Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Керівник Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Національного агентства з питань запобігання корупції звернулися до суду з позовом до Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області та [PERSON] , третя особа державний реєстратор Новоселицької районної державної адміністрації Ковальчук Олег Вікторович, про визнання незаконним та скасування рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, скасування державної реєстрації права власності і повернення земельної ділянки у комунальну власність. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [PERSON] будучи депутатом Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від виборчого округу № 16, а відповідно і суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», 10 жовтня 2016 року під час розгляду IX сесією VII скликання Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області заяви його рідного батька [PERSON] про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки у власність площею 1,2870 га для ведення особистого селянського господарства, яке розташоване в с. Стальнівці Новоселицького району, в порушення вимог ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно яких останній зобов`язаний повідомляти сесію сільської ради, як колегіальний орган місцевого самоврядування про наявність у нього реального конфлікту інтересів і маючи реальну можливість без жодних перешкод це зробити, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив раду про наявність реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його приватним інтересом, майновими інтересами його батька [PERSON] та своїми повноваженнями, як депутата Мамалигівської сільської об`єднаної територіальної громади с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області, тобто суперечність між його приватним інтересом та його представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень, і особисто взяв участь у голосуванні при вирішенні вказаного питання, як депутат сільської ради та проголосував «за» прийняття рішення IX сесією VII скликання Мамалигівської сільської об`єднаної територіальної громади с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області № 24 від 10 жовтня 2016 року. Так [PERSON] будучи депутатом Мамалигівської сільської ради скоїв адміністративне правопорушення пов`язане із корупцією, яке полягає у неповідомленні про наявність реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів (голосування на сесії ради). Відповідно до постанови Новоселицького районного суду від 24 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Постанова суду набрала законної сили 03 лютого 2017 року. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 24 від 10 жовтня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] ». Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,287 га, кадастровий номер 7323087500:02:007:0015 за [PERSON] . Повернути земельну ділянку площею 1,287 га, кадастровий номер 7323087500:02:007:0015, яка розташована у с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області та належить [PERSON] у комунальну власність Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. В підготовчому судовому засіданні прокурор не з`явився, однак подав заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутності, просить задовольнити позов. Відповідачі в підготовчому судовому засіданні не з`явилися, однак направили до суду заяви про проведення підготовчого засідання у їх відсутності, заявлений позов визнать в повному обсязі. Третя особа в підготовчому засіданні не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності сторін і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Прокуратура звернулась до суду з даним позовом та на підставі ст. 131-1 Конституції України, ч. 2 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", здійснює представництво в суді законних інтересів держави, оскільки захист цих інтересів не здійснюється органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Матеріалами справи судом встановлено, що рішенням IХ сесії VII скликання Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 24 від 10 жовтня 2016 року "Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину [PERSON] » останньому безплатно передано у власність земельну ділянку площею 1,2870 га для ведення особистого селянського господарства розташована в с. Стальнівці (кадастровий номер 7323087500:02:007:0015). Постановою Новоселицького районного суду від 24 січня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Постанова суду набрала законної сили 03 лютого 2017 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 190591090 від 28 листопада 2019 року вбачається, що земельна ділянка площею 1.287 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області належить на праві власності [PERSON] . Крім того, відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 393 Цивільного кодексу України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує прав власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання:вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У статті 45 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Загальний склад ради визначається відповідно до закону про вибори. Рада вважається повноважною за умови обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради. Відповідно до ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. З Закону України «Про місцеве самоврядування» вбачається, що ним урегульовано питання організації роботи органу місцевої самоврядування, яким є сільська рада, визначено обсяг повноважень та порядок дальності вказаного органу. Визначено правовий статус депутата місцевої ради. Передбачено обов`язки кожного депутата та порядок дій ради, органів ради у випадку конфлікту інтересів. Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено спеціальні правила, особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування. Тобто, при виникненні конфлікту інтересів у депутата сільської ради він має діяти у відповідності до правила, передбаченого у статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», згідно з яким можливість брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою пов`язано з виконанням ним такої умови: самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. У частині другій статті 353Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Згідно з частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема НАЗК, органу місцевого самоврядування. Враховуючи вищевикладене Велика Палата Верховного Суду у постанові 20.03.2019 по справі № 442/730/17 назвала помилковими висновки судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для скасування прийнятого рішення, де голос особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не був вирішальним та не вплинув на правомірність прийняття цього рішення, а також, що чинним законодавством не передбачено необхідності безумовного скасування рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого за наявності конфлікту інтересів. Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом. Оскільки рішення Мамалигівської сільської ради № 24 від 10 жовтня 2016 року прийняте внаслідок вчинення депутатом цієї ж сільської ради [PERSON] корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у зв`язку із невиконанням останнім покладеного ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання, щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Новоселицького районного суду від 24 січня 2017 року, таке рішення підлягає скасуванню. На підставі рішення сесії Мамалигівської сільської ради № 24 від 10 жовтня 2016 державним реєстраторе відділу державної реєстрації прав Новоселицької районної держави адміністрації прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32042016 від 26 жовтня 2016 року та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 1708718 відповідно до якого на земельну ділянку за кадастровим номером 7323087500 :02:007:0015 зареєстровано право приватної власності за [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 2,4 Закону України «Про держави реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання підтвердження державою факту, зокрема, припинення прав на нерухоме майно. Речові права на нерухоме майно підлягають обов`язковій державній реєстрації. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Так, у зв`язку з визнанням незаконним та скасування рішення Мамалигівської сільської ради №24 від 10 жовтня 2016 року на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до Державного реєстру прав необхідно внести запис про скасування державної реєстрації прав права власності на земельну ділянку площею 1,287 га, кадастровий номер 7323087500:02:007:0015 за [PERSON] та земельну ділянку площею 1,287 га, кадастровий номер 7323087500:02:007:0015, яка розташована у с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області та належить [PERSON] повернути у комунальну власність Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже викладені докази у сукупності дають суду правові підстави вважати, що позов прокурора є обгрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Квитанцією № 16 від 17 січня 2020 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 6306 грн.. Суд вважає, що підлягає стягненню пропорційно з відповідачів на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 6306 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved