Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що він з відповідачем з 07 листопада 1993 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що подальше збереження шлюбу і спільне проживання неможливе із-за різних поглядів на сімейне життя та обов'язки, непорозуміння, психологічну несумісність, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які призвели до повного припинення шлюбних стосунків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові, допитаний в якості свідка суду показав, що стосунки між ними розладились близько двох років назад через подружню зраду дружини, в чому він впевнився, записавши на диктофон розмову дружини. Вони припинили шлюбні відносини, в листопаді 2015 року поновили їх. А в січні 2016 року після чергової розмови дружини по телефону, яку він почув, і під час якої вона зневажливо відзивалася про нього, вони знову припинили шлюбні стосунки і більше їх не поновлювали та не намагалися примиритися. Вважає, що примирення між ними неможливе. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні, після визнання її явки до суду обов"язковою для дачі особистих пояснень, проти розірвання шлюбу не заперечила, як свідок суду показала, що між ними з відповідачем дійсно виникали непоодинокі конфлікти, пов'язані із безпідставними ревнощами з боку позивача та із-за вживання ним спиртних напоїв. Останні два роки відносини між ними значно погіршились. Періодично вони припиняли шлюбні стосунки. В січні 2016 року знову припинили шлюбні відносини, і більше їх не поновлювали. Оскільки позивач заперечує проти їх примирення, вважає, що таке примирення дійсно неможливе. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON], покази сторін як свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його у Гейсиській сільській раді Ставищенського району Київської області, актовий запис № 10 (а.с.7). Від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). В січні 2016 року сторони припинили шлюбні відносини. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, ту обставину, що позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечила, заслухавши покази сторін як свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved