованні доньки не приймає, успіхами доньки не цікавилась, матеріально не утримує. У зв'язку з такою поведінкою матері донька [PERSON] вже не хоче бачитись з матір'ю. Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема, обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Крім того, позивач зазначає, що він самостійно виховує дитину і повністю забезпечує її умовами проживання та розвитку, а саме: навчання, медичні послуги, харчування, одяг. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав, зазначила, що позовні вимоги позивача є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, а тому не підлягають задоволенню. Відзначила, що відповідач не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а навпаки, оскільки вона на даний час проживає в Канаді, бажає, щоб дитина проживала разом з нею. зазначає про те, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2009 визначено місце проживання дитини біля її матері та вирішено питання про стягнення аліментів з [PERSON] Відповідач ніколи не чинила перешкод батьку у спілкуванні з дитиною та періодично дитина проживала по місцю реєстрації батька. [PERSON] погодився щоб мати дитини виїхала працювати до Канади на два роки, а протягом цих двох років, дитина буде проживати у нього. таким чином з вересня 2012 по серпень 2014 відповідач працювала у Канаді, при цьому не втрачала зв'язок з дитиною спілкувалася з нею, надсилала позивачу гроші на матеріальне утримання дитини, приїзжаючи на один місяць в Україну весь цей час проводила разом з дитиною, їздила з нею на відпочинок до моря і т. і. У 2014 році в Канаді відповідач уклала шлюб з громадянином Канади, отримала там постійне місце проживання та на даний момент не працює, перебуваючи на повному утриманні свого чоловіка. Відповідач має бажання забрати доньку до Канади, де проживати разом з донькою та чоловіком, на що останній надав згоду. Однак у дозволі на міграцію дитини було відмовлено, оскільки батько дитини в Україні не дав на це своєї згоди. Відповідач вважає, що її одруження з громадянином Канади та бажання забрати на постійне місце проживання дитину, спонукало позивача звернутися з таким позовом до суду та обумовило настроювання дитини батьком проти матері. Відповідач у квітні 2015 приїхала до м. Києва та змушена була розшукувати місце проживання дитини за допомогою навчального закладу. на даний час за станом здоров'я відповідач знову повернулась до Канади. В частині стягнення аліментів, представник відповідача зазначила про те, що [PERSON] ніколи не ухилялась від виконання своїх обов'язків по піклуванню та матеріальному забезпеченню дитини, надаючи позивачу кошти на утримання дитини. Проте, якщо позивач вважає за необхідне стягувати дані кошти на підставі рішення суду, відповідач в свою чергу звертається до суду з заявою про стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації про день та час судового засідання була повідомлена належним чином, свого представника в судове засідання не направила. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, а також, Висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 04.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.41), де батьками значаться: батько - [PERSON], мати - [PERSON] Шлюб між сторонами розірвано, 03 лютого 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.40). Згідно довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» СП ВСП «Грушківське» від 28.01.2011 року неповнолітня [PERSON] зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], не значиться (а.с.42). Однак, згідно копії акту відвідування сім'ї адміністрацією ДНЗ № 432 встановлено факт проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] в за адресою: [ADDRESS], (а.с.45). Відповідно до характеристики позивача, наданої КП «Грушківське» за місцем реєстрації останнього, зазначено, що від сусідів та мешканців будинку заяв та скарг щодо позивача не надходило (а.с.54). В матеріалах справи міститься довідка Середньої загальноосвітньої школи № 46 м. Києва (на запит від 27.10.2014), в якій зазначено, що мати [PERSON] під час навчання дитини її долею, навчанням та вихованням не цікавиться та жодного разу не зверталася з цього приводу до класного керівника, вчителя та адміністрації школи (а.с.43). Однак дана довідка не має вихідної дати та адресату до якого направлена остання. Довідка аналогічного змісту за 2013-2014 роки, надана на запит адвокату Кудію М.О. Вишнівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №4 від 18.112014 (а.с.44). Відповідно до копії рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2009 року визначено місце проживання [PERSON], [INFO] біля її матері [PERSON] та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини у розмірі ? частини доходу, починаючи з 11.02.2009 до [INFO]. За наявності вказаного рішення, 03.05.2012 позивач надає нотаріально посвідчену заяву до уповноваженого органу, відповідно до якої, останній не заперечує проти працевлаштування відповідача у Канаді на період двох років та вказує про те, що [PERSON] не має по відношенню до нього та доньки невиконаних обов'язків, аліментних та майнових обов'язків, а малолітня донька [PERSON] залишається з ним в Україні. 23.05.2014 відповідач уклала шлюб з громадянином Канади [PERSON], що підтверджується копією відповідного сертифіката, який міститься в матеріалах справи. Матеріали справи також містять відомості щодо неодноразового переказу грошових коштів іграшок та інших речей з боку відповідача на користь позивача для забезпечення потреб дитини. Згідно висновку служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації №1009 від 07.08.2015 року служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO]. Серед іншого, в судовому засіданні був допитана в якості свідка [PERSON], яка зазначила, що мати неповнолітньої дитини ніколи не втрачала зв'язок з останньою та завжди здійснювала допомогу по утриманню доньки, вчиняла інші дії, які спрямовані на бажання спілкуватися з дитиною. Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків (п.18 зазначеної Постанови). Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні доньки, проте, сама відповідач не вживає відповідних активних дій для виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до доньки у зв'язку з проживання за межами території України; позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відмову на даний час в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав, та вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] і поклавши на Службу у справах дітей та сім'ї контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків відносно неповнолітньої [PERSON] Відповідно до ст.ст. 180 ,181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 181, ч.1 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу ії матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає, не працює та немає постійного доходу в Україні, а проживаючи в Канаді перебуває на утриманні у свого чоловіка громадянина Канади [PERSON], а тому не має регулярного доходу. Навіть за наявності рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2009 року, судом під час даного судового засідання встановлено, що [PERSON] на даний час проживає разом з батьком та інші обставини, які а теперішній час кардинально змінилися, що дають підстави суду ухвалити рішення в частині стягнення аліментів. При цьому, за бажанням сторін вищевказане рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області може бути переглянуто за нововиявленими обставинами. Крім того, сторонами не було надано достовірних доказів щодо набрання останнім законної сили, оскільки останнє не містить належного посвідчення відповідно до норм ДСТУ. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, наявність на утриманні позивача доньки та не регулярний дохід відповідача, думку позивача щодо утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн на місяць та думку представника відповідача, щодо суми стягнення за місяць у розмірі 800 грн, суд вважає доцільним визначити розмір позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 900 грн щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial