Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивач 11.12.2014 року звернулась до суду з цим позовом та просить постановити рішення суду, яким стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 11.10.2013 р. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. Офіційно відповідач не працює, інших утриманців не має. Також відповідач є інвалідом 3 гр. та отримує пенсію. Крім цього [PERSON] протягом тривалого часу працює на пилорамі в с. Хижівка Бараніського району та отримує мінливі заробітки. Також дитина проживає з нею, тому просить стягнути аліменти і на її утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частини своєї пенсії на утримання сина, на утримання дружини не погоджується сплачувати аліменти взагалі. На обліку в центрі зайнятості не перебуває, оскільки не може працювати за станом здоров'я, є інвалідом третьої групи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої Орепівською сільською радою № 635 від 04.12.2014 року, позивач має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що позивач не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х років, перебуває на обліку в Новоград-Волинському РУПСЗН (а.с. 8). Відповідно вимог ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статей Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1102 грн. на місяць. Суд, обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру стягуваних аліментів (ст. 184 ч.3), а також з метою забезпечення гарантування прав дитини на належне матеріальне утримання, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Ст. 84 СК України встановлює право на утримання дружини, з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Беручи до уваги, що відповідач, хоча і не визнає даної позовної вимоги, але є інвалідом 3-ї групи, що не позбавляє його можливості працювати та отримувати додаткові доходи, крім пенсії, інших утриманців, крім сина, не має, суд вважає за доцільне позовні вимоги і в частині стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходів відповідача задовольнити також. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved