Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 122347,28 грн. При цьому посилається на те, що 05.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 280/40-398, за яким він отримав кредит в сумі 10000,00 дол. США , за умови щомісячного часткового погашення. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору, яка станом на 04.07.2014 року становить 122 347,28 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 05.06.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 280/40-398, за яким він отримав кредит в сумі 10000,00 дол. США , за умови щомісячного часткового погашення. Умови договору відповідач не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин створилась заборгованість по кредитному договору, яка станом на 04.07.2014 року становить 122 347,28 грн., з них 72325,49 грн. заборгованість за кредитом, 50021,79 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Суд приходить до висновку, що боржником порушено зобов"язання, кошти вчасно не повернуто, за таких обставин суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved