Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернув?ся до суду із даним позовом до відповідача Державного територіального галузевого об"єднання «Південно-Західна Залізниця» , в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 200000 гривень за моральні страждання, які йому завдані внаслідок професійного захворювання та його довготривалими наслідками. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 13.07.1970 року по 05.10.2010 року знаходився у трудових відносинах з підприємством. Був змушений звільнитися у зв'язку із встановленням професійного захворювання - хронічна сенсоневральна туговухість. 28.09.2010 року відповідачем був складений акт форми П-4 про розслідування хронічного професійного захворювання. МСЕК рекомендувала відповідачу перевести його на роботу без шкідливих умов праці, відповідач дану рекомендацію не виконав, а тому він вимушений був звільнитись з роботи 05.10.2010 року. Висновком МСЕК від 10.10.2011 року йому було встановлено 40% втрати працездатності безтерміново і довічно та встановлено 3 групу інвалідності. Внаслідок професійного захворювання йому було спричинено моральну шкоду, оскільки він постійно відчуває болі, безсоння, безпорадність, змінився його звичайний спосіб життя, на улюбленій роботі він недопрацював до пенсійного віку, тривалий час проходить курси лікувань. Також внаслідок професійного захворювання він неспроможний вільно спілкуватися , відчуває себе неповноцінним перед громадою та родичами, тобто виявлені захворювання спричиняють йому фізичні та моральні страждання. В судовому засідан?ні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підт?римали позовні вимоги, просит?ь стягнути 200000 гривень моральної шкоди. Представник відповідача Мельниченко М.Н. в судовому? засіданні позовні вимоги не в?изнала, надала письмові запер?ечення проти позову. Стверджу?є, що позивач не довів факту завдання йому моральної шкоди та її розміру; посадові особи, як?і допустили порушення законо?давства про охорону праці від?сутні. Вважає, що позивач отримав професійне захворювання після досягнення пенсійного віку, про шкідливі умови праці був повідомлений при прийомі на роботу і за виконання такої роботи в таких умовах позивач? отримував додаткову відпуст?ку, вийшов на пенсію на пільгових умовах. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обст?авини по справі, суд приходить? до висновку про часткове задо?волення позову, виходячи з так?их підстав. Як встановлено судом та об'є?ктивно підтверджується мате?ріалами справи позивач з 13 липня 1970 року по 05 жовтня 2010 року працюв?ав слюсарем по ремонту теплов?озів та помічником машиніста? тепловоза ДТГО «Південно-Західна Залізниця «Локомотивне д?епо Коростень». Працюючи на вказаних посадах і перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, позивач отримав хронічне професійне захворювання з діагнозом - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (1У). За даним фактом було проведено розслідування, складено акт форми П-4 ( а.с.9) та встановлені причини професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня шуму, а також зр?облено висновок про наявніст?ь шкідливих умов праці. Згідно довідки МСЕК №721825 від 10.10.2011 року (а.с.21) позивач визнаний інвалідом 3 групи професійного захворювання і йому визначено 40 % втрати професійної працездатності . У відповідності до вимог ст.153ч.2 КЗпП України забезпечення б?езпечних і нешкідливих умов п?раці покладається на власник?а або уповноважений ним орган?. А тому суд не приймає до уваги т?вердження представника відп?овідача, що вина підприємства? в захворюванні позивача не до?ведена. Згідно з ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови №4 від 31.03.1995 року «Пр?о судову практику в справах пр?о відшкодування моральної (не?майнової) шкоди» роз'яснив, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України на наявності порушення права працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його мораль?них страждань, втрати нормаль?них життєвих зв'язків чи потр?ебує від нього додаткових зус?иль для організації свого жит?тя, обов'язок по відшкодуванн?ю моральної (немайнової) шкоди? покладається на власника або? уповноважений ним орган неза?лежно від форми власності, вид?у діяльності чи галузевої нал?ежності. Позивач у зв'язку з професій?ним захворюванням отримав од?норазову матеріальну допомо?гу, а також отримує щомісячні страхові виплати від Фонду соціального страхування, пенсію як інвалід 3 групи професійно?го захворювання. Отримавши професійне захво?рювання, [PERSON] зазнав моральних страждань, неодноразово знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується виписними епікризами. Через отримане професійне захворювання йому потрібно докладати додаткових зусиль для організації свого життя, порушено його нормальні життєві зв'язки . Зважаючи на сутність спричиненої моральної шкоди, неможливо її відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-який розмір має су?то умовний вираз. Однак, з врахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних моральних страждань, їх негативних наслідків, на думку суду, задоволен?ню підлягає сума - 15 тисяч гривень. Сам?е така сума відповідає засада?м розумності, виваженості та с?праведливості. Згідно вимог ч.3ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь яко?го ухвалено рішення, звільнен?о від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому суд стягує з? відповідача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial