Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 25.01.2015 року в період часу з 19 год. 20 хв. по 19 год. 45 хв. навпроти залізничного вокзалу в м. Чернівці, на належний йому автомобіль марки «Опель кадет», 1986 року випуску, реєстраційний номер 21940, № кузова [NUMBER], а також на тротуар та автомобільну стоянку, де був припаркований вказаний автомобіль, впало дерево (береза). Внаслідок падіння берези його автомобіль отримав механічні пошкодження та вартість відновлювального ремонту становить 8800 грн. Вважає, що падіння дерева відбулось у зв'язку з його аварійним станом, оскільки коріння було гнилим, при цьому дерево знаходиться у комунальній власності та саме відповідач Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт є балансоутримувачем вказаного дерева та на нього покладений обов'язок щодо обстеження дерев та виявлення їх аварійного стану. Крім того, падіння дерева відбулось в той час, як його автомобіль перебував на платній стоянці, власником якої є ПП [PERSON] Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням Чернівецьким міським комунальним виробничим трестом зеленого господарства та протизсувних робіт, як балансоутримувачем дерева, а також ПП [PERSON], як власником парковки, своїх обов'язків щодо забезпечення збереження насаджень і належний догляд за ними він зазнав матеріальної шкоди на вище вказану суму, а також моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та порушенні звичайного ритму життя у зв'язку з неможливістю використання автомобіля, а також у зв'язку з тривалим судовим розглядом спору. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 8800 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати в рівних частках. В судовому засіданні позивач та його представник збільшені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт в судовому засідання позов не визнав та просив в його задоволенні відмовити, оскільки дерево, що впало на автомобіль позивача не перебуває на балансі тресту зеленого господарства та протизсувних робіт. Вказував на те, що на виконання рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.04.2015 року та ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 29.07.2015 року у даній справі, які в подальшому були скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.02.2016 року, завдану позивачу шкоду відшкодовано. Відповідач ПП [PERSON] та представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялись судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 28.03.2008 року [PERSON] надав позивачу довіреність на право керування транспортним засобом марки Опель моделі Кадет з номерним знаком [NUMBER] (а/с 13). У відповідності до вимог ст. 395 ЦК України речовим правом на чуже майно є зокрема право володіння та користування. Відповідно до ст. 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, позивач, як володілець та користувач автомобіля марки Опель моделі Кадет з номерним знаком [NUMBER] має право вимагати відшкодування шкоди, завданої вказаному рухомому майну. Відповідно до копії паркувального талону №001652, 25.01.2015 року о 19 год. 30 хв. позивач залишив свій автомобіль на одну годину на платній стоянці, що належить ПП [PERSON] (а/с 14). В період перебування автомобіля на платній стоянці на нього впала береза, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу. Дана обставина підтверджується матеріалами справи, зокрема висновком Шевченківського РВ УМВС України в Чернівецькій області від 27.01.2015 року, листом Департаменту житлово-комунального господарства від 09.02.2015 року, а також не заперечувалась позивачем та представниками сторін під час судового розгляду справи. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що подія відбулась навпроти залізничного вокзалу в м.Чернівці, який знаходиться за адресою м. Чернівці, [ADDRESS], 38 (а/с 17,20). Пунктом 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. Згідно із п.2.6 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, безпосереднє управління зеленим господарством міст (районів міст), селищ міського типу здійснюється відповідними структурними підрозділами органів державної влади; на них покладаються функції: контрою за станом експлуатації та утримання об'єктів зеленого господарства незалежно від власності та відомчого підпорядкування в межах території міст та інших населених пунктів; обстеження зелених насаджень для оформлення ордерів на проведення санітарних вирубок, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами й шкідниками дерев та кущів тощо, а також видача дозволів (ордерів) на вирубку сухостійних, буреломних і вітровальних та пошкоджених хворобами й шкідниками окремих дерев. Відповідно до п.5.5 вказаних Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Відповідно до довідки Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт від 23.03.2015 року, на балансі вказаного підприємства не має об'єкту благоустрою на [ADDRESS] навпроти залізничного вокзалу (а/с 38). Крім того, як вбачається з копії акту обстеження зелених насаджень по [ADDRESS] від 09.04.2014 року, працівниками тресту зеленого господарства було оглянуто зелені насадження на даній території та вирішено питання про знесення чотирьох дерев. Разом з тим, згідно повідомлення Департаменту містобудівного комплексу те земельних відносин від 14.07.2015 року, документи, що посвідчують право приватної власності на землю, право постійного користування землею та оренди землі за адресою [ADDRESS] не видавались (а/с 90). В судовому засіданні було встановлено, що дерево (береза), яке впало на автомобіль позивача, росло на схилі та під власною вагою вивернулось з корінням. Між схилом і автомобільною стоянкою проходить пішохідний тротуар. (а/с 20). Рішенням Чернівецької міської ради №239 від 28.07.2011 року, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено Тимчасові правила благоустрою м.Чернівців. Пунктом 7.3 Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці визначено, що відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається щодо насаджень, які відносяться до комунальної власності, - на трест зеленого господарства та протизсувних робіт, до інших форм власності - на землевласників і землекористувачів. Таким чином, вказане дерево росло на земельній ділянці, яка перебувала в комунальній власності територіальної громади м. Чернівці, а тому відповідно до п. 7.3 Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці належний догляд за ними покладається на Чернівецький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт, який несе відповідальність за його збереження. Частиною 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до елементів благоустрою віднесено зелені насадження уздовж вулиць і доріг в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно - захисних зонах, на прибудинкових територіях. Відповідно до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 7.4.1 Тимчасових правил благоустрою м.Чернівці, затверджених рішенням Чернівецької міської ради від 28 липня 2011 року №239, визначено, що відповідальність за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними покладається щодо насаджень, які відносяться до комунальної власності, - на Черніевцький міський комунальний виробничий трест зеленого господарства та протизсувних робіт, до інших форм власності на землевласників і землекористувачів. Той факт, що береза не перебувала на балансі відповідача відповідно до його довідки від 23.03.2015 року не звільняє останнього від відповідальності за необхідність забезпечення збереження і належного догляду за вказаним деревом як об'єктом благоустрою, що росте на земельній ділянці комунальної власності. Отже, матеріалами справи спростовується відповідальність ПП [PERSON] за збереження належного стану берези, що впала, оскільки дерево не росло на земельній ділянці, яка перебувала у його користуванні. Положеннями п.9.1.13 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, визначено, що на вулицях і площах населених пунктів у процесі обстеження зелених насаджень необхідно виявляти аварійні дерева і потенційно аварійні гілки. Відповідно до розділу 12 зазначених Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Згідно п. 9.1.11 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З довідки Чернівецького обласного центру з гідрометеорології №41/04-12/24 від 30.01.2015 року, вбачається, що 25.01.2015 року метеорологічна ситуація перебувала в межах норми, пориви вітру сягали не більше 8 метрів за секунду. Отже падіння дерева відбулось не внаслідок несприятливих погодніх умов, а через його аварійний стан, який своєчасно не був виявлений відповідачем та ним не усунутий, що призвело до пошкодження автомобіля позивача. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З аналізу положень ст. 1166 ЦК України вбачається, що остання передбачає презумпцію вини правопорушника, у зв'язку з чим на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували його обов'язок здійснювати належний догляд за об'єктами благоустрою, в тому числі деревом (березою), яке росло на схилі на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності. Відповідно до акту виконаних робіт, пов'язаних з ремонтом автомобіля марки «Опель кадет», реєстраційний номер [NUMBER], вартість відновлювального ремонту транспортного засобу після падіння дерева становила 8800 грн. (а/с 15). Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування висновків, викладених у вказаному акті. Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8800 грн. обґрунтовані та вказана шкода підлягає стягненню саме з Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Так, враховуючи принцип справедливості та розумності, ступінь вини відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди та з відповідача Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 500 грн., оскільки сума заявлена позивачем в розмірі 6000 грн. є завищеною та не доведеною належними і допустимими доказами. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача Чернівецького міського комунального виробничого тресту зеленого господарства та протизсувних робіт на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 274,05 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial