Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 2,9586 га та 0,5094 га, які розташовані на території Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Вона є спадкоємцем майна померлої за законом та прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки на ім'я спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 20.10.2011 року Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, актовий запис № 26 /а.с. 5/. Згідно довідки Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 844 від 19.06.2014 року, за [PERSON], яка померла [INFO] року, значаться земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площами 2,9586 га та 0,5094 га, які розташовані на території Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння спадковим майном шляхом подачі заяви до нотаріальної контори /а.с. 6/. Належність [PERSON] земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площами 2,9586 га та 0,5094 га, які розташовані на території Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, підтверджується копіями Державних актів на право власності на землю серії ВЛ № 061012 від 19.11.2003 року, серії ВЛ № 061018 (а.с. 7,8). Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 725/01-16 від 29.09.2014 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року заведена спадкова справа № 131/2012. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В силу статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Факт родинних відносин між спадкоємцем - позивачем по справі [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 04.01.1960 року. Зміна прізвища "[PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.02.1978 року (а.с.11). Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори від 09.09.2014 року № 655/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на ім'я померлої [PERSON] /а.с. 17/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222, 1261, 1268, ЦК України,

Outcome: approved