Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач-1), [PERSON] (далі - Відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 072-2008-482, згідно якого позивач видав Відповідачу-1 кредит на загальну суму 30 000,00 доларів США строком до 01.03.2028 р. зі сплатою 13,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 072-2008-482-Р від 05.03.2008 року, відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між банком та позичальником. Відповідач-1 скористався кредитними ресурсами, проте свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 27.04.2015 року утворився борг на суму 26 191, 71 доларів США, з яких: 461, 00 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 25 424, 31 - сума дострокового стягнення кредиту; 254, 53 доларів США - відсотки; 51,87 доларів США - підвищені відсотки. Зазначено і те, що позивач повідомляв боржника про наявність заборгованості за кредитним договором, зокрема 23.10.2014 року позичальнику було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, однак останнім не було вчинено жодних дій, які б свідчили про намір у добровільному порядку її сплатити. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що прострочка по тілу кредиту виникла з 01.05.2014 року, а на вимоги банку по сплаті боргу Відповідач-1 повідомив про свою фінансову кризу. Оскільки у відповідача-1 перед банком виникла заборгованість, останній скориставшись своїм правом звернувся до суду із вимогою дострокового повернення коштів. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, як це передбачено нормами ЦПК України, за зареєстрованим місцем їх проживання, які повертались до суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 072-2008-482, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 30 000, 00 доларів США строком до 01.03.2028 року зі сплатою 13,45 % річних за користування кредитом. Згідно умов кредитного договору, позичальник зобов'язується щомісячно в дату погашення щомісячних платежів здійснювати їх погашення відповідно до графіку платежів, визначених у додатку 2 до кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] (далі - Відповідач-2) був укладений договір поруки № 072-2008-482-Р від 05.03.2008 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між банком та позичальником. Відповідно до п. 1.3. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором (банком) у тому ж обсязі, що і боржник (позичальник), за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Згідно п. 1.4. договору поруки, відповідальність поручителя і боржника (позичальника) є солідарною. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, і в порядку, передбаченому кредитним договором, 05.03.2008 року надав позичальнику кредитні кошти в сумі 30000, 00 доларів США, що підтверджується копією меморіального ордеру № 0722902USD000029 від 05.03.2008 року. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства, Відповідач-1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання та не сплачує проценти за користування кредитними коштами, не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку. Станом на 27.04.2015 року заборгованість Відповідача-1 по кредиту та несплачених відсотках складає 26 191, 71 доларів США. Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів та щомісячних платежів за кредитом, у відповідача-1 виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти незалежно від настання строку виконання зобов'язання. Відповідно до п. 1.1.1. кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується підвищена процентна ставка. Оскільки враховуючи, що Відповідач-1 не сплачує заборгованість по кредиту та процентам, загальна сума заборгованості складає 26 191, 71 доларів США, з яких: 461, 00 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 25 424, 31 доларів США - сума дострокового стягнення кредиту; 254, 53 доларів США - відсотки; 51,87 - підвищені відсотки, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статті 599, 625 Цивільного кодексу України передбачають, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як роз'яснено у п. 29 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилося, є самостійним. Отже, враховуючи вищевикладене та норми ст. 554 ЦК України, яка визначає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, враховуючи п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», який визначає, що суд має право ухвалювяти рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті із наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка станом на 27.04.2015 року, становить 26 191, 71 дол. США, яка складається з: прострочена заборгованість по кредиту - 461, 00 дол. США, сума дострокового стягнення кредиту - 25 424, 31 дол. США, відсотки - 254, 53 дол. США, підвищені відсотки - 51, 87 дол. США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 569 407 (п'ятсот шістдесят дев'ять тисяч чотириста сім) грн. 77 (сімдесят сім) коп. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп. - по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з кожного відповідача, оскільки такі не є солідарними.

Outcome: approved